ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відкриття апеляційного провадження

02 лютого 2026 рокум. ОдесаСправа № 916/363/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, О.Ю. Аленіна,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ»

на рішення Господарського суду Одеської області від 27.11.2025 (суддя Ю.А. Шаратов, м.Одеса, повне рішення складено 08.12.2025)

у справі №916/363/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГКС УА»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ»

про стягнення заборгованості в розмірі 7654405,54 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГКС УА» звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ» заборгованості за договором на постачання природного газу від 20.11.2019 №1692/ДГ-20 в розмірі 7654405,54 грн, з якої: 5316505,64 грн сума основного боргу, 1222058,07 грн штраф, 714039,07 грн інфляційні втрати, 401802,76 грн 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.11.2025 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГКС УА» 5316505,64 грн суми основного боргу, 1171727,92 грн штрафу, 714039,07 грн інфляційних втрат, 401802,76 грн 3 % річних та витрати на сплату судового збору в розмірі 91248,89 грн. Відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ГКС УА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ» в частині стягнення 50330,15 грн штрафу.

Не погодившись з ухваленим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ» звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, подавши її 29.12.2025 через систему «Електронний суд».

Апеляційну скаргу зареєстровано судом 29.12.2025 за вх.№5310/25.

Одночасно скаржником заявлено клопотання (вх.№69/26 від 08.01.2026) про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2025 автоматизований розподіл не відбувся у зв`язку з відсутністю потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2026 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, О.Ю. Аленіна.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.01.2026 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ» (вх.№69/26 від 08.01.2026) про відстрочення сплати судового збору. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ» на рішення Господарського суду Одеської області від 27.11.2025 у справі №916/363/24 залишено без руху з підстав відсутності доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 136873,36 грн та відсутності доказів зареєстрованого Електронного кабінету в ЄСІТС. Встановлено скаржнику строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Судовою колегією встановлено, що ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.01.2026 про залишення апеляційної скарги без руху в електронному вигляді направлено представнику Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ» - адвокату Риженку Денису Олеговичу в його Електронний кабінет та доставлено останньому 16.01.2026 о 16:34, що підтверджується довідкою помічника судді від 19.01.2026, сформованою у комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду».

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Абзац другий частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє (частина сьома статті 242 Господарського процесуального кодексу України).

Відтак, ухвала про залишення апеляційної скарги без руху від 15.01.2026 вважається врученою скаржнику 16.01.2026.

З огляду на викладене, останнім днем, встановленого ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.01.2026, десятиденного строку для усунення недоліків апеляційної скарги, який обчислюється з дня вручення скаржнику ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, є 26.01.2026.

26.01.2026, тобто у межах встановленого ухвалою суду від 15.01.2026 строку, представник скаржника через систему «Електронний суд» подав заяву (вх.№5310/25/Д1 від 27.01.2026) про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ознайомившись із заявою про усунення недоліків апеляційної скарги (вх.№5310/25/Д1 від 27.01.2026), колегія суддів встановила, що на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 15.01.2026 скаржник сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 136873,36 грн, на підтвердження чого надав роздруківку квитанції №149662541 від 26.01.2026.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд апеляційної інстанції перевірив зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України та встановив факт зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, сплаченого скаржником за подання апеляційної скарги. Вказані обставини підтверджуються випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

28.01.2026 представник скаржника через систему «Електронний суд» подав ще одну заяву про усунення недоліків апеляційної скарги (вх.№5310/25/Д2 від 28.01.2026), в якій просив долучити до матеріалів справи докази реєстрації Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ» Електронного кабінету, при цьому просив визнати поважними причинами пропуску строку на подання вказаних доказів через складнощі реєстрації вказаного кабінету, пов`язані з тим, що усі реєстраційні документи підприємства залишились на окупованій частині території Херсонської області за місцем реєстрації, що потягло необхідність їх поновлення для отримання електронних ключів на керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ» та подальшу реєстрацію Електронного кабінету вказаного підприємства в системі Електронного суду.

На підтвердження реєстрації Електронного кабінету ЄСІТС апелянтом надано відповідь №30536384, сформовану 28.01.2026 засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ» () має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, дата реєстрації 28.01.2026.

Щодо строку на усунення недоліків апеляційної скарги судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до статті 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.

З огляду на системний аналіз Господарського процесуального кодексу України, під процесуальними строками розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.

З початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою та п`ятою статті 119 Господарського процесуального кодексу суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущений строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Правовий аналіз частин першої та другої статті 119 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що поновленим може бути процесуальний строк, встановлений законом, а процесуальний строк, встановлений судом, може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Як вбачається з матеріалів справи, залишаючи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ» на рішення Господарського суду Одеської області від 27.11.2025 у справі №916/363/24 без руху, Південно-західний апеляційний господарський суд, керуючись статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, надав апелянту строк у 10 днів (з дня вручення ухвали) на усунення недоліків апеляційної скарги, та, визначивши, яка конкретно сума судового збору підлягає до сплати скаржником за апеляційний перегляд оскаржуваного рішення та вказавши про необхідність для скаржника зареєструвати Електронний кабінет в ЄСІТС, залишив апеляційну скаргу без руху з наданням максимального строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Верховний Суд у постанові від 21.10.2024 у справі №923/1188/21 зазначив про те, що у частині другій статті 174 Господарського процесуального кодексу України імперативно закріплений процесуальний строк на усунення недоліків заяви (скарги), що становить десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви (скарги) без руху. При цьому, зазначений строк є строком, встановленим законом, і може бути поновлений судом лише за заявою учасника, якщо суд визнає причини його пропуску поважними.

Колегія суддів, оцінивши доводи, які наведені скаржником в якості причин пропуску строку на усунення недоліків апеляційної скарги, зазначає, що такі причини є поважними, при цьому період пропуску вчинення відповідної процесуальної дії є незначним (2 дні). З урахуванням викладеного та виходячи з положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо забезпечення права скаржника на доступ до суду та пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України про забезпечення права на апеляційний перегляд справи, керуючись частиною першою статті 119 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе з поновити скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Таким чином, апелянтом усунуто недоліки апеляційної скарги.

Апеляційна скарга відповідає вимогам статті 258 Господарського процесуального кодексу України. Підстав для її повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження колегією суддів не встановлено.

Відповідно до вимог статті 262 Господарського процесуального кодексу України судова колегія визначилась про можливість відкриття апеляційного провадження у даній справі.

Заперечень проти відкриття апеляційного провадження на час постановлення ухвали до суду не надійшло.

За приписами статті 263 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до статті 268 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів вважає за доцільне призначити справу до розгляду у судовому засіданні.

При визначенні дати судового засідання у даній справі колегією суддів враховувалось наступне.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013, Папазова та інші проти України від 15.03.2012).

Європейський суд щодо тлумачення положення «розумний строк» в рішенні у справі «Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства» роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи необхідність повного та всебічного розгляду апеляційної скарги із забезпеченням принципу змагальності та створення сторонам, які беруть участь у справі, необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, судова колегія вважає за необхідне розглянути вказану апеляційну скаргу у розумний строк.

Керуючись ст.ст. 119, 234, 262, 263, 267, 268 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1.Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ» процесуальний строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

2.Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ» на рішення Господарського суду Одеської області від 27.11.2025 у справі №916/363/24.

3.Встановити позивачу строк до 18.02.2026 для подання відзиву на апеляційну скаргу. Відзив на апеляційну скаргу повинен відповідати вимогам, передбаченим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України.

4.Роз`яснити учасникам справи про їх право в строк до 18.02.2026 подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи. Попередити учасників справи про наслідки подання письмових заяв чи клопотань без додержання вимог частини першої та другої вказаної вище норми або не у строк, встановлений судом, у вигляді їх повернення заявникові без розгляду.

5.З огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, розглянути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ» на рішення Господарського суду Одеської області від 27.11.2025 у справі №916/363/24 поза межами строку, встановленого у частині першій статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк.

6.Призначити розгляд апеляційної скарги на 07.04.2026 о 10:00 год.

7.Засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судового засідання №6, тел. /0482/ 301-426.

8.Повідомити сторони, що у разі явки до судового засідання, необхідно надати документи, що підтверджують повноваження представників.

9.Довести до відома сторін, що нез`явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду справи.

10.Роз`яснити учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя О.Ю. Аленін