РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.01.2026Справа № 910/14317/25
за позовом Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк"

до Фізичної особи-підприємця Борисової Аліси Олександрівни

про стягнення 400425,30 грн

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін: не викликались

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Фізичної особи-підприємця Борисової Аліси Олександрівни про стягнення 400425,30 грн, з яких 359469,00 грн - сума кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 65358,00 грн. та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 294111,00 грн, 40956,30 грн - прострочена заборгованість за комісією.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором "Кредит "всеБІЗНЕС" №84 від 07.02.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/14317/25 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалу про відкриття провадження у справі від 26.11.2025 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № R53 за адресою, що зазначена в позовній заяві та відповідає відомостям Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: (03069, м. Київ, вулиця Володимира Брожка, 70, секція 4, кв. 121).

Втім, вказане поштове відправлення повернулось до суду не врученим, причиною повернення зазначено "адресат відсутній".

Частиною 6 ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Слід зазначити, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "адресат відмовився", "за закінченням терміну зберігання", "адресат вибув", "адресат відсутній" і т.п., врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто на адресу вказану у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. При цьому, сам лише факт не отримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд, у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.10.2024 у справі № 914/3445/23, від 05.03.2025 у справі № 904/4076/23).

Крім того, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (така ж правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б), від 07.09.2022 № 910/10569/21, від 19.12.2022 № 910/1730/22, від 01.03.2023 № 910/18543/21, від 30.03.2023 № 910/2654/22, від 06.06.2023 № 922/3604/21, від 09.11.2023 у справі № Б-39/02-09 (922/3286/21).

Суд зазначає, що неотримання листа з ухвалою суду відповідачем та його повернення до суду є наслідком відсутності волевиявлення відповідача щодо його належного отримання, проте, ніяким чином не неналежним повідомленням про розгляд справи у розмінні ГПК України.

Враховуючи викладене вище, відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином.

При цьому, за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 26.11.2025 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Станом на момент ухвалення даного рішення від відповідача письмового відзиву на позовну заяву до суду не надходило, як і не надходило будь-яких заяв чи клопотань по справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданим йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

07.02.2025 між Акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" (банк) та Фізичною особою-підприємцем Борисовою Алісою Олександрівною (позичальник) було укладено кредитний договір "Кредит "всеБІЗНЕС" №84, відповідно до статті 1 якого Банк надає Позичальнику Кредит, а Позичальник зобов`язується прийняти Кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити Плату за Кредит та повернути Банку Кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені Договором та Типовими умовами, зокрема:

Сума Кредиту: 393000,00 гривень (підпункти 1.1.1., 1.1.2.);

Строк кредитування: до 07.02.2028 (підпункт 1.1.3.);

Плата за Кредит (підпункт 1.1.4.):

- комісійна винагорода за надання Кредиту: Тариф комісійної винагороди - 1%. Комісійна винагорода розраховується шляхом множення Тарифу комісійної винагороди на Суму Кредиту. Комісійна винагорода сплачується одноразово за рахунок кредитних коштів відповідно до п.6.3.1. Типових умов (підпункт 1.1.4.1.);

- комісійна винагорода за обслуговування Кредиту: Тариф комісійної винагороди - 1,7% за один місяць користування Кредитом. Комісійна винагорода розраховується шляхом множення Тарифу комісійної винагороди на Суму Кредиту відповідно до п.6.3.2. Типових умов, та сплачується щомісячно згідно Графіку платежів, наведеного в п.1.4. Договору (підпункт 1.1.4.2.).

Процентна ставка за користування Кредитом: 0.00001 % річних. Проценти нараховуються відповідно до п. 6.2. Типових умов та сплачуються згідно Графіку платежів, наведеного в п.1.4. Договору (підпункт 1.1.4.3.).

Процентна ставка на прострочену суму Кредиту: 0.00001% річних. Проценти нараховуються та сплачуються відповідно до п. 6.2. Типових умов.

У пункті 1.4. кредитного договору визначено, що Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Плату за Кредит в розмірах та строки, зазначені в Графіку платежів (пункт 1.4. Кредитного договору).

Зі змісту Графіку платежів вбачається, що Позичальник зобов`язався 7-го числа кожного місяця з березня 2025 року по лютий 2028 сплачувати по 17597,67 грн (сума платежу) (останній платіж 17597,55 грн), яка складається з: 10916,67 грн - платіж за основною сумою кредиту (останній платіж 10916,55 грн), 6681,00 грн - комісійна винагорода за обслуговувати кредиту, проценти за користування кредитом - 0,00 грн, всього 633516,00 грн (393000,00 грн - основна сума кредиту, 240516,00 грн - сума комісійної винагороди).

Підписанням Договору Позичальник звертається до Банку за наданням Кредиту в сумі, зазначеній в п.1.1.1.Договору, та підтверджує, що кредитні кошти будуть використані за цільовим призначенням відповідно до Договору. Умови цього пункту Договору є заявою (клопотанням) Позичальника про надання Кредиту (пункт 2.1. Кредитного договору).

У пункті 2.2. Кредитного договору визначено, що Банк надає Кредит протягом трьох Банківських днів з дня укладення Договору. Кредит надається разово однією сумою в розмірі, зазначеному в п.1.1.1. Договору. Банк приймає рішення про надання Кредиту на власний розсуд та відповідно до своїх внутрішніх положень, тобто зобов`язання Банку щодо надання Кредиту за Договором є відкличними. Ненадання Кредиту в зазначений строк вважається відмовою Банку в наданні Кредиту та Договір вважається таким, що припинив свою дію.

За умовами пункту 2.3. Кредитного договору Позичальник уповноважує Банк здійснити за рахунок кредитних коштів переказ суми Комісійної винагороди за надання Кредиту у розмірі, визначеному відповідно до п.1.1.4.1. Договору, на користь Банку, згідно з п.6.3.1Типових умов. Сума Кредиту, що залишиться після переказу суми Комісійної винагороди за надання Кредиту на користь Банку, зараховується на Поточний рахунок Позичальника, зазначений в п.1.1.5. Договору.

Пунктом 3.4. Договору встановлено, що при настанні строків виконання будь-яких Боргових зобов`язань Банк набуває право, а Позичальник цим доручає Банку протягом строку дії Договору самостійно списувати (переказувати) грошові кошти в розмірі, необхідному для виконання зазначених зобов`язань, з Рахунку(ів) Позичальника в Банку та переказувати їх на користь Банку в рахунок виконання відповідних Боргових зобов`язань (на Рахунок для погашення Боргових зобов`язань), відповідно до п.7.8., 7.9. Типових умов. Платіжні операції, пов`язані між собою спільними ознаками та зазначені в абзаці першому цього пункту, вважаються пов`язаними між собою платіжними операціями в розумінні Закону України "Про платіжні послуги". При цьому згода на виконання Банком першої з пов`язаних платіжних операцій надається Позичальником шляхом підписання цього Договору. Відкликання згоди на виконання пов`язаної платіжної операції в межах Договірного списання на користь Банку може бути здійснено Позичальником за погодженням з Банком у будь-який час, але не пізніше списання коштів з Рахунку Позичальника, та за умови відсутності у Позичальника будь-яких Боргових зобов`язань, в т.ч. і тих, строк виконання яких ще не настав.

Згідно з пунктом 3.1. Типових умов оформлення Кредиту Позичальнику здійснюється за допомогою Системи ІБ шляхом укладення в електронному вигляді між Банком та Позичальником Договору, загальні умови якого визначаються цими Типовими умовами (розміщеними на Сайті Банку), а окремі визначаються Банком та Позичальником в Договорі.

Відповідно до пункту 3.5. Типових умов надання Кредиту відбувається шляхом перерахування кредитних коштів в сумі, зазначеній в п.1.1.1. Договору, із Позичкового рахунку на Поточний рахунок Позичальника, зазначений в п.1.1.5. Договору, в строки, зазначені в п.2.2. Договору (з урахуванням умов п.2.3. Договору).

Несплата Позичальником будь-якої суми, що належить до сплати на користь Банку згідно з Договором/ Типовими умовами, у передбачений ними строк, та/або невиконання або неналежне виконання Позичальником будь-яких інших обов`язків за Договором та/або за іншими договорами, укладеними між Сторонами тлумачитись як Несприятлива подія (пункт 1 пункту 4.1. Типових умов).

У відповідності до пункту 4.2. Типових умов у випадку виникнення будь-якої Несприятливої події, Банк набуває право вимагати від Позичальника достроково повернути виданий Позичальникові Кредит, а Позичальник зобов`язаний, незважаючи на положення п.1.1.3., п.1.4. Договору, п.5.1.1. Типових умов, виконати таку вимогу Банку і повернути отриманий Кредит в повному обсязі разом із Платою за Кредит і штрафними санкціями, що підлягають сплаті Позичальником на користь Банку згідно з Договором, в строк не пізніше 7 (семи) Банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги. У разі невиконання Позичальником зазначеної вимоги Банк має право здійснювати Договірне списання грошових коштів з Рахунків Позичальника в порядку, встановленому Договором та Типовими умовами, для погашення Боргових зобов`язань Позичальника.

За умовами пункту 6.1. Типових умов за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити Банку відповідну плату в порядку і на умовах, обумовлених нижче, а саме: проценти за користування Кредитом (пункт 6.2.); Комісійні винагороди (пункт 6.3.): комісійна винагорода за надання Кредиту (підпункт 6.3.1.), комісійна винагорода за обслуговування Кредиту (підпункт 6.3.2.); відшкодування інших витрат Банку, пов`язаних з наданням Кредиту (пункт 6.4.).

Положеннями підпункту 6.3.1. Типових умов (Комісійна винагорода за надання Кредиту) передбачено, що Позичальник зобов`язаний сплатити Банку Комісійну винагороду за надання Кредиту, яка розраховується шляхом множення тарифу Комісійної винагороди за надання Кредиту, зазначеного в п.1.1.4.1. Договору, на розмір Суми Кредиту, визначеної в п. 1.1.1. Договору. Комісійна винагорода сплачується за рахунок кредитних коштів в день перерахування кредитних коштів на Поточний рахунок Позичальника. Даним пунктом Типових умов Позичальник уповноважує Банк здійснити переказ суми Комісійної винагороди за надання Кредиту у розмірі, визначеному відповідно до цього пункту Типових умов та п.1.1.4.1. Договору, на користь Банку.

Позичальник зобов`язаний щомісячно сплачувати Банку Комісійну винагороду за обслуговування Кредиту (підпункт 6.3.2.). Розмір зазначеної комісійної винагороди розраховується шляхом множення тарифу Комісійної винагороди за обслуговування Кредиту, зазначеного в п.1.1.4.2. Договору, на розмір Суми Кредиту, визначеної в п.1.1.1. Договору. Комісійна винагорода за обслуговування Кредиту сплачується щомісячно згідно Графіку платежів, зазначеному в п.1.4. Договору, за відповідний розрахунковий період - повний місяць. Під повним місяцем у цьому пункті Типових умов розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з Графіком платежів, зазначеним в п. 1.4. Договору, під першим повним місяцем розуміється період з дати надання Кредиту до дати першого платежу згідно з Графіком платежів. У разі дострокового повного погашення заборгованості за Кредитом, Позичальник зобов`язаний погасити Комісійну винагороду за обслуговування Кредиту за повний місяць, в якому відбувається дострокове повне погашення заборгованості.

07.02.2025 Банком було перераховано на користь Підприємця 393000,00 грн кредитних коштів, що підтверджується платіжною інструкцією №TR.93255360.80089.29514 від 07.02.2025.

Як вбачається з поданого позивачем розрахунку, відповідач частково повернув суму кредитних коштів у розмірі 33531,00 грн (сплачено кошти за березень, квітень, травень 2025 у сумах 11319,00 грн, 11319,00 грн та 10893,00 грн). Також з тіла кредиту було погашено одноразову комісію за видачу кредиту у розмірі 3930,00 грн. Крім того, відповідачем оплачено суму комісії у загальному розмірі 20063,50 грн, по 6681,00 грн за березень-травень 2025 та 20,5 грн за червень 2025. Загалом відповідач сплатив за кредитним договором 57524,50 грн (3930,00 грн одноразова комісія+33531,00 грн повернення кредитних коштів+20063,50 грн щомісячна комісія), що підтверджується долученою до матеріалів справи банківською випискою.

Інших доказів повернення кредитних коштів та сплати комісійної винагороди матеріали справи не містять та не були надані відповідачем.

З метою досудового врегулювання спору, 04.10.2025 Банк звернувся до Підприємця з вимогою №566 від 30.09.2025, в якій вимагав негайно погасити прострочену заборгованість у розмірі 391294,60 грн. Докази направлення долучені до матеріалів справи.

Однак зазначена вимога була залишена без відповіді та задоволення.

У зв`язку з неналежним виконанням Підприємцем зобов`язань за кредитним договором "Кредит "всеБІЗНЕС" №84 від 07.02.2025, Банк звернувся з даним позовом до суду.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідності до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Даючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами в ході виконання договору "Кредит "всеБІЗНЕС" №84 від 07.02.2025, суд дійшов висновку, що такий за своєю правовою природою є кредитним договором, за яким, відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Умовою виконання зобов`язання є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Положеннями статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина 2 статті 1054 ЦК України).

Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (частина 3 статті 1049 ЦК України).

При цьому, суд звертає увагу, що у відповідності до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Також умовами Кредитного договору передбачено обов`язок Підприємця сплачувати комісійну винагороду (пункт 1.1.4.1., 1.1.4.2. Кредитного договору, пункт 6.3. Типових умов).

Матеріалами справи, зокрема платіжними інструкціями та банківською випискою по банківському рахунку відповідача за період з 07.02.2025 по 10.11.2025, підтверджується наявність у Підприємця грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача основної заборгованості за кредитом в розмірі 359469,00 грн (393000,00 грн - 33531,00 грн). Заборгованість загальною сумою 359469,00 грн складається з простроченої заборгованості у розмірі 65358,00 грн та строкової заборгованості у розмірі 294111,00 грн. Також у відповідача існує грошове зобов`язання у розмірі 40956,30 грн (61019,80 грн - 20063,50 грн) - заборгованість по комісії за період з 07.06.2025 по 10.11.2025.

Наявність вказаних заборгованостей відповідач не спростував, доказів її погашення не надав.

Враховуючи те, що заборгованість Підприємця за кредитним договором у розмірі 400425,30 грн, з яких: 359469,00 грн - заборгованість по кредиту, 40956,30 грн - заборгованість по комісії, підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документів, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, строк оплати якої настав, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог Банку.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та задоволення позову у повному обсязі.

Судовий збір згідно статті 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 165, 178, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Борисової Аліси Олександрівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" (04070, місто Київ, вулиця Андріївська, будинок 4, ідентифікаційний код 14282829) суму основного боргу за кредитним договором у розмірі 359469 (триста п`ятдесят дев`ять тисяч чотириста шістдесят дев`ять) грн 00 коп., заборгованість за комісією у розмірі 40956 (сорок тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість) грн 30 коп., судовий збір у розмірі 4805 (чотири тисячі вісімсот п`ять) грн 10 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя І.В.Усатенко