РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2026 м. КиївСправа № 910/14207/25

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "СВІСС-ТРЕЙД";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ АРТМЕД";

про: стягнення 41.560,52 грн.

Суддя Сергій Балац

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "СВІСС-ТРЕЙД звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ АРТМЕД" про стягнення 41.560,52 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором поставки від 23.12.2023 № 231223, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 41.560,52 грн., з яких: 39.546,00 грн. - основна заборгованість, 1.611,46 грн. - пеня, 155,94 грн. - 3 % річних та 247,12 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/14207/25 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалася судом відповідачеві шляхом доставки до електронного кабінету 26.11.2025, що підтверджується повідомленням про доставку процесуального документа до електронного кабінету особи, яке наявне в матеріалах справи.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченому ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, укладено договір поставки від 23.12.2023 № 231223 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач поставляє відповідачу, а відповідач приймає у власність товар (засоби професійного лікування захворювань ротової порожнини) для реалізації та подальшої оплати в строк та на умовах, передбачених цим Договором, у кількості, зазначеній у відповідних видаткових накладних. Перелік товару, із зазначенням його найменування, ціни, одиниці виміру, артикля і рекомендованої роздрібної ціни наведено у специфікаціях до даного Договору, які після підписання їх сторонами, є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.1 Договору).

Пунктом 4.2 Договору визначено, що щомісяця до 10 числа місяця, наступного за місяцем реалізації товару, відповідач зобов`язується надавати позивачу повну інформацію про кількість реалізованого товару у формі письмового звіту, складеного відповідно до додатку № 2 до даного Договору.

Положеннями пункту 4.3 Договору передбачено, що відповідач зобов`язується оплачувати позивачу реалізований товар щомісяця не пізніше семи календарних днів з дати надання письмового звіту про кількість реалізованого товару.

Відповідно до пункту 6.6 Договору, у разі прострочення відповідачем будь-якого платежу, передбаченого Договором та/або додатковими угодами до нього, або частини платежу, відповідач повинен сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу або його частини за кожен день прострочення такого платежу.

Приписами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України встановлено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Положеннями статті 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивачем поставлено, а відповідачем отримано товар за Договором на загальну суму 100.317,00 грн., що підтверджується видатковими накладними, які підписані сторонами, скріплені відбитками їх печаток та наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій, а саме: від 28.06.2024 № 12332 на суму 78.087,00 грн. та від 05.07.2024 № 11601 на суму 22.230,00 грн.

Відповідачем здійснено часткове повернення позивачу товару за Договором на загальну суму 60.771,00 грн., що підтверджується видатковими накладними (повернення), а саме: від 26.08.2025 № БА-Нв-0000009 на суму 47.505,00 грн. та від 26.08.2025 № БА-Нв-0000010 на суму 13.266,00 грн.

На вимогу позивача, відповідачем 28.08.2025 наданий звіт про реалізацію товару за Договором на загальну суму 20.547,00 грн.

Оскільки відповідачем не здійснено розрахунку та повернення частини товару за Договором, позивач звернувся до відповідача з вимогою від 15.10.2025 № 15/10 про сплату заборгованості в сумі 39.546,00 грн., з яких: 20.547,00 грн. - сума реалізованого та неоплаченого товару та 18.999,00 грн. - сума товару, поставленого на реалізацію протягом семи календарних днів з дня отримання вимоги. Вказана вимога направлена 17.10.2025 на адресу місцезнаходження відповідача, що підтверджується описом вкладення до поштового відправлення, який наявний в матеріалах справи у вигляді копії. Відповідно до штрих-кодового ідентифікатора поштового відправлення № 789 зазначена вимога 07.11.2025 повернута відправнику (закінчення встановленого терміну зберігання).

Оскільки вимога від 15.10.2025 № 15/10 залишена відповідачем без виконання, позивач звернувся до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за Договором в сумі 39.546,00 грн.

Також позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 1.611,46 грн., 3 % річних в сумі 155,94 грн. та інфляційних втрат в сумі 247,12 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням наступного.

Приписами частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Положеннями частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача основної заборгованості в сумі 39.546,00 грн., або повернення відповідачем товару на вказану суму сторонами спору до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та підлягає задоволенню повністю в сумі 39.546,00 грн.

Приписами частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Положеннями частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Подані до суду розрахунки заявлених до стягнення сум пені в розмірі 1.256,46 грн., 3 % річних в розмірі 121,59 грн. та інфляційних втрат в сумі 247,12 грн. нарахованих на частину суми основної заборгованості в розмірі 20.547,00 грн. (сума реалізованого та неоплаченого товару) є арифметично вірними.

При цьому, розрахунки заявлених до стягнення сум пені та 3 % річних нарахованих на частину суми основної заборгованості в розмірі 18.999,00 грн. (сума товару, поставленого на реалізацію) є арифметично невірними приймаючи до уваги початок прострочення відповідачем грошового зобов`язання.

Так, вимога позивача від 15.10.2025 № 15/10 про сплату заборгованості 07.11.2025 повернута відправнику (закінчення встановленого терміну зберігання), відтак вважається врученою 07.11.2025.

Враховуючи строк виконання грошового зобов`язання зазначений у такій вимозі (сім календарних днів з дня отримання вимоги) кінцевою датою виконання грошового зобов`язання є 14.11.2025, а першим днем прострочення 15.11.2025.

Приймаючи до уваги період нарахування заявлених до стягнення сум пені та 3 % річних (з 24.10.2025 по 14.11.2025) нарахованих на частину суми основної заборгованості в розмірі 18.999,00 грн. (сума товару, поставленого на реалізацію) вказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки в зазначений період прострочення виконання грошового зобов`язання у відповідача ще не виникло.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи те, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, суд керуючись приписами частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ АРТМЕД" (Україна, 03131, місто Київ, вул. Конча-Заспинська, будинок 12, квартира 12, ідентифікаційний код: 44788642) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СВІСС-ТРЕЙД" (Україна, 01024, місто Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 41 літ. Б, ідентифікаційний код: 37144019) основну заборгованість в сумі 39.546 (тридцять дев`ять тисяч п`ятсот сорок шість) грн. 00 коп., пеню в сумі 1.256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн. 46 коп., 3 % річних в сумі 121 (сто двадцять одна) грн. 59 коп., інфляційні втрати в сумі 247 (двісті сорок сім) грн. 12 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3.028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

3. У задоволенні решти вимог відмовити повністю.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строк встановлені ст.ст. 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя Сергій Балац