ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2026 р. Справа № 916/4050/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Букарова Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

за первісним позовом: Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" (65026, м. Одеса, пл. Митна, 1; ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "АТТОЛЛО ГРАНУМ" (65026, м. Одеса, пл. Митна, 1/1; ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (65048, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 15; ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "Інзерноекспорт" (79057, м. Львів, вул. Сельських, буд. 10; ),

про зобов`язання вчинити певні дії.

За зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АТТОЛЛО ГРАНУМ" (65026, м. Одеса, пл. Митна, 1/1; ),

до: Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" (65026, м. Одеса, пл. Митна, 1; ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (65048, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 15; ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "Інзерноекспорт" (79057, м. Львів, вул. Сельських, буд. 10; ),

про визнання недійсним підпункту договору.

За участю представників сторін:

від ДП "Одеський морський торговельний порт" - адвокат Сидоров О.В.

від ТОВ "АТТОЛЛО ГРАНУМ" - адвокат Дабіжа Я.І.

від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях - не з`явився;

від ТОВ "Зерновий перевантажний комплекс "Інзерноекспорт" - адвокат Клепиков М.С.

Обставини справи.

Державне підприємство "Одеський морський торговельний порт" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТТОЛЛО ГРАНУМ" в якому просить зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю "АТТОЛЛО ГРАНУМ" (65026, м. Одеса, пл. Митна, 1/1; ) повернути Державному підприємству "Одеський морський торговельний порт" (65026, м. Одеса, пл. Митна, 1; ) за актом приймання-передачі, державне нерухоме майно: приміщення 1-го та 3-го поверхів АПК причалу № 43, інв. № 057001 (згідно технічного паспорту: 1-й поверх приміщення № 1-32, площею 353,4 кв. м., 3-й поверх приміщення №66,69, площею 22,5 кв. м.), загальною площа 375,9 кв. м., за адресою: м. Одеса, вул. Гефта Миколи, 3/2.

Ухвалою суду від 07.10.2025 прийнято позовну заяву Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/4050/25. Справу № 916/4050/25 постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, товариство з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "Інзерноекспорт". Підготовче засідання у справі призначено на 11.11.2025 о 12:00 год.

17 жовтня 2025 року до суду від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях надійшли пояснення третьої особи щодо позову, в яких третя особа вказує, що у Товариства з обмеженою відповідальністю "АТТОЛЛО ГРАНУМ" наявний обов`язок повернути державне майно за актом приймання-передачі.

Пояснення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

17 жовтня 2025 року до суду від ТОВ "Зерновий перевантажний комплекс "Інзерноекспорт" надійшли пояснення третьої особи щодо позову, в яких третя особа просить суд задовольнити позов ДП «Одеський порт» повністю.

Пояснення ТОВ "Зерновий перевантажний комплекс "Інзерноекспорт" суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

23 жовтня 2025 року до Господарського суду Одеської області від ТОВ "АТТОЛЛО ГРАНУМ" надійшла зустрічна позовна заява з вимогами до Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт", в якій позивач просить визнати недійсним підпункт 12.5.8 пункту 12.5. розділу ІІ Незмінювані умови договору Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 30 квітня 2024 року № КД-22227, укладеного між Державним підприємством "Одеський морський торговельний порт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "АТТОЛЛО ГРАНУМ", згідно з яким Договір автоматично припиняє свою чинність з моменту набрання законної сили рішенням суду, що стосується об`єкту оренди, на користь позивача.

23 жовтня 2025 року до суду від ТОВ "АТТОЛЛО ГРАНУМ" надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, в якому заявник просив суд зупинити провадження у справі № 916/4050/25 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 916/3865/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Зерновий перевантажний комплекс Інзерноекспорт до Державного підприємства Одеський морський торговельний порт і Товариства з обмеженою відповідальністю Аттолло Гранум про визнання договору оренди нерухомого майна недійсним, зобов`язання усунути перешкоди у користуванні орендованим майном.

27 жовтня 2025 року до суду від ТОВ "Зерновий перевантажний комплекс "Інзерноекспорт" надійшла заява, в якій заявник просить суд відмовити ТОВ "АТТОЛЛО ГРАНУМ" у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Вказану заяву суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 28.10.2025 зустрічну позовну заяву ТОВ "АТТОЛЛО ГРАНУМ" (вх. № 4423/25 від 23.10.2025) залишено без руху.

Ухвалою суду від 10.11.2025 прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву ТОВ "АТТОЛЛО ГРАНУМ до Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" визнання недійсним підпункту договору. Об`єднано первісний позов Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТТОЛЛО ГРАНУМ" про зобов`язання вчинити певні дії із зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТТОЛЛО ГРАНУМ до Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" про визнання недійсним підпункту договору, в одне провадження у межах справи № 916/4050/25. Підготовче засідання у справі призначено на 11.11.2025 о 12:00 год.

У підготовчому засіданні 11.11.2025 суд протокольною ухвалою відклав підготовче засідання у справі на 09.12.2025 о 10:40 год.

Ухвалою суду від 11.11.2025 повідомлено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, що наступне підготовче засідання у справі призначено на 09.12.2025 о 10:40 год.

19 листопада 2025 року до суду від ДП "Одеський морський торговельний порт" надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому відповідача зазначає, що фактично зустрічний позов спрямований на усунення саме тієї договірної умови, на яку порт обґрунтовано посилається як на підставу припинення договору оренди та, відповідно, на підставу для вимоги про повернення майна у первісному позові. Тобто зустрічний позов має на меті ретроспективно змінити погоджений сторонами розподіл ризиків і позбавити Порт погодженого сторонами механізму припинення договору у разі ухвалення відповідного судового рішення щодо спірного об`єкта оренди. При цьому зустрічний позивач не заперечує факту укладення договору оренди № КД-22227, погодження його умов, участі в аукціоні, а також не заявляє жодних вимог про визнання недійсним договору в цілому чи про визнання недійсним результатів аукціону. Оскаржується лише один підпункт договору, який, на думку зустрічного позивача, нібито суперечить Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та Порядку передачі в оренду державного і комунального майна, затвердженому постановою КМУ № 483.

Крім того, на думку ДП "Одеський морський торговельний порт" доводи зустрічного позову ґрунтуються на неправильному тлумаченні законодавства про оренду державного майна, помилковому розумінні правової природи примірного договору оренди та Порядку № 483, а також на штучному перебільшенні нібито «невизначеності» формулювання п.п. 12.5.8 Договору.

З огляду на викладене, ДП "Одеський морський торговельний порт" вважає вимоги зустрічного позову необґрунтованими й такими, що не підлягають задоволенню, а первісні вимоги про зобов`язання повернути майно - такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вказаний відзив на зустрічну позовну заяву суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

27 листопада 2025 року до суду від ТОВ "Зерновий перевантажний комплекс "Інзерноекспорт" надійшли пояснення третьої особи щодо зустрічного позову.

Вказані пояснення третьої особи щодо зустрічного позову суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 09.12.2025 суд протокольною ухвалою відмовив ТОВ "АТТОЛЛО ГРАНУМ" у задоволенні клопотання (вх. № 33576/25 від 23.10.2025) про зупинення провадження у справі.

Щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі № 916/4050/25, суд зазначає, що відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України на господарське судочинство покладено обов`язок забезпечення розумності строків розгляду справ, а на сторони - неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 27.06.2000 у справі "Фридлендер проти Франції", рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Враховуючи наведені вище обставини, суд дійшов висновку про те, що відсутня об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи № 916/3865/25, звідси відсутня будь-яка об`єктивна обставина щодо задоволення заявленого клопотання. Тим більше наявні у справі № 916/405025 докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Таким чином, розгляд справи № 916/3865/25 не є перешкодою для перевірки суттєвих обставин, які можуть бути встановлені судом у даній справі, а конкретні обставини даної справи надають можливість розглянути даний спір без очікування рішення у справі № 916/3865/25.

Ухвалою суду від 09.12.2025 закрито підготовче провадження у справі № 916/4050/25 та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.01.2026 о 10:00 год. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 15.01.2026 о 10:00 год.

Представник Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" у судовому засіданні 15.01.2026 позовні вимоги за первісним позовом підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. Проти задоволення зустрічного позову заперечив у повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "АТТОЛЛО ГРАНУМ" у судовому засіданні 15.01.2026 позовні вимоги за первісним позовом не визнав та у задоволенні позову просив відмовити. Позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у зустрічній позовній заяві.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "Інзерноекспорт" у судовому засіданні 15.01.2026 позовні вимоги за первісним позовом підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у письмових поясненнях. Проти задоволення зустрічного позову заперечив у повному обсязі, з підстав викладених у письмових поясненнях.

У судовому засіданні 15.01.2026 відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення і повідомлено учасників справи про час складення повного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Матеріали справи свідчать, що в провадженні Господарського суду Одеської області перебувала справа № 916/808/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "Інзерноекспорт" (надалі ТОВ "ЗПК "Інзерноекспорт") до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (надалі РВ ФДМУ) та Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" (надалі ДП "ОМТП") про визнання недійсним правочину РВ ФДМУ, оформлений повідомленням № 11-07- 00516 від 08.02.2024, щодо односторонньої відмови від Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 09.10.2006 за № ДФ-89, обліковий номер 2, укладеного між ТОВ "ЗПК "Інзерноекспорт" та РВ ФДМУ, та визнання відсутнім право вимоги ДП "ОМТП" до ТОВ "ЗПК "Інзерноекспорт" щодо повернення з оренди нерухомого майна у відповідності до Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 09.10.2006 за № ДФ-89, на підставі листа РВ ФДМУ № 11-06-00692 від 19.02.2024.

Позов обґрунтовано тим, що посилання РВ ФДМУ в якості підстав припинення Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № ДФ-89 від 09.10.2006 на норми ст. 782 ЦК України є безпідставними такими що суперечить нормам чинного законодавства України та умовам наведеного Договору оренди № ДФ-89 від 09.10.2006. Визнання недійсним правочину РВ ФДМУ щодо односторонньої відмови від Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 09.10.2006 за № ДФ-89, матиме прямим наслідком поновлення прав ТОВ "ЗПК "Інзерноекспорт" як орендаря. Визнання відсутнім права вимоги ДП ОМТП до ТОВ "ЗПК "Інзерноекспорт" щодо повернення з оренди нерухомого майна у відповідності до Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 09.10.2006 за № ДФ-89, матиме прямим наслідком недопущення протиправного вилучення у ТОВ "ЗПК "Інзерноекспорт" орендованого майна на підставі діючого Договору.

Крім того, ДП "ОМТП" звернулось до Господарського суду із зустрічним позовом до ТОВ "ЗПК "Інзерноекспорт", в якому просило суд зобов`язати ТОВ "ЗПК "Інзерноекспорт" повернути ДП "ОМТП" за договором оренди № ДФ-89 від 09.10.2006, нежитлові приміщення одноповерхової будівлі складу для зберігання зерна (інв. № 057000), площею 3221,70 м2 та нежитлові приміщення триповерхової виробничо адміністративної будівлі (інв. № 057001), площею 1147,80 м2, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Миколи Гефта, 3/2 та стягнути з ТОВ "ЗПК "Інзерноекспорт" на користь ДП ОМТП за договором оренди № ДФ-89 від 09.10.2006 - 492 601, 55 грн., з яких: пеня - 187 234,70 грн., 3 % річних - 18 411,55 грн., штраф - 286 955,30 грн.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що оскільки РВ ФДМУ у зв`язку із систематичним порушенням з боку ТОВ "ЗПК "Інзерноекспорт" умов договору оренди № ДФ-89 від 09.10.2006 в частині своєчасної оплати оренди було направлено повідомлення № 11-07-00516 від 08.02.2024 про відмову від Договору оренди в порядку статті 782 ЦК України, яке було отримано Орендарем 12.02. 2024, що підтверджується поштовим відправленням кур`єрської служби КСД № 2369744, ДП ОМТП зазначає, що Договір оренди є розірваним з моменту отримання Орендарем вказаного вище Повідомлення, а саме з 12.02.2024, а тому в силу приписів закону ТОВ "ЗПК "Інзерноекспорт" зобов`язаний повернути орендоване державне майно його балансоутримувачу, що зроблено не було. У зв`язку із систематичною несплатою ТОВ "ЗПК "Інзерноекспорт" орендних платежів, ДП ОМТП у відповідності до умов договору оренди № ДФ-89 від 09.10.2006 та ЦК України були нараховані пеня у розмірі 187 234,70 грн., 3 % річних у розмірі 18 411,55 грн та штраф у розмірі 286 955,30 грн, які ТОВ "ЗПК "Інзерноекспорт" у добровільному порядку сплачені не були.

В подальшому, 30 квітня 2024 року між Державним підприємством "Одеський морський торговельний порт" (надалі балансоутримувач або позивач) і Товариством з обмеженою відповідальністю "АТТОЛЛО ГРАНУМ" (надалі орендар або відповідач) був укладений договір оренди державного нерухомого майна від 30.04.2024 № КД-22227 (надалі Договір).

Предмет оренди: нежитлові приміщення 1-го та 3-го поверхів АПК причалу № 43, інв. № 057001 (згідно технічного поверху: 1-й поверх приміщення № 1-32, площею 353,4 кв.м., 3-й поверх приміщення № 66, 69, площею 22,5 кв.м.), загальна площа 375,9 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Миколи Гефта. 3/2.

Позивач за первісним позовом в цій справі зазначає, що відповідно до умов п. 12.5. Договору він припиняється, зокрема, договір автоматично припиняє свою чинність з моменту набрання законної сили рішення суду, що стосується об`єкту оренди, на користь позивача (п. 12.5.8. Договору).

Рішенням Господарського суду Одеської області від 25.06.2024 у справі № 916/808/24 в задоволенні первісного позову відмовлено повністю. Судові витрати за первісним позовом по справі № 916/808/24 покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "Інзерноекспорт". Зустрічний позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "Інзерноекспорт" на користь Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" пеню в розмірі 187234,70 грн, 3% річних в розмір 18411,55 грн, штраф в розмірі 286955,30 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 7389,02 грн. В решті зустрічного позову відмовлено.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.11.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "Інзерноекспорт" на рішення Господарського суду Одеської області від 25.06.2024 у справі № 916/808/24 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Одеської області від 25.06.2024 по справі №916/808/24 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.03.2025 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "Інзерноекспорт" задоволено частково. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.11.2024 та рішення Господарського суду Одеської області від 25.06.2024 у справі № 916/808/24 скасовано в частині відмови у задоволенні позовної вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "Інзерноекспорт" про визнання недійсним правочину Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, оформленого повідомленням від 08.02.2024 № 11-07-00516, щодо односторонньої відмови від договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, від 09.10.2006 № ДФ-89, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та Товариством з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "Інзерноекспорт". Ухвалено в цій частині нове рішення, яким визнано недійсним правочин Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, оформлений повідомленням від 08.02.2024 № 11-07-00516, щодо односторонньої відмови від договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, від 09.10.2006 № ДФ-89, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та Товариством з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "Інзерноекспорт". В іншій частині постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.11.2024 та рішення Господарського суду Одеської області від 25.06.2024 у справі № 916/808/24 залишено без змін.

Отже, позивач за первісним позовом в цій справі зазначає, що з 11.03.2025 Договір оренди державного нерухомого майна від 30.04.2024 № КД-22227 припинив свою дію, а у Товариства з обмеженою відповідальністю "АТТОЛЛО ГРАНУМ" виник обов`язок негайно повернути майно у порядку, встановленому законом і Договором.

Позивач за первісним позовом в цій справі вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та ст. 795 ЦК України орендар зобов`язаний після припинення договору негайно повернути майно, оформивши повернення актом(ами) приймання-передачі та передавши повний комплект ключів/комплектацію. Отже, за відсутності підписаних актів і переданих ключів повернення не відбулося.

На виконання закону і Договору видано наказ про створення комісії з чітко визначеними завданнями (огляд, фіксація стану, складання актів, координація з РВ ФДМУ).

17 квітня 2025 року комісія склала Акт візуального огляду, яким, зокрема, констатовано припинення дії Договору з 11.03.2025 та неповернення об`єкта оренди.

На адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "АТТОЛЛО ГРАНУМ" неодноразово направлялись акти повернення та вимоги щодо їх підписання, звільнення об`єкта і передачі ключів: 24.03.2025 № 209/41/73, 26.03.2025 № 216/41/73, 15.04.2025 № 285/41/73, а також повідомлення про прибуття 17.04.2025 о 13:00 для оформлення повернення. Окремим супровідним листом повідомлено РВ ФДМУ про неповернення підписаних актів для належної фіксації припинення орендних правовідносин.

Листом від 26.03.2025 № 408 Товариство з обмеженою відповідальністю "АТТОЛЛО ГРАНУМ" повідомило ДП "Одеський морський торговельний порт" про неможливість звільнення об`єкта і вчинення дій із повернення, фактично визнавши неповернення після припинення Договору. Зміст листа свідчить про усвідомлення наслідків, передбачених Договором (зокрема п. 4.4. Договору) та ч. 2 ст. 785 ЦК України.

Позивач за первісним позовом зазначає, що станом на день подання позову акти не підписані, ключі не передані, приміщення не звільнені.

Отже, після припинення 11.03.2025 дії Договору подальше користування майном є неправомірним, а за час прострочення повернення підлягає стягненню неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю. У даному випадку вина відповідача прямо підтверджується його листом № 408 від 26.03.2025.

Оскільки Договір автоматично припинився 11.03.2025, відповідач, усвідомлюючи наслідки, ухиляється від належного оформлення повернення та фактично утримує державне майно без правового титулу.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" підлягають задоволенню, з таких підстав.

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частина 1 ст. 627 ЦК України встановлює, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 25 Закону України Про оренду державного та комунального майна встановлено, що у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Також відповідно до умов п. 4.1. Договору у разі припинення договору Орендар зобов`язаний: звільнити протягом трьох робочих днів орендоване Майно від належних Орендарю речей повернути його відповідно до акта повернення з оренди орендованого Майна в тому стані, якому Майно перебувало на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, а якщо Орендарем були виконані невід`ємні поліпшення або проведено капітальний ремонт, - то разом із такими поліпшенням/капітальним ремонтом.

Відповідно до пп. 4 п. 5.1 Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України „Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна від 29.05.13 № 12 Позовні вимоги, пов`язані з прийняттям майна з оренди (за наслідками припинення відповідного договору оренди), узгоджуються з приписом пункту 5 частини другої статті 16 ЦК України, яким передбачений такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як примусове виконання обов`язку в натурі.

Отже, орендодавець на підтвердження виконання зобов`язання за договором оренди (найму) вправі в судовому порядку вимагати від орендаря майно, яке було предметом договору, та документального оформлення такого повернення.

Договір автоматично припиняє свою чинність з моменту набрання законної сили рішення суду, що стосується об`єкту оренди, на користь позивача (п. 12.5.8. Договору).

Суд, проаналізувавши наявні у справі докази, погоджується з доводами Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" в частині того, що Договір припинився 11.03.2025, оскільки підпунктом 12.5.8 п. 12.5 умов Договору сторони погодили автоматичне припинення Договору з моменту набрання законної сили рішенням суду щодо об`єкта оренди на користь позивача.

Суд звертає увагу, що 11.03.2025 у справі № 916/808/24 набрала законної сили постанова Верховного Суду, а отже, з цієї дати Договір припинився, а у Товариства з обмеженою відповідальністю "АТТОЛЛО ГРАНУМ" виник обов`язок повернути орендодавцю орендоване майно.

Таким чином, суд вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "АТТОЛЛО ГРАНУМ" зобов`язане було до 14.03.2025 включно повернути Державному підприємству "Одеський морський торговельний порт" орендоване майно в порядку, визначеному Договором.

Доводи ТОВ "АТТОЛЛО ГРАНУМ" в частині невизнання вимог первісного позову, підлягають відхиленню, як такі, що не відповідають чинному законодавству, не ґрунтуються на належних доказах і спростовуються фактично встановленими судом обставинами та матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, підлягають задоволенню заявлені позовні вимоги за первісним позовом про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "АТТОЛЛО ГРАНУМ" повернути Державному підприємству "Одеський морський торговельний порт" за актом приймання-передачі, державне нерухоме майно: приміщення 1-го та 3-го поверхів АПК причалу № 43, інв. № 057001 (згідно технічного паспорту: 1-й поверх приміщення № 1-32, площею 353,4 кв. м., 3-й поверх приміщення № 66, 69, площею 22,5 кв. м.), загальною площа 375,9 кв. м., за адресою: м. Одеса, вул. Гефта Миколи, 3/2.

Щодо вимог зустрічної позовної заяви ТОВ "АТТОЛЛО ГРАНУМ", суд дійшов таких висновків.

Так, в обґрунтування вимог зустрічної позовної заяви ТОВ "АТТОЛЛО ГРАНУМ" посилається на п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 «Деякі питання оренди державного та комунального майна в умовах воєнного стану» та стверджує, що в силу цієї постанови договір оренди № КД-22227 є чинним, оскільки його строк дії нібито вважається продовженим на період дії воєнного стану та чотири місяці після його припинення

Також ТОВ "АТТОЛЛО ГРАНУМ" зазначає, що відповідно до частини 1 статті 16 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (надалі Закон), договір оренди формується на підставі примірного договору оренди, що затверджується: Кабінетом Міністрів України - щодо майна державної власності.

Абзац 4 цієї ж частини та статті встановлює, що договір оренди може відрізнятися від примірного договору оренди, якщо об`єкт оренди передається в оренду з додатковими умовами. Пункт 14 розділу 1 «Змінювані умови договору» містить додаткові умови, які стосуються: (а) покладення на Орендодавця реєстрації податкової накладної; (б) автоматичного припинення Договору оренди у випадку відчуження об`єкту оренди та укладення щодо відповідного майна договору купівлі-продажу. Тобто додаткові умови Договору оренди не ставлять його чинність у залежність від результатів вирішення того чи іншого судового спору. Водночас Закон не допускає можливість відступу від Примірного договору інакше, ніж шляхом укладення договору з додатковими умовами.

ТОВ "АТТОЛЛО ГРАНУМ" вказує, що пункт 54 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483 «Деякі питання оренди державного та комунального майна» (надалі Порядок передачі майна або Порядок) містить перелік допустимих додаткових умов. Підпункт 12.5.8 пункту 12.5. Договору оренди зазначеному переліку не відповідає.

До того ж, підпункт 12.5.8 пункту 12.5. структурно належить до розділу ІІ «Незмінювані умови договору». Сама назва розділу додатково свідчить про недопустимість коригування його змісту на власний розсуд сторін.

Відповідно до частини 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

ТОВ "АТТОЛЛО ГРАНУМ" також вказує, що за відсутності переконливого обґрунтування відсутні підстави вважати, що у підпункті 12.5.8 пункту 12.5. Договору оренди мається на увазі саме справа № 916/808/24.

Суд, проаналізувавши підстави зустрічної позовної заяви ТОВ "АТТОЛЛО ГРАНУМ", зазначає, що відповідно до з ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (частина 5 статті 203 ЦК України).

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Підстави для визнання недійсним договору визначені ст. 215 ЦК України. Зокрема, договір може бути визнаний недійсним в разі невідповідності положенням ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Як вже було встановлено судом, між Державним підприємством "Одеський морський торговельний порт" (надалі балансоутримувач) і Товариством з обмеженою відповідальністю "АТТОЛЛО ГРАНУМ" (надалі орендар) за результатами проведення електронного аукціону було укладено договір оренди державного нерухомого майна № КД-22227 від 30.04.2024 (надалі - Договір).

Предметом Договору є нежитлові приміщення 1-го та 3-го поверхів адміністративно-побутового корпусу причалу № 43 загальною площею 375,9 кв. м, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Гефта Миколи, 3/2.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст. 638 ЦК України).

Як виснував Верховний Суд у постанові від 11.01.2024 у справі № 916/1247/23 особи мають право вибору: використати існуючі диспозитивні норми законодавства для регламентації своїх відносин або встановити для себе правила поведінки на власний розсуд. Цивільний договір як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, виявляє автономію волі учасників щодо врегулювання їхніх відносин згідно з розсудом і у межах, встановлених законом, тобто є актом встановлення обов`язкових правил для сторін, індивідуальним регулятором їхньої поведінки.

Із встановлених обставин справи слідує, що спірний Договір ТОВ "АТТОЛЛО ГРАНУМ" уклав в добровільному порядку та погодився на його умови.

Щодо посилань ТОВ «АТТОЛЛО ГРАНУМ» на п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634, то суд зазначає, що пункт 5 постанови № 634 регулює питання автоматичного продовження договорів оренди, строк дії яких спливає в період дії воєнного стану. Натомість у даному випадку припинення Договору № КД-22227 відбулось не внаслідок закінчення строку його дії, а внаслідок настання іншої, передбаченої самим Договором підстави набрання законної сили судовим рішенням, що стосується об`єкта оренди.

Отже, посилання ТОВ "АТТОЛЛО ГРАНУМ" на постанову № 634 не спростовують факту припинення Договору № КД-22227 у зв`язку з реалізацією погодженої сторонами умови п.п. 12.5.8 і не є підставою для визнання цієї умови недійсною.

Суд також зазначає, що умова п. 12.5.8 Договору включена до незмінюваних умов договору (Розділ ІІ), які не допускають коригування та розроблена відповідно до Примірного договору оренди, затвердженого Кабінетом Міністрів, а саме п. 54 Постанови КМУ № 483, який вказує на те, що у договорі оренди обов`язково зазначається, що невиконання умов, додаткових умов оренди майна є підставою для дострокового припинення договору оренди.

Умова п. 12.5.8 Договору не суперечить ст. 16 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", оскільки не змінює істотні умови договору оренди, а є правовим наслідком, погодженим сторонами в межах свободи договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.

Отже, п. 12.5.8 Договору регулює припинення договору, що прямо передбачено ч. 2 ст. 24 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та може деталізуватись сторонами.

Щодо пункту 54 Постанови КМУ № 483, то суд вважає, що цей пункт дозволяє включати додаткові умови, які не суперечать закону. Пункт 12.5.8 Договору такої суперечності не містить.

Суд також звертає увагу, що ТОВ "АТТОЛЛО ГРАНУМ" добровільно погодило редакцію пункту 12.5.8 Договору, підписало Договір без зауважень і не надало доказів того, що його волевиявлення було сформоване під впливом помилки, насильства, обману чи будь-яких інших обставин, визначених статтями 229- 232 ЦК України.

Крім того, суд зауважує, що посилання ТОВ "АТТОЛЛО ГРАНУМ" на те, що за відсутності переконливого обґрунтування відсутні підстави вважати, що у підпункті 12.5.8 пункту 12.5. Договору оренди мається на увазі саме справа № 916/808/24, та в цілому подання зустрічного позову, має ознаки недобросовісної поведінки ТОВ "АТТОЛЛО ГРАНУМ", оскільки в матеріалах справи № 916/4050/25 є докази того, що після того, як набула чинності постанова Верховного Суду від 11.03.2025 у справі № 916/808/24, ДП "Одеський порт" направив на адресу ТОВ "АТТОЛЛО ГРАНУМ", листи від 24.03.2025 № 209/41/73 (т. 1, а.с. 29-31), від 26.03.2025 № 216/41/73 (т. 1, а.с. 32-34) щодо здійснення заходів з повернення Об`єктів оренди та вимогою невідкладно підписати три примірники Актів повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності по Договору оренди, та не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з моменту їх отримання повернути на адресу ДП "Одеський порт" два примірники підписаних Актів, звільнити Об`єкти оренди та повернути від них ключі.

Надалі на адресу ДП "Одеський порт" надійшов лист-відповідь ТОВ "АТТОЛЛО ГРАНУМ" від 26.03.2025 № 408 (зареєстровано за вхідним № 258 від 27.03.2025) (т. 1, а.с. 50-52), яким ТОВ "АТТОЛЛО ГРАНУМ" засвідчило, що не має можливості звільнити Об`єкт оренди та здійснити заходи щодо повернення Об`єкта оренди Орендодавцю (Балансоутримувачу) за відповідними Актами повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності.

Тобто, інформація з листа від 26.03.2025 № 408 (вх. № 258 від 27.03.2025) ТОВ "АТТОЛЛО ГРАНУМ" свідчить про те, що ТОВ "АТТОЛЛО ГРАНУМ" не заперечує сам факт необхідності повернення Об`єкта оренди, не висуває аргументів щодо чинності Договору, не заявляє про відсутність правових підстав для повернення майна, а лише стверджує, що не має можливості звільнити об`єкт оренди.

Тобто, ТОВ "АТТОЛЛО ГРАНУМ" фактично визнало, що Об`єкт оренди має бути повернений, але просить не виконувати обов`язок через власні організаційні труднощі.

Таким чином, попередня поведінка ТОВ "АТТОЛЛО ГРАНУМ" абсолютно суперечить нинішній позиції зустрічного позову, в якій ТОВ "АТТОЛЛО ГРАНУМ" прагне довести чинність Договору № КД-22227 від 30.04.2024 та відсутність обов`язку повернути Об`єкт оренди.

З огляду на вищенаведене у сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "АТТОЛЛО ГРАНУМ" про визнання недійсним підпункту 12.5.8 пункту 12.5. розділу ІІ Незмінювані умови договору Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 30 квітня 2024 року № КД-22227.

Відповідно до частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Щодо інших доводів сторін у справі, викладених в обґрунтування власних правових позицій по наявним спорам, то суд не вбачає підстав для надання таким оцінки у межах розглядуваних спорів, оскільки вищенаведені аргументи суду у даному рішенні, на думку суду, є самостійною та достатньою підставою для висновку про повну обґрунтованість первісного позову та про необґрунтованість зустрічного позову.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню, а за зустрічним позовом задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору по первісному позову покладаються на відповідача, а витрати по сплаті судового збору по зустрічному позову покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Первісний позов задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "АТТОЛЛО ГРАНУМ" (65026, м. Одеса, пл. Митна, 1/1; ) повернути Державному підприємству "Одеський морський торговельний порт" (65026, м. Одеса, пл. Митна, 1; ) за актом приймання-передачі, державне нерухоме майно: приміщення 1-го та 3-го поверхів АПК причалу № 43, інв. № 057001 (згідно технічного паспорту: 1-й поверх приміщення № 1-32, площею 353,4 кв. м., 3-й поверх приміщення № 66, 69, площею 22,5 кв. м.), загальною площа 375,9 кв. м., за адресою: м. Одеса, вул. Гефта Миколи, 3/2.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АТТОЛЛО ГРАНУМ" (65026, м. Одеса, пл. Митна, 1/1; ) на користь Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" (65026, м. Одеса, пл. Митна, 1; ) суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

5. У задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 27.01.2026.

Суддя Нікітенко С.В.