ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"03" лютого 2026 р. м. Ужгород Справа № 907/93/26

Суддя Господарського суду Закарпатської області Сисин С.В., розглянувши матеріали справи

по заяві про видачу судового наказу від 30.01.2026 Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (, місцезнаходження 01601, місто Київ, вулиця Руставелі Шота, будинок, 9 А) в особі філії «Карпатський лісовий офіс» (код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу 45554542, місцезнаходження 88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Собранецька, будинок 156),

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАКАРПАТЛІСТРАНС», (, місцезнаходження 89113, Закарпатська область, Мукачівський район, село Верб`яж, будинок 26),

за вимогою про стягнення заборгованості за поставлений товар у розмірі 28463,08 грн за договором купівлі продажу необробленої деревини №170/2кв-ел від 20.05.2022,

без повідомлення (виклику) учасників справи,

В С Т А Н О В И В :

Державне спеціалізована господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» (далі заявник) як правонаступник Державного підприємства «Свалявське лісове господарство» через систему «Електронний суд ЄСІТС» звернулося до Господарського суду Закарпатської області із заявою про видачу судового наказу від 30.01.2026 (зареєстрованою за вх.№02.3.1-05/99/26 від 30.01.2026) з вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАКАРПАТЛІСТРАНС» (далі боржник, товариство) заборгованості за поставлений товар у розмірі 28463,08 грн за договором купівлі продажу необробленої деревини №170/2кв-ел від 20.05.2022.

Заява про видачу судового наказу обгрунтована Державним спеціалізованим господарським підприємство «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» з посиланням на порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАКАРПАТЛІСТРАНС» своїх зобов`язань по оплаті отриманого товару за договором купівлі-продажу необробленої деревини №170/2кв-ел від 20.05.2022, укладеним між цим товариством (як покупцем) і Державним підприємством «Свалявське лісове господарство» (як продавцем) (далі договір).

Заявник стверджує, що на виконання умов договору продавець поставив покупцю товар на суму 125166,29 грн, що підтверджується товарно-транспортними накладними серії ЗКГ №660188, №660195, №660199, №660217 та №660218 за травень 2022. Незважаючи на прийняття товару, покупець здійснив лише часткову оплату в розмірі 96703,21 грн, внаслідок чого у боржника станом на день звернення до суду перед заявником наявна заборгованість у сумі 28463,08 грн.

Згідно доводів заявника прострочення оплати заборгованості за відпущений товар у ТОВ «Закарпатлістранс» слід рахувати із 31.05.2022 з моменту передачі товару відповідно до товарно-транспортної накладної (ліс) серії ЗКГ №660217 від 31.05.2022.

З урахуванням таких обставин прострочення товариством з 31.05.2022 оплати за поставлений товар, щодо строку позовної давності у справі, то заявник вказує, що він прийшов до висновку про наявність у нього підстав для звернення до суду із даними вимогами за період, що перевищує загальний трирічний строк позовної давності, визначений у статті 257 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

У той же час на обґрунтування правомірності звернення до суду поза межами загального трирічного строку, заявник зазначає про зупинення перебігу позовної давності у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану на підставі Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX та наступних законодавчих змін, якими було доповнено пункт 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно з яким перебіг позовної давності було зупинено на весь період дії воєнного стану. Зокрема, у заяві вказано конкретні часові межі зупинення строку дії позовної давності: з 17.03.2022 до 29.01.2024 та з 30.01.2024 до 03.09.2025, що виключає цей період із розрахунку загального строку позовної давності.

На думку заявника, оскільки після 04.09.2024 почали знову діяти строки позовної давності на підставі Закону «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України щодо поновлення перебігу позовної давності»; оскільки обов`язок з оплати товару в боржника виник з 31.05.2022 і тривав у період дії воєнного стану, а тому визначений у статті 257 ЦК України трьохрічний строк позовної давності фактично не сплив. Наведене є підставою звернення Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» до ТОВ «ЗАКАРПАТЛІСТРАНС» із заявою про видачу судового наказу в наказному провадженні поза межами строку, визначеного у статті 257 ЦК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Закарпатської області від 30.01.2026 вищевказану заяву про видачу судового наказу (справу №907/93/26) розподілено для розгляду судді Сисину С.В.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу із огляду на таке.

Наказне провадження - це самостійний, особливий, спрощений вид судового провадження під час розгляду господарських справ про стягнення грошової заборгованості за договором, спрямований на швидкий та ефективний захист прав заявника, в якому суд в установлених законом випадках за заявою особи без судового засідання і виклику сторін на підставі достатніх, допустимих і належних доказів видає судовий наказ, який одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 статті 147 ГПК України, передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Положеннями статті 148 ГПК України, встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За загальним правилом при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (пункт 7 частина 1 статті 155 ГПК України).

З викладеного вбачається, що судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи (видаткові накладні, акти, листування, рух коштів, виписки банку), що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Водночас, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Вказаною нормою процесуального закону чітко і недвозначно зазначено підставу для відмови у видачі судового наказу, а саме: з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Отже, при зверненні до суду в наказному провадженні заявник повинен керуватися тими нормами процесуального закону, які встановлюють строк і порядок для звернення до суду в наказаному провадженні (Розділ ІІ ГПК України) та розуміти відповідне реагування суду, якщо заявником не буде дотримано вимог закону.

Із змісту заяви про видачу судового наказу, долучених до заяви доказів вбачається, що заявник просить стягнути з боржника заборгованість у розмірі 28463,08 грн за договором купівлі-продажу необробленої деревини №170/2кв-ел від 20.05.2022, строк прострочення якого, згідно доводів заяви про видачу судового наказу, сплив із 31.05.2022 з моменту передачі товару відповідно до товарно-транспортної накладної (ліс) серії ЗКГ №660217 від 31.05.2022.

Поряд з цим, враховуючи умови пункту 2.3 договору, яким передбачено здійснення покупцем передоплати 100% вартості товару; враховуючи, що остання поставка продавцем покупцю за договором мала місце відповідно до товарно-транспортної накладної (ліс) серії ЗКГ №660217 від 31.05.2022, а тому суд зазначає, що прострочення боржником своїх зобов`язань за договором щодо оплати за придбаний (поставлений) товар настало не із 31.05.2022 (день поставки товару, в який заявник мав сплатити за поставлений товар), а з наступного дня, тобто 01.06.2022.

Щодо цього суд враховує, що відповідно до частини першої статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, за вимогою Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАКАРПАТЛІСТРАНС» про стягнення заборгованості за поставлений товар у розмірі 28463,08 грн за договором купівлі продажу необробленої деревини №170/2кв-ел від 20.05.2022, пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, що відповідно до пункту 5 частини першої статті 152 ГПК України є підставою відмови у видачі судового наказу.

Так, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з положеннями статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини п`ятої статті 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно положень частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

А тому з врахуванням положень статей 253, 257 і 261 ЦК України з 01.06.2022 починається перебіг позовної давності, встановлений законом, тривалістю у три роки за вимогою про стягнення з боржника заборгованості у розмірі 28463,08 грн за договором купівлі-продажу необробленої деревини №170/2кв-ел від 20.05.2022.

За таких обставин, суд зазначає, що підставою для відмови у видачі наказу є встановлення обставин спливу позовної давності, встановленої законом, щодо заявленої стягувачем вимоги. Такі підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права, щодо спливу позовної давності, в тому числі щодо наявності прострочення виконання зобов`язання боржником (зокрема, з метою визначення періоду, який знаходиться в межах позовної давності). Однак, такі повноваження суду в межах наказного провадження є обмеженими, враховуючи функціональне призначення інституту наказного провадження та принцип пропорційності господарського судочинства (стаття 15 ГПК України). У випадку заявлення вимог поза межами позовної давності, навіть щодо частини періоду нарахування в межах певного виду вимог, мають місце обставини, які свідчать про відсутність безспірності вимог, що є обов`язковою умовою наказного провадження, а отже суд повинен відмовити у видачі наказу з таких підстав.

Окремо суд не враховує продовження строку позовної давності на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зупинення перебігу позовної давності, визначеної законом на період воєнного стану відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (про що наголошує Державного спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» у заяві про видачу судового наказу від 30.01.2026), позаяк суд ще раз наголошує, що відповідно до пункту 5 частини першої статті 152 ГПК України відмова у видачі наказу законодавцем пов`язується саме зі спливом строку, який перевищує позовну давність, встановлену законом

Такі ж висновки щодо наявності підстав для відмови у видачі судового наказу відповідно до пункту 5 частини першої статті 152 ГПК України з підстав спливу строку, який перевищує позовну давність, встановлену законом, на час подачі заяви про видачу судового наказу вбачаються з постанови Західного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 у справі №907/840/23, згідно з якою залишено без задоволення апеляційну скаргу Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради та без змін ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 15.09.2023, відповідно до якої відмовлено у видачі судового наказу, так як суд визнав безпідставними посилання заявника на продовження строку позовної давності на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). У постанові від 20.11.2023 у справі №907/840/23 Західний апеляційний господарський суд зазначив, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що посилання заявника на продовження строку позовної давності на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) суд визнає необґрунтованими, позаяк відповідно до пункту 5 частини першої статті 152 ГПК України відмова у видачі наказу законодавцем пов`язується саме зі спливом строку, який перевищує позовну давність, встановлену законом, та на даній стадії і в даному виді провадження (наказному) суд позбавлений можливості досліджувати питання обґрунтованості пропуску такого строку заявником, в тому числі й з`ясовувати питання продовження строків позовної давності. У постанові від 20.11.2023 у справі №907/840/23 Західний апеляційний господарський суд зазначив, що пропуск строку позовної давності свідчить про наявність спору між заявником та боржником, а тому підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах апеляційних інстанцій від 03.07.2023 у справі №910/6456/23, від 04.11.2024 у справі №904/2430/24, від 14.01.2026 у справі №907/1161/25.

А тому, беручи до уваги, що за вимогою Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАКАРПАТЛІСТРАНС» про стягнення заборгованості за поставлений товар у розмірі 28463,08 грн за договором купівлі продажу необробленої деревини №170/2кв-ел від 20.05.2022, з 03.06.2025 пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом, тобто 3 роки (враховуючи, що 01.06.2025 є неділя - вихідний день, а тому останнім днем звернення до суду з дотримання строку позовної давності є 02.06.2025), а тому, враховуючи положення пункту 5 частини першої статті 152 та частини третьої статті 152 ГПК України суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до частин першої, другої статті 154 ГПК України, суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (частина друга статті 152 ГПК України).

У відповідності до частини другої статті 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутись з тими ж самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 150, 151, 152, 153, 154, 234, 235 ГПК України, господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Відмовити Державному спеціалізованому господарському підприємству «Ліси України» (, місцезнаходження 01601, місто Київ, вулиця Руставелі Шота, будинок, 9 А) в особі філії «Карпатський лісовий офіс» (код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу 45554542, місцезнаходження 88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Собранецька, будинок 156) у видачі судового наказу по заяві від 30.01.2026 про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАКАРПАТЛІСТРАНС», (, місцезнаходження 89113, Закарпатська область, Мукачівський район, село Верб`яж, будинок 26) заборгованості за поставлений товар у розмірі 28463,08 грн за договором купівлі продажу необробленої деревини №170/2кв-ел від 20.05.2022.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

3. Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду, згідно зі ст. 256 ГПК України, подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали).

4. Ухвала складена і підписана 03.02.2026.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі ://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.В.Сисин