ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" січня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/2405/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

секретар судового засідання Чуйко О.О.

розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Будмарин за вх. ГСОО № 2-116/26 від 28.01.2026 про заміну заходів забезпечення позову у справі № 916/2405/25

за позовом: Керівника Доброславської окружної прокуратури Одеської області (вул. Центральна, 85, с. Доброслав, Одеський р-н, Одеська обл., 67500) в інтересах держави в особі Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області (вул. Степна, 4, с. Фонтанка, Одеський р-н, Одеська обл., 67571)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Будмарин (вул. Віри Інбер, 5, прим. 304Н, м. Одеса, 65014)

про стягнення 3191127,96 грн,

за участю представників учасників справи:

прокурор: Ейсмонт І.С.;

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Згода О.О.

УСТАНОВИВ:

Керівник Доброславської окружної прокуратури Одеської області звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю Будмарин, в якій, в редакції первісних позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 6460057,22 грн, з яких: 5439853,00 грн безпідставно збережених коштів пайової участі у створені і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту; 835877,13 грн інфляційних втрат; 184327,09 грн 3% річних.

Позов прокурора мотивований обставиною несплати відповідачем, як замовником будівництва, на користь місцевого бюджету коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури, у зв`язку з будівництвом об`єкта, за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Крижанівка, вул. Марсельська, земельна ділянка кадастровий № :02:001:2808 (нове будівництво багатосекційного багатоповерхового жилого будинку).

Ухвалою суду від 23.06.2025 за заявою прокурора судом було вжито заходи забезпечення позову у справі № 916/2405/25 шляхом: накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю Будмарин (вул. Віри Інбер, 5, прим. 304Н, м. Одеса, 65014, ) в розмірі 6460057 грн 22 коп, які обліковуються на рахунках у банках або інших фінансових установах, виявлених державним або приватним виконавцем під час виконавчого провадження, за виключенням грошових коштів, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом; - шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Будмарин (вул. Віри Інбер, 5, прим. 304Н, м. Одеса, 65014, ) на суму в межах різниці між ціною позову 6460057 грн 22 коп та сумою арештованих грошових коштів, у разі їх недостатності.

В процесі розгляду справи прокурором була подана суду заява про зменшення розміру позовних вимог, згідно з якою з відповідача заявлено до стягнення 3191127,96 грн, з яких: 2687169,23 грн безпідставно збережених коштів пайової участі у створені і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту; 412905,15 грн інфляційних втрат; 91053,58 грн 3% річних.

28.01.2026 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Будмарин надійшло клопотання, в якому відповідач просить суд змінити заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.06.2025 у справі №916/2405/25, на застосування заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 70,50 кв.м., розташоване за адресою: Одеська обл., Одеський р-н (Лиманський р-н), Крижанівська, с. Крижанівка, вул. Марсельська, буд. 33/3, прим. 1Н, вартістю 2148981 грн; нежитлове приміщення, загальною площею 56,10 кв.м., розташоване за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Педагогічна, буд. 34-А, прим. 4Н, вартістю 1910318 грн.

В обґрунтування поданого клопотання ТОВ Будмарин посилається на наступне: наразі прокурором зменшені позовні вимоги до 3191127,96 грн, разом з цим, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесено інформацію про арешт майна ТОВ Будмарин на суму в межах різниці між ціною позову 6460057,22 грн та сумою арештованих грошових коштів, при цьому без конкретного визначення арештованого майна, що не дає можливості відчужити будь-який об`єкт нерухомості, який належить відповідачу, в цей же час, як стверджує відповідач, товариству на праві власності належить майно, вартість якого значно перевищує ціну позову; відповідач вважає надмірним застосування заходу забезпечення позову на суму, яка є більшою за суму поточних позовних вимог прокурора; накладення арешту на грошові кошти на банківських рахунках відповідача тягне за собою обмеження у здійсненні ним власної господарської діяльності, унеможливлює виконання договірних зобов`язань, сплату податків та інших обов`язкових платежів, що може призвести до негативних наслідків як для самого підприємства, так і для його контрагентів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.01.2026 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Будмарин про заміну заходів забезпечення позову у справі № 916/2405/25 було прийнято до розгляду у судовому засіданні, яке призначено на 29 січня 2026 року о 09:50.

У судовому засіданні 29.01.2026 представник відповідача підтримав подане ним клопотання, наполягав на його задоволенні. Прокурор щодо клопотання відповідача заперечував, просив суд відмовити відповідачу у його задоволенні. Представник позивача у засідання суду не з`явився, при цьому про час та місце клопотання був повідомлений належним чином.

Так, згідно з пунктом 1 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, а також ймовірності ускладнення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Водночас, згідно з частиною 1 статті 143 ГПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

За усталеними висновками Верховного Суду у вирішенні питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим, як і щодо вжиття заходів забезпечення позову, обов`язковим є надання оцінки обґрунтованості необхідності здійснення такої заміни, здатності саме того заходу, на який заявник просить замінити вжитий судом, забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі задоволення позову, наявності зв`язку цього заходу забезпечення позову з предметом позову у справі, співмірності заходу із заявленими позовними вимогами, враховуючи також необхідність забезпечення збалансованості інтересів учасників справи. Тобто саме на заявника відповідного клопотання покладається тягар доведення необхідності здійснення заміни вжитого судом заходу забезпечення позову іншим, отже здатності саме такого заходу реально забезпечити задоволення вимог позивача у разі задоволення позову (зокрема, такі висновки викладені у постанові Верховного Суду у постанові від 8 травня 2025 року у cправі № 916/4912/24).

Так, при вирішенні питання щодо доцільності накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача в межах ціни позову суд, з урахуванням наявних у справі доказів, доводів заявника та предмету спору, дійшов висновку, що прокурор обґрунтував свої припущення про наявність підстав вважати, що кошти та нерухоме майно, які належать відповідачу на момент пред`явлення позову до нього, можуть бути витрачені/відчужені відповідачем на інші цілі, врахувавши, при цьому, висновки Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.03.2023 у справі № 905/448/22.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю Будмарин доводить, що йому на праві власності належать об`єкти нерухомого майна, зокрема: квартира, загальною площею 36,10 кв.м., розташована за адресою: м. Одеса, вул. Троїцька, 36, кв. 16 (оціночна вартість об`єкта нерухомості згідно з довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 31.07.2025 становить 1751503,02 грн; приміщення (групи приміщень), загальною площею 153,00 кв.м., розташовані за адресою: Одеська обл., Одеський р-н (Лиманський р-н), Крижанівська, с. Крижанівка, вул. Марсельська, буд. 33/2, прим. 13Н, (ринкова вартість об`єкта нерухомості згідно зі звітом про оцінку майна, складеним ТОВ Кабінет оцінки Аврора, станом на 08.06.2025, становить 4644267,00 грн); квартира, загальною площею 42,20 кв.м., розташована за адресою: Одеська обл., Одеський р-н (Лиманський р-н), Крижанівська, с. Крижанівка, вул. Марсельська, буд. 33/5, кв. 121 (ринкова вартість об`єкта нерухомості згідно зі звітом про оцінку майна, складеним ТОВ Інфо-центр консалт, станом на 16.07.2025, становить 2243732,00 грн); нежитлове приміщення, загальною площею 70,50 кв.м., розташоване за адресою: Одеська обл., Одеський р-н (Лиманський р-н), Крижанівська, с. Крижанівка, вул. Марсельська, буд. 33/3, прим. 1Н (ринкова вартість об`єкта нерухомості згідно зі звітом про оцінку майна, складеним ТОВ Кабінет оцінки Аврора, станом на 04.06.2025, становить 2148981,00 грн).

Також відповідач до власного клопотання долучив податкову звітність за 6 місяців 2025 року, з якої вбачається, що товариство сплачує заробітну плату п`ятьом працівникам та відповідні податки. За даними поданих документів, за звітний період працівникам відповідача було нараховано загальну суму доходу у розмірі 72271,42 грн.

В цей же, наголошуючи на тому, що загальна вартість нежитлового приміщення, площею 70,50 кв.м., розташованого за адресою: Одеська обл., Одеський р-н (Лиманський р-н), Крижанівська, с. Крижанівка, вул. Марсельська, буд. 33/3, прим. 1Н (2148981,00 грн) та нежитлового приміщення, загальною площею 56,10 кв.м., розташованого за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Педагогічна, буд. 34-А, прим. 4Н (1910318,00 грн) перевищує суму позову, яка наразі становить 3191127,96 грн, відповідач просить суд накласти арешт на ці індивідуально визначені об`єкти нерухомого майна, замість вжитих заходів забезпечення позову згідно з ухвалою суду від 23.06.2025.

Оцінивши доводи відповідача щодо необхідності заміни заходів забезпечення позову, суд виснує про таке.

Щодо доводів відповідача, що накладення арешту на грошові кошти в межах ціни позову утруднює або блокує господарську діяльність відповідача. У цій справі прокурором заявлені до відповідача в інтересах держави в особі позивача вимоги майнового характеру про стягнення грошових коштів, тобто предметом спору є саме грошові кошти. У зв`язку з чим, суд наголошує, що співмірним і адекватним заходом забезпечення позову для такого позову є накладення арешту саме на грошові кошти, а вжитий судом захід забезпечення позову у виді накладення арешту на нерухоме майно є субсидіарним, тобто таким, що застосовується у випадку недостатності арештованих грошових коштів в межах ціни позову. Таким чином, суд виснує, що обрання прокурором заходу забезпечення позову у виді накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача в межах ціни позову відповідає вимогам ст. 137 ГПК України, є адекватним, розумним та співмірним із заявленою позовною вимогою.

Суд зазначає, що застосований судом захід забезпечення позову носить тимчасовий характер та пов`язаний з необхідністю реально забезпечити задоволення вимог прокурора, у разі задоволення позову. При цьому судом з наявних матеріалів не встановлено перешкоджання господарській діяльності відповідача, оскільки в матеріалах справи немає доказів невиконаних грошових зобов`язань відповідача перед третіми особами, доказів актуального фінансового стану відповідача, зокрема, щодо грошових коштів, які перебувають на рахунках останнього та запланованих надходжень за результатом здійснення господарської діяльності товариством. Крім того, учасниками справи взагалі не повідомлено суду на який розмір грошових коштів відповідача був фактично накладений арешт в межах виконавчого провадження, а також не враховано, що суд в ухвалі від 23.06.2025 виключив грошові кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Суд наголошує, що Верховний Суд неодноразово вказував на те, що виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. У той час як проведення дій зі зняття арешту з грошових коштів може призвести до витрачання відповідачем коштів не для розрахунків з позивачем, що здатне істотно ускладнити виконання рішення суду та поставити під сумнів ефективний захист прав та інтересів позивача.

В цей же час, суд виснує, що зменшення суми позовних вимог прокурором в процесі розгляду справи не є самостійною підставою для задоволення клопотання позивача, адже по своїй суті заміна заходів забезпечення позову полягає у заміні раніше вжитого судом заходу на інший, тобто, в даному випадку буде мати місце одночасне припинення раніше вжитих заходів. Разом з цим, оскільки у цій справі предметом позову прокурора залишаються вимоги про стягнення грошових коштів, суд вважає, що підстави для заміни заходу забезпечення позову із арешту грошових коштів та майна в межах ціни позову виключно на арешт певного, індивідуально визначеного майна, яке не пов`язане із предметом позову, відсутні.

Щодо посилань відповідача на те, що вжиті заходи забезпечення позову не дають можливість відповідачу відчужити будь-який об`єкт, то суд зазначає, що при вирішенні питання про накладення арешту на майно відповідача суд визначив, що останнє має бути арештоване виключно в межах різниці між ціною позову та сумою арештованих грошових коштів, у разі їх недостатності, тобто, судом не було постановлено накладення арешту на все майно відповідача. В цей же час суд наголошує, що у разі незгоди відповідача з діями виконавця при виконанні ухвали суду про забезпечення позову, вказане є підставою для оскарження дій виконавця, а не зміни вжитих судом заходів забезпечення позову.

При цьому суд зазначає, що оцінка аналогічному клопотанню відповідача вже надавалась судом шляхом постановлення ухвали суду від 09.09.2025 у цій справі, яка залишена без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.11.2025.

За вищевикладених обставин суд виснує, що відповідачем не доведено суду наявності підстав для заміни вжитих заходів забезпечення позову згідно з ухвалою суду від 23.06.2025, а тому у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Будмарин за вх. ГСОО № 2-116/26 від 28.01.2026 слід відмовити повністю.

Разом з цим, враховуючи, що під час розгляду справи мала місце обставина зменшення прокурором розміру позовних вимог, суд зазначає про таке.

Згідно з ч. 1-5 ст. 145 ГПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. У разі надання відповідачем до суду документа, який підтверджує здійснене ним забезпечення позову у відповідності до частини четвертої статті 143 цього Кодексу, відповідне клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, розглядається судом не пізніше наступного дня після надання вказаного документа. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала господарського суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Так, забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення вимог позивача у майбутньому, в цей же час, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінилися певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, суд може скасовувати раніше вжиті заходи, при цьому, процесуальний закон не встановлює заборони для суду скасувати відповідні заходи частково.

Отже, приймаючи до уваги, що заходи забезпечення позову повинні відповідати предмету спору, а також зважаючи на потребу дотримання балансу інтересів усіх сторін та з метою недопущення порушення чи безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів відповідача, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.06.2025 у справі № 916/2405/25, та викладення п. 2, 3 резолютивної частини цієї ухвали у редакції, яка буде відповідати предмету позову, актуальному станом на даний час.

Керуючись ст. 143, 145, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Будмарин за вх. ГСОО № 2-116/26 від 28.01.2026 про заміну заходів забезпечення позову у справі № 916/2405/25 відмовити повністю.

2. Скасувати частково заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.06.2025 у справі № 916/2405/25, та викласти п. 2, 3 резолютивної частини цієї ухвали у такій редакції:

« 2. Вжити заходи забезпечення позову у справі № 916/2405/25 шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Будмарин» (вул. Віри Інбер, 5, прим. 304Н, м. Одеса, 65014, ) в розмірі 3191127 грн 96 коп, які обліковуються на рахунках у банках або інших фінансових установах, виявлених державним або приватним виконавцем під час виконавчого провадження, за виключенням грошових коштів, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

3. Вжити заходи забезпечення позову у справі № 916/2405/25 шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Будмарин» (вул. Віри Інбер, 5, прим. 304Н, м. Одеса, 65014, ) на суму в межах різниці між ціною позову 3191127 грн 96 коп та сумою арештованих грошових коштів, у разі їх недостатності.

Строк дії заходів забезпечення позову визначений статтею 145 ГПК України.

Стягувачем за ухвалою є: Доброславська окружна прокуратура Одеської області (вул. Центральна, 85, с. Доброслав, Одеський р-н, Одеська обл., 67500, )

Боржником за ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Будмарин» (вул. Віри Інбер, 5, прим. 304Н, м. Одеса, 65014, )».

Повну ухвалу складено 29.01.2026.

Ухвала набирає законної сили 29.01.2026 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Суддя Бездоля Дмитро Олександрович