ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 р. м. Житомир Справа № 906/1038/25

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Давидюка В.К.

секретар судового засідання: Фісунов І.Л.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Наумова А.М. - ордер серія АМ №1153212 від 09.09.2025;

прокурор: Ревелюк Т.О. - посвідчення № 071187 від 01.03.2023,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Керівника Коростенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінд Солар Енерджі"

про стягнення 118 539,15 грн

Процесуальні дії у справі.

Керівник Коростенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Коростенської міської ради Житомирської області звернувся до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінд Солар Енерджі" 118 539,15 грн заборгованості зі сплати орендної плати за оренду земельної ділянки площею 0,3200 га з кадастровим номером :01:000:0021.

Ухвалою суду від 01.09.2025 відкрито провадження у справі №906/1038/25 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено розгляд справи по суті на 30.09.2025.

11.09.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про об`єднання справи в одне провадження та відзив на позовну заяву з клопотанням про залишення позову без розгляду.

23.09.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи та заява щодо застосування строків позовної давності.

24.09.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

25.09.2025 через систему "Електронний суд" надійшла заява від представника відповідача про приєднання до матеріалів справи доказів з додатками.

26.09.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив.

30.09.2025 через систему "Електронний суд" від прокуратури надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою від 30.09.2025 суд відклав розгляд справи по суті на 23.10.2025.

У судовому засіданні 23.10.2025 представник відповідача відмовилась від клопотання про об`єднання справ у одне провадження та просила розглянути всі інші клопотання, які надійшли до суду раніше, а саме: клопотання про залишення позовної заяви без розгляду від 11.09.2025; клопотання від 23.09.2025 про виключення з числа доказів частини платіжних інструкцій та долучення інших платіжних інструкцій; клопотання про відкладення розгляду справи від 21.10.2025.

Ухвалами від 23.10.2025 суд: відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, продовжив строк розгляду справи по суті та відклав розгляд справи на 09.12.2025.

28.10.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшла заява про приєднання до матеріалів справи нових доказів, а саме: відповідь виконавчого комітету Коростенської міської ради від 14.10.2025 №02-17/2979 та запит відповідача від 23.10.2025 до Головного управління ДПС у Житомирській області.

02.12.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшли письмові пояснення щодо заявленої прокурором суми заборгованості. Відповідач вважає, що прокурором не встановлено фактичний стан правовідносин між сторонами та не перевірено суму заборгованості, що призвело до подання необгрунтованого позову на завищену суму, що є підставою для відмови в задоволенні частини позовних вимог.

Ухвалою від 10.01.2026 суд продовжив строк розгляду справи по суті та відклав розгляд справи по суті на 29 січня 2026.

Через систему "Електронний суд" 11.12.2025 від представника відповідача надійшла заява про виправлення описки.

Через систему "Електронний суд" 20.01.2026 від Коростенської окружної прокуратури надійшли додаткові пояснення по справі.

Через систему "Електронний суд" 21.01.2026 від представника відповідача надійшла заява про приєднання до матеріалів справи пропозицію укладення мирової угоди.

Прокурор в засіданні суду позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача в засіданні суду просила застосувати строк позовної давності, врахувати норми відповідного законодавства щодо пільги по сплаті за оренду землі за березень 2020 року, а також те, що прокурор не врахував при сплаті судового збору коефіцієнт 0,8 при подачі позовної заяви через систему "Електронний суд".

Розглянувши матеріали справи, заслухавши прокурора та представника відповідача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги, господарський суд

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Між Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінд Солар Енерджі" (відповідач, орендар) був укладений договір оренди землі №121/57-19-ДО від 20.12.2019 (а. с. 33-15, далі - договір), за п. 1.1 якого орендодавець, на виконання наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області "Про надання в оренду" від 20.12.2019 №6-5224/14-19-СГ надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій із земель сільськогосподарського призначення державної власності, з кадастровим номером :01:000:0021, яка розташована на території Коростенського району, за межами населених пунктів Михайлівської сільської ради.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,3200 га (п. 2.1 договору).

За п. 2.4 договору нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 295417,50 грн. Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка передається в оренду ТОВ "Вінд Солар Енерджі", затверджена рішенням Михайлівської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 19.12.2019 №240.

Договір, відповідно до його п. 3.1, укладено на 7 років.

Згідно з п. 4.1 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Житомирській області, що становить 342,58 грн, а з дати набрання чинності рішення щодо затвердження нормативно грошової оцінки земельної ділянки відповідно до п. 271.2 ст. 271 ПК України в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки, що становить 35450,10 грн за 1 рік.

Відповідно до п. 4.2 договору, обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку державної власності здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнту індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем до місцевого бюджету, за місцезнаходженням земельної ділянки, рівними частинами за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами (п. 13.1 договору).

Рішенням Коростенської міської ради №1746 від 11.04.2024 ТОВ "Вінд Солар Енерджі" припинено право оренди на земельну ділянку з кадастровим №:01:000:0021 загальною площею 0,32 га у зв`язку з добровільною відмовою, визнано договір оренди землі №121/57-19-ДО від 20.12.2019 таким, що втратив чинність (а. с. 27-30).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №438875031 від 10.08.2025 право власності на спірну земельну ділянку 15.05.2024 було зареєстровано за Коростенською міською радою (а. с. 16 - 17).

Прокурор, посилаючись на неналежне виконання умов договору оренди землі, просить суд стягнути з відповідача 118 539,15 грн заборгованості зі сплати орендної плати за оренду земельної ділянки площею 0,3200 га з кадастровим номером :01:000:0021, за період з грудня 2019 по квітень 2024 рік.

У відповіді на відзив від 29.09.2025 прокуратура наголошує на безпідставності доводів відповідача щодо відсутності підстав для захисту інтересів держави (а. с. 163 - 176).

У відзиві на позовну заяву від 11.09.2025 відповідач проти позову заперечив, зокрема, зазначив, що прокурор не довів наявність підстав для представництва інтересів держави, оскільки Коростенська міська рада є компетентним органом, здатним самостійно захищати свої права, натомість передавати свої повноваження чи просити здійснювати представництво її інтересів в суді міська рада, відповідно до чинного законодавства, не має права. Також товариство, з посиланням на відповідне законодавство, наголосило на неправомірності вимог щодо стягнення орендної плати за березень 2020 року, у зв`язку із звільненням від її сплати через коронавірусну хворобу (COVID-19). За твердженнями відповідача, в позовній заяві прокурором не зазначено належних обґрунтувань розрахунку суми основного боргу з орендної плати з урахуванням умов договору оренди землі. Також, для спростування позиції прокуратури, товариство до даного відзиву долучило платіжні інструкції, з яких вбачається, що оплата здійснена до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області (м. Коростень ТГ), яке, у свою чергу, зобов`язане було розподілити суми згідно призначень по відповідних територіальних громадах. За твердженнями ТОВ "Вінд Солар Енерджі", порушення власних зобов`язань за укладеним договором відбулось внаслідок непереборної сили, а саме карантину та запровадження воєнного стану (а. с. 106-114).

2. Висновок господарського суду щодо представництва прокуратури у справі.

Статтею 131-1 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Стаття 53 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №906/240/18, від 01.11.2018 у справі №910/18770/17, від 05.11.2018 у справі №910/4345/18).

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Наведені висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 та від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20.

Отже, звертаючись до суду з позовом в інтересах держави в особі відповідного уповноваженого органу, прокурор не замінює цей орган у судовому процесі, однак і не виконує функцію його представництва, оскільки представляє державу та є окремим самостійним суб`єктом звернення.

Конституційний Суд України зазначив, що поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади (абзац другий частини п`ятої Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 26.07.2018 у справі № 926/1111/15, від 08.02.2019 у справі № 915/20/18).

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Згідно з ч. 4, 7 ст. 23 Закону України Про прокуратуру прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України Про прокуратуру, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Суд зазначає, що у цьому спорі прокурор здійснює представництво інтересів держави та територіальної громади з огляду на таке.

Звертаючись до суду з цим позовом, прокурором встановлено порушення інтересів держави, яке полягає в користуванні Товариством земельними ділянками комунальної власності без здійснення плати у обсязі та в строки передбачені умовами укладених договорів, внаслідок чого до бюджету об?єднаної територіальної громади не надходять значні кошти.

Унаслідок цього місцевий бюджет недоотримав значні кошти, що порушує інтереси територіальної громади, оскільки плата за землю є місцевим податком і надходить саме до місцевого бюджету (ст. 10.1.1, ст. 14.1.147, ст. 265.1.3 ПК України, ст. 69 БК України).

Повноваження органів місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади, у сфері регулювання земельних відносин визначені у ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», зокрема, до відання виконавчих органів міських, селищних рад належать власні (самоврядні) повноваження, такі як справляння плати за землю, та делеговані повноваження, а саме здійснення контролю за додержанням земельного законодавства, у тому числі щодо своєчасності надходження в місцевий бюджет коштів за користування землями територіальної громади.

Відповідно до відомостей Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області та Коростенської міської ради за відповідачем рахується заборгованість з орендної плати за землю. Такі обставини безумовно порушують інтереси територіальної громади, як складової держави, оскільки бюджет недоотримує значні кошти, однак вищезазначене залишилось поза увагою органу місцевого самоврядування Коростенської міської ради, який є представницьким органом та повинен вживати ефективних заходів до забезпечення захисту інтересів громади. Міською радою не вжито заходів до захисту інтересів громади шляхом реалізації наданих законом повноважень як органом місцевого самоврядування.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, сформованою за наслідками розгляду справи № 6-824цс16 (постанова від 11.05.2016р.) дотримання належного економічного регулювання земельних правовідносин, забезпечення надходжень платежів з орендної плати до місцевих бюджетів у законодавчо визначених межах шляхом їх вірного правового врегулювання безпосередньо належить до інтересів держави. Таким чином, ненадходження коштів зі сплати орендної плати, надходження їх несвоєчасно та не в повному розмірі, призводить до спричинення шкоди державним інтересам та підриву основ фінансово-економічної діяльності держави та економічної безпеки держави в цілому.

Прокурор обґрунтував підстави представництва інтересів територіальної громади в особі Коростенської міської ради тим, що остання допустила бездіяльність, яка полягала у невжитті належних та своєчасних заходів щодо звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості з орендної плати .

Листом від 31.07.2025 Коростенська окружна прокуратура витребувала у Коростенської міської ради інформацію щодо вжиття чи наявності наміру вжиття відповідних заходів для стягнення заборгованості з ТОВ "Вінд Солар Енерджі". Крім того, повідомила про наміри самостійно звернутися до суду з відповідним позовом у випадку відсутності дій з боку органу місцевого самоврядування (а. с. 31-32).

Коростенська міська рада в листі від 08.08.2025, вих. №02-17/2331, просила прокуратуру вжити заходів представницького характеру для пред`явлення позову в інтересах держави (а. с. 33).

З наведеної відповіді позивача вбачається відсутність намірів на здійснення судового захисту порушених інтересів, отже, прокурор дотримався порядку, визначеного ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", при направленні вказаного позову до суду в інтересах держави.

3. Норми права, застосовані судом та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотною умовою договору оренди землі є, серед іншого, об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ст. 15 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 96 ЗК України, землекористувачі зобов`язані, серед іншого, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

За ст. 206 ЗК України, ст. 270 ПК України використання землі в Україні є платним, а земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди, є об`єктом оподаткування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються ПК України).

Підпунктом 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок, а також орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою (п. 287.1 ст. 287 ПК України).

За п. 288.1 ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Згідно з ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, а ч.2 ст.25 цього Закону передбачає обов`язок орендаря своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача борг відповідача за договором оренди землі №121/57-19-ДО від 20.12.2019 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0021 за період з грудня 2019 року по квітень 2024 року становить 118 539,15 грн (а. с. 26):

- за 2019 рік - 28,55 грн;

- за 2020 рік - 342,60 грн;

- за 2021 рік - 35450,40 грн;

- за 2022 рік - 35450,40 грн;

- за 2023 рік - 35450,40 грн;

- за 2024 рік - 11816,80 грн.

Як передбачено ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З платіжних інструкцій, наданих відповідачем №6 від 02.02.2025, №12 від 28.02.2025, №17 від 09.12.2024, №22 від 18.12.2024, №18 від 02.04.2025 та №1 від 19.08.2028 (а. с. 132-133), убачається, що протягом 2024-2025 рр. було перераховано на рахунок місцевого бюджету кошти; проте призначення платежу в них зазначено загально, без вказівки номера договору чи кадастрового номера земельної ділянки, що унеможливлює однозначне визначення, на виконання якого саме з 32 договорів оренди внесено відповідні кошти.

Суд бере до уваги, що відповідач у листі від 07.10.2025 (а. с. 195) звернувся до міської ради з пропозицією уточнити призначення платежів з метою зарахування сплачених протягом 2024-2025 коштів на погашення заборгованості по конкретним шести договорам оренди землі, серед яких не зазначено договору оренди землі №121/57-19-ДО від 30.12.2019 на підставі якого виникла заборгованість.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що подані відповідачем платіжні інструкції не є належним доказом виконання зобов`язання зі сплати орендної плати саме за спірним договором. Товариством не доведено належного виконання умов договору в частині своєчасного внесення орендної плати.

Одночасно господарський суд бере до уваги доводи відповідача щодо неправильного визначення контролюючим органом суми боргу з орендної плати за землю у частині нарахувань за березень 2020 року.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-IX від 30.03.2020 п. 52-4 ПК України був викладений у новій редакції, відповідно до якої не нараховується та не сплачується за період з 1 березня по 31 березня 2020 року плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, та використовуються ними в господарській діяльності.

При цьому платники за землю (крім фізичних осіб), які відповідно до п. 286.2 ст. 286 цього Кодексу подали податкову декларацію, мають право подати уточнюючу податкову декларацію, в якій відобразити зміни податкового зобов`язання із сплати плати за землю за податковий період березень 2020 року.

Таким чином, чинна на час проведення нарахувань редакція податкового законодавства передбачала звільнення від сплати орендної плати саме за березень 2020 року.

З огляду на наведене, у суду відсутні підстави для задоволення вимог в частині стягнення заборгованості за оренду земельної ділянки в сумі 28,55 грн.

Виходячи з вищевикладених обставини, господарський суд дійшов висновку, що заборгованість з орендної плати ТОВ "Вінд Солар Енерджі" за оренду спірної земельної ділянки становить 118 510,60 грн.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Крім того, згідно із Законом №2120-ІХ від 15.03.2022 року Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану, розділ Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 19 такого змісту: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Разом з тим, у подальшому, Законом України №3450-ІХ від 08.11.2023 року Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини пункт 19 розділу Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України було викладено в редакції: У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Отже, за положенням зазначеної норми, з огляду на те, що введений в Україні з 24.02.2022 року воєнний стан був неодноразово продовжений та триває дотепер, перебіг строків позовної давності, встановлених статтями 257, 258 ЦК України, був зупиненим, а відтак звертаючись до суду за даним позовом, прокурор не пропустив строки позовної давності.

4. Розподіл судового збору між сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Розподіл судових витрат врегульовано ст. 129 ГПК України, за п. 2 ч. 1 якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У матеріалах справи є копія платіжної інструкції №1894 від 11.08.2025, що підтверджує сплату Житомирською обласною прокуратурою 3028,00 грн судового збору (а. с. 12).

З огляду на порушення відповідачем зобов`язань за зазначеним договором оренди землі в частині внесення орендної плати, сплата судового збору покладається на нього у розмірі 2422,40 грн, з урахуванням коефіцієнта для пониження відповідного розміру ставки судового збору у розмірі 0,8 (ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Враховуючи наведене, прокурор не позбавлений можливості звернутись до суду із клопотанням, у порядку ст. 7 Закону України "Про судовий збір", про повернення 605,60 грн судового збору у зв`язку зі сплатою його у більшому розмірі.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінд Солар Енерджі" (01507, Житомирська область, Коростенський район, м. Коростень, вул. Богдана Хмельницького, 18, ) на користь Коростенської міської ради (11500, Житомирська область, м. Коростень, вул. Грушевського, 22, ) 118 510,60 грн боргу за оренду земельної ділянки, кадастровий номер :01:000:0021.

3. У частині стягнення 28,55 грн боргу за оренду земельної ділянки відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінд Солар Енерджі" (01507, Житомирська область, Коростенський район, м. Коростень, вул. Хмельницького Богдана, буд. 18, ) на користь Житомирської обласної прокуратури (10002, м. Житомир, вул. Святослава Ріхтера, 11, ) 2422,40 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 03.02.26

Суддя Давидюк В.К.

сторонам - через "Електронний суд".