ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

"03" лютого 2026 р. Cправа № 902/107/26

Суддя Господарського суду Вінницької області Виноградський О.Є., розглянувши матеріали

за позовом: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )

до: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 )

про визнання права власності

УСТАНОВИВ:

29.01.2026 ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку квартири.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2026 справу № 902/107/26 розподілено судді Виноградському О. Є.

Дослідивши позовну заяву № б/н від 29.01.2026, суд дійшов висновку, що вказана позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, виходячи з такого.

Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК) юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів визначена статтею 20 Господарського процесуального кодексу України.

Частина перша статті 20 ГПК України визначає, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, перелік яких наведений у частині першій цієї статті.

Зокрема відповідно до статті 20 ГПК України в порядку господарського судочинства підлягають розгляду справи у спорах за участю фізичних осіб, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів (п. 3, ч. 1), з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах (п. 4, ч. 1), у справах справи про банкрутство (неплатоспроможність) та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника (п. 8, ч. 1), у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (власників), учасника (учасників), акціонера (акціонерів) такої юридичної особи, поданим в її інтересах (п. 12, ч. 1).

Згідно ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу. Згідно з частиною четвертою цієї ж статті відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

З огляду на положення частини першої статті 20 ГПК України, а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 зі справи № 910/8729/18, від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18.

Статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Тобто критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Як убачається зі змісту позовної заяви, позивач, як фізична особа, просить суд визнати квартиру об`єктом спільної сумісної власності подружжя, набутим у період шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнати за ОСОБА_1 право власності на частку зазначеної квартири.

Судом здійснено запити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно із якими отримано відповіді № 2301030 та № 2301039 від 03.02.2026 року, відповідно до яких ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зареєстровані як фізичні особи-підприємці.

Разом з тим, з наведених позивачем доводів в обґрунтування своїх позовних вимог слідує, що спір виник між фізичними особами, які не підприємцями, а правовідносини сторін не мають ознак господарсько-правових, зокрема, корпоративних, а тому відсутні підстави передбачені ст. 20 ГПК України для вирішення даного спору в порядку господарського судочинства.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та віднесена до юрисдикції Бахмутського міськрайонного суду Донецької області, територіальну підсудність якого відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 3707/0/15-24 від 19.12.2024 передано Покровському районному суду міста Кривого Рогу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 175 ГПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Враховуючи, що вказана позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, в силу вимог пункту 1 частини першої статті 175 ГПК України це є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

На підставі вищевикладеного, господарський суд, з метою виконання вимог частини шостої статті 175 ГПК України, вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що вказаний позов має бути подано до суду за правилами цивільного судочинства.

Керуючись статтями 175, 234, 235 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі № 902/107/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку квартири.

2. Роз`яснити позивачу, що розгляд справи за його позовом віднесено до юрисдикції Покровського районного суду міста Кривого Рогу.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

4. Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її підписання.

5. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

6. Примірник ухвали надіслати учасникам справи до електронних кабінетів у системі ЄСІТС, за їх відсутності - рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суддя Олег ВИНОГРАДСЬКИЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи