ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02 лютого 2026 року м. ТернопільСправа № 921/5/25(607/26143/24)
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Охотницької Н.В.

за участі секретаря судового засідання Коляски І.І.

розглянув матеріали справи

за позовом Заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури, вул. Листопадова 4, м. Тернопіль, 46000 в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Тернопільській області, вул. Шашкевича, 3, м. Тернопіль, 46008

до відповідача ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в сумі 13 547 403,98 грн

в межах справи №921/5/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1

За участі представників:

прокурора: Куліковська Л.Б.

позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_1 , адвокат Созанська Т.І.

В порядку статей 8, 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів

Встановив:

В провадженні Господарського суду Тернопільської області знаходиться справа №921/5/25 за заявою боржника ОСОБА_1 про неплатоспроможність фізичної особи.

27.11.2025 до Господарського суду Тернопільської області з Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла справа №607/26143/24 за позовом заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Згідно з Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.11.2025, матеріали справи №607/26143/24, передано судді Охотницькій Н.В. для розгляду в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність), із присвоєнням номеру справи №921/5/25(607/26143/24).

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 02.12.2025 справу №607/26143/24 прийнято до провадження для розгляду в межах справи №921/5/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 . Постановлено здійснювати розгляд справи №921/5/25(607/26143/24) за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі №921/5/25(607/26719/24) на 29 грудня 2026 року о 09:05 год.

Ухвалою суду від 17.12.2025 задоволено заяву б/н від 15.12.2025 (вх. №8789 від 16.12.2025) представника ОСОБА_1 - адвоката Ороновської Ольги Михайлівни та надано останній доступ до електронної справи №921/5/25(607/26143/24) в підсистемі "Електронний суд".

18 грудня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 17.12.2025 (вх. №8867), сформований його представником у системі "Електронний суд", згідно якого останній просить суд позовну заяву Заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Тернопільській області до відповідача - ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в сумі 13 547 403,98 грн без руху та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Зокрема, вказує на те, що предметом позову у цій справі є матеріально-правова вимога позивача про стягнення з ОСОБА_1 : 6 220 212,17 грн та 7 395 584,74 грн шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх службових обов`язків.

Стверджує, що позов прокурора є безпідставним з огляду на те, що ОСОБА_1 не є належним відповідачем у даній справі, оскільки УКБ Тернопільської ОДА не є постійним лісокористувачем, а належним суб`єктом відшкодування збитків, завданих внаслідок незаконної рубки дерев, є юридична особа постійного лісокористувача; недоведеність складу цивільного правопорушення; недостовірність визначення обсягу зрубаної деревини.

Крім того, відповідач просить суд залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, оскільки у даному випадку прокурор не звільнений від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України "Про прокуратуру".

При цьому, звертає увагу суду на те, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/13180/23 від 04.06.2024 ОСОБА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України (в ред. згідно із Законом №3207-VI від 07.04.2011) звільнено від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000262 від 09 липня 2019 року, закрито. Цивільні позови залишено без розгляду. Отже, ухвалою не встановлено наявності вини ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні, ОСОБА_1 своєї вини не визнав; обвинувальний вирок у матеріалах справи відсутній.

Вважає, що прокурор у цій справі по суті звернувся з відповідним позовом про відшкодування майнової шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, внаслідок незаконної вирубки дерев (цивільно-правова відповідальність), однак, така незаконність встановлялася в кримінальному провадженні, що не впливає на те, що прокурор мав би сплачувати судовий збір у відповідності до вимог Закону України "Про судовий збір", що підтверджується численною практикою господарських судів, а також Верховного Суду у аналогічних господарських справах.

Зауважує, що у відповідності до положень п. 6 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Проте, на думку відповідача, позов у даній справі заявлений не з підстав заподіяння збитків кримінальним правопорушенням, а з підстав неналежного виконання службових обов`язків лісокористувача, тобто з підстав, визначених цивільним законодавством. Прокурор не наводить доказів вчинення кримінального правопорушення у вигляді відповідного судового рішення (вироку) (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.04.2024 у справі №907/285/22). Відтак вважає, що прокурор у цій справі звернувся з відповідним господарським позовом про відшкодування майнової шкоди, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної вирубки дерев і така позовна заява підлягає оплаті судовим збором у відповідності до вимог Закону України "Про судовий збір", а підстави для звільнення прокурора від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" відсутні (при цьому посилається на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 16.12.2025 у справі №907/237/25, та від 30.04.2024 у справі №907/285/22).

У підготовчому засіданні 29.12.2025, заслухавши прокурора та представників сторін, беручи до уваги клопотання прокурора та представника позивача про відкладення підготовчого засідання на іншу дату з метою ознайомлення із відзивом на позов та реалізації права на подання ними відповіді на відзив, враховуючи принцип змагальності сторін та відповідно неможливість вирішення судом завдань підготовчого провадження, визначених ст. 177 ГПК України, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави та надання сторонам передбаченого ст. ст. 7, 13 ГПК України рівного права на захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів, суд відклав підготовче засідання на 08.01.2026 на 120:30 год. без постановлення окремого процесуального документа із зазначенням про це у протоколі судового засідання відповідно до п.7 ч.2 ст.223 ГПК України, про що прокурора та представників сторін повідомлено під розписку.

02.01.2026 від Державної екологічної інспекції в Тернопільській області надійшла відповідь на відзив (вх.№33), у якій просить врахувати, що матеріалами кримінального провадження №0000262 від 09.07.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, встановлено порушення вимог природоохоронного законодавства, зокрема посадової особи ОСОБА_1 , котрий перебуваючи на посаді заступника начальника управління - начальника відділу експлуатаційного утримання автомобільних доріг та технічного нагляду управління капітального будівництва Тернопільської ОДА, через неналежне виконання своїх службових обов`язків, оскільки всупереч вимогами та приписами природоохоронного законодавства ОСОБА_1 , надано дозвіл на проведення рубки захисних лісонасаджень юридичній особі, яка не є структурним підрозділом Управління капітального будівництва Тернопільської ОДА, постійним лісокористувачем чи підрядником за укладеним договором на виконання робіт чи надання послуг, допустивши таким чином незаконну порубку 551 дерева різних порід та діаметрів в лісових захисних смугах автомобільних доріг загального користування місцевого значення Тернопільської області, чим заподіяв шкоду навколишньому природному середовищу в розмірі 13 547 403,97 грн. Шкода, завдана внаслідок порушення природоохоронного законодавства, за своєю природою позадоговірною шкодою, тобто деліктною відповідальністю.

Вважає, що даному випадку наявні усі елементи складу цивільного правопорушення, що є підставою для покладення цивільно-правової відповідальності саме на відповідача, оскільки останній, своїми неправомірними діями завдав навколишньому природному середовищу шкоду, яка станом на поточний час залишається не відшкодованою. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

05.01.2026 від Тернопільської обласної прокуратури надійшла відповідь на відзив, сформована у системі "Електронний суд" 02.01.2026 (вх.№43), у якій прокурором наведено свої доводи в спростування заперечень відповідача.

Зокрема, щодо питання сплати судового збору у цій справі, просить врахувати, що статтею 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Зазначає, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.06.2024 у справі №607/13180/23 ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а цивільний позов Державної екологічної інспекції в Тернопільській області про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу залишено без розгляду.

Вказує на те, що обов`язок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано збитків. При цьому, відсутність своєї вини доводить особа, яка завдала шкоди (ч. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України).

За загальним правилом застосування як договірної, так і деліктної відповідальності, що передбачено нормами ч. 2 ст. 614, ч. 2 ст. 1166 ЦК кодексу України, встановлюється презумпція вини правопорушника. Тобто, позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, а навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди (аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого Господарського суду України від № 907/556/15 від 09.02.2016).

Вважає посилання представника відповідача на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 16.12.2025 у справі №907/237/25 хибним, оскільки у даній справі прокурор звернувся з позовом про стягнення матеріальних збитків, заподіяних внаслідок вчинення кримінального правопорушення до особи, внаслідок неправомірних дій (бездіяльності) якої заподіяно вказані збитки, а тому не підлягають для застосування. Аналогічно у даній справі не слід враховувати правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.04.2024 у справі №907/285/22.

Відтак, оскільки предметом розгляду у вказаній позовній заяві є збитки, заподіяні кримінальним правопорушенням, Тернопільська обласна прокуратура наполягає на тому, що в даному випадку остання звільнена від сплати судового збору.

06.01.2026 від Тернопільської обласної прокуратури надійшло клопотання (вх.№100) про долучення до матеріалів справи доказів направлення копії відповіді на відзив відповідачу ОСОБА_1 , посилаючись на те, що у зв`язку з технічним збоєм у системі та неможливістю відправки листів Укрпошта з описом вкладення, поштове відправлення надіслано відповідачу рекомендованим листом.

07.01.2026 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив Тернопільської обласної прокуратури (вх. №104) сформовані його представником у системі "Електронний суд", у яких останній вказує на те, що: прокуратурою пропущено строк подання відповіді на відзив, не виконано вимог ст.ст. 119, 166 ГПК України, у зв`язку з чим вважає за доцільне залишити таку відповідь на відзив на позов без розгляду в порядку ч. 2 ст. 118 ГПК України; ОСОБА_3 є неналежним відповідачем; позов слід залишити без руху, надавши прокуратурі строк для сплати судового збору.

Відповідач просить врахувати позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 16.12.2025 у справі №907/237/25, у якій колегія суддів погодилася із висновком суду апеляційної інстанції про те, що у спірному випадку прокурор не звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 6 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" та повинен був сплатити такий судовий збір на загальних підставах.

У постанові апеляційної інстанції, зокрема, зазначено, що прокурор у даній справі по суті звернувся з відповідним позовом про відшкодування майнової шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, внаслідок незаконної вирубки дерев (цивільно-правова відповідальність), однак, така незаконність встановлена в кримінальному провадженні, що не впливає на те, що прокурор мав би сплачувати судовий збір у відповідності до вимог Закону України "Про судовий збір", що підтверджується численною практикою господарських судів, а також Верховного Суду у аналогічних господарських справах. Окрім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що позов в даній справі заявлений не до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, не з підстав заподіяння збитків кримінальним правопорушенням, а з підстав неналежного виконання службових обов`язків лісокористувача (ч.1 ст.1172 Цивільного кодексу України), тобто з підстав, визначених цивільним законодавством.

Відповідач зауважує, що у позовній заяві у цій справі прокурор покликається на аналогічні норми права, зокрема на ст. 105 Лісового кодексу України та статтю 1166 Цивільного кодексу України та на заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу, а тому постанова Верховного Суду №907/237/25 від 16.12.2025 є релевантною до цієї справи.

У підготовчому засіданні 08.01.2026, враховуючи усне клопотання прокурора про відкладення підготовчого засідання з метою надання йому можливості викласти в письмовій формі пояснення щодо позиції відповідача, яка викладена у запереченнях на відповідь на відзив, та відповідно неможливістю вирішення судом завдань підготовчого провадження, визначених ст. 177 ГПК України, суд відклав підготовче засідання на 02.02.2026 о 9:30 год., без постановлення окремого процесуального документа із зазначенням про це у протоколі судового засідання відповідно до п.7 ч.2 ст.223 ГПК України, про що прокурора, та представників сторін повідомлено під розписку.

12.01.2026 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив Державної екологічної інспекції у Тернопільській області (вх. №235) сформовані його представником у системі "Електронний суд", у яких останній вказує на те, що: представником Державної екологічної інспекції у Тернопільській області подано відповідь на відзив на позовну заяву з порушенням вимог ст. 165 ГПК України та без будь-якого обґрунтування причини пропуску строку. Зокрема, не надіслано таку відповідь на відзив на адресу відповідача та не подано суду документи, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до нього доказів відповідачу. За таких обставин вважає, що відзив слід повернути відповідачу без розгляду.

14.01.2026 від Тернопільської обласної прокуратури надійшли заперечення на клопотання (вх.№309), у яких остання повідомила, що з технічних причин відзив на позовну заяву відповідача фактично отримано у Тернопільській обласній прокуратурі лише 29.12.2025, що підтверджується реєстраційною відміткою на документі. Так, згідно з довідкою головного спеціаліста відділу документального забезпечення Тернопільської обласної прокуратури від 08.01.2026 у зв`язку із технічними проблемами в системі "Електронний суд" Тернопільської обласної прокуратури з 18.12.2025 в окремих картках документів, що надійшли з кабінету "Реєстраційна картка документа, що надійшов з кабінету ЄС" завантажувався лише образ реєстрації Господарського суду з назвою "Інші типи заяв", додатки до яких не відображалися.

До того ж зауважує, що у судовому засіданні, що відбулось 29.12.2025 з`ясовувалось питання обізнаності сторін про наявність поданої представником відповідача заяви по суті справи. Представником прокуратури вказано, що про факт подання заяви по суті справи їй не відомо, із змістом не знайома. Водночас, прокурором заявлено усне клопотання про надання додаткового строку з метою реалізації прав на подання у письмовому виді відповіді на відзив. З огляду на те, що від інших учасників жодних заперечень з цього приводу не надходило, у тому числі й від представника відповідача, судом дане усне клопотання задоволено та надано додатковий час для реалізації прав прокурором на подання відповіді на відзив та відкладено судове засідання. Відтак, прокурором у межах 5-денного строку прокурором через систему Електронний суд 02.01.2026 подано відповідь на відзив. З огляду на викладене, відповідь на відзив подано у межах процесуальних строків, встановлених судом.

Щодо сплати позивачем судового збору додатково зауважує, що в ухвалі Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.01.2026 27 10.12.2024 про відкриття провадження у справі № 607/26143/24 (провадження № 2/607/4958/2024) зазначено, що позовна заява прокурора подана з додержанням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадженні у справі. Враховуючи, що при поданні позовної заяви судом встановлено що позовна заява прокурора подана з додержанням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, ця ухвала є чинною.

Слід зазначити, що ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 02.12.2025 прийнято справу № 607/26143/24 до провадження для розгляду в межах справи № 921/5/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 . Отже, враховуючи фактичні обставини руху справи відсутні підстави, встановлені ст. 174 ГПК України для залишення позовної заяви без руху, внаслідок передачі цієї справи для розгляду за правилами господарського судочинства з огляду на прийняття справи до свого провадження, а не його відкриття.

Зауважує, що посилання представника відповідача на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 16.12.2025 у справі №907/237/25 є хибним, оскільки у справі вказаній справі позов заявлений до Карпатського біосферного заповідника не з підстав заподіяння збитків кримінальним правопорушенням, а з підстав неналежного виконання службових обов`язків лісокористувача (частина 1 статті 1172 Цивільного кодексу України), тобто з підстав, визначених цивільним законодавством (цивільно-правова відповідальність). Тоді як у цій справі прокурор звернувся з позовом про стягнення матеріальних збитків, заподіяних внаслідок вчинення кримінального правопорушення до особи, внаслідок неправомірних дій (бездіяльності) якої заподіяно вказані збитки.

Також, вважає, що не слід враховувати правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.04.2024 у справі №907/285/22. У справі № 907/285/22 Верховний Суд дійшов до висновку щодо незастосування приписів п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" з огляду на те, що прокурором не надано доказів вчинення кримінального правопорушення у вигляді відповідного судового рішення (вироку). У тому випадку прокурор звернувся з позовом до юридичної особи, а не до винної особи. Крім того, прокурором не надано інформації про результати судового розгляду кримінального провадження, а також результати розгляду відповідного позову у порядку КПК України, а лише долучено лист про його скерування до суду. Відтак, вказаний правовий висновок Верховного Суду не може застосовуватись у спірних правовідносинах, оскільки обставини в межах справи №907/285/22 не є релевантними.

Ухвала суду першої інстанції щодо закриття кримінального провадження відносно відповідача підтверджує факт вчинення кримінального правопорушення, а відтак і те, що вказані збитки заподіяні саме з підстав вчинення кримінального правопорушення. Даними досудового розслідування з`ясовано, а також надано відповідний письмовий доказ - обвинувальний акт відносно відповідача, який вказує що суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене саме цією особою, а також в якому обов`язково вказується розмір заподіяної шкоди, згідно з ст. 291, 283 КПК України. Сплив строків давності є нереабілітуючою підставою, а тому факт вчинення кримінального правопорушення - підтверджено.

Відтак, оскільки предметом розгляду у вказаній позовній заяві є збитки, заподіяні кримінальним правопорушенням, Тернопільська обласна прокуратура наполягає обставині звільнення від сплати судового збору у даній справі.

У підготовче засідання 02.02.2026 прибули прокурор, представник позивача, відповідач та його представник.

Відповідно до ст. 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Вирішення заяв та клопотань учасників справи здійснюється судом у підготовчому засіданні (п. 10 ч. 2 ст. 182 ГПК України).

Заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, суд розглянув та відмовив у задоволенні клопотань ОСОБА_1 , викладених у запереченнях на відповідь на відзив Тернопільської обласної прокуратури (вх.№104 від 07.01.2026) та у запереченнях на відповідь на відзив Державної екологічної інспекції у Тернопільській області (вх.№235 від 12.01.2026) про залишення зазначених відповідей на відзив без розгляду, без постановлення окремого процесуального документа із зазначенням про це у протоколі судового засідання відповідно до п.7 ч.2 ст.223 ГПК України.

При цьому судом враховано, що у підготовчому засіданні 29.12.2025 задоволено клопотання прокурора та представника позивача про відкладення підготовчого засідання на іншу дату з метою ознайомлення із відзивом на позов та реалізації останніми права на подання відповіді на відзив, отже позивачам надано додатковий строк для надання їм можливості скористатися своїм процесуальним правом та подати відповіді на відзив з метою забезпечення принципу змагальності господарського судочинства у цій справі; окрім того, представниці відповідача надано доступ до електронної справи №921/5/25(607/26143/24) в підсистемі "Електронний суд", у зв`язку з чим остання мала можливість ознайомитись з поданими відповідями на відзив позивачів та підготувати відповідні заперечення.

Також, у підготовчому засіданні представниця відповідача повністю підтримала клопотання ОСОБА_1 , викладене у відзиві на позов (вх.№8867 від 18.12.2025) про залишення позовної заяви без руху, з підстав, зазначених у відзиві на позов, а також додатково у запереченнях на відповідь на відзив (вх.№104 від 07.01.2026).

Прокурор, в свою чергу, в засіданні проти заявленого відповідачем клопотання про залишення позовної заяви без руху заперечила з підстав, зазначених у відповіді на відзив (вх.№43 від 12.01.2026) та запереченнях на клопотання (вх.№309 від 14.01.2026).

Представник позивача в засіданні підтримав позицію прокурора у цій справі.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 , викладене у відзиві на позов (вх.№8867 від 18.12.2025) про залишення позовної заяви без руху, суд відзначає наступне.

Частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.11 ст.176 ГПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Загальні вимоги до форми, змісту та додатків до позовної заяви визначені ст.ст.162-164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Так, пунктом 2 частини 1 статті 164 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Як свідчать матеріали справи, 05 грудня 2024 року Заступник керівника Тернопільської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, звернувся з цим позовом до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області до відповідача - ОСОБА_1 , про стягнення шкоди, завданої порушенням вимог природоохоронного законодавства в загальному розмірі 13 547 403,98 грн.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор вказує про те, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника начальника управління - начальника відділу експлуатаційного утримання автомобільних доріг та технічного нагляду управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації, через неналежне виконання своїх службових обов`язків допущено незаконну порубку дерев різних порід і діаметрів в лісових захисних смугах автомобільних доріг загального користування місцевого значення Тернопільської області, внаслідок чого завдано шкоду на суму 13 547 403,98 гривень, які підлягають відшкодуванню останнім.

До матеріалів позовної заяви долучено обвинувальний акт відносно відповідача у справі.

До позовної заяви не додано доказів сплати судового збору. При цьому прокурором зазначено, що оскільки предметом розгляду у вказаній позовній заяві є збитки, заподіяні кримінальним правопорушенням, в даному випадку Тернопільська обласна прокуратура звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 6 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Згідно з п.6 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В матеріалах справи міститься копія ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.06.2024 у справі №607/13180/23, якою задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_1 про звільнення від кримінальної відповідальності. Постановлено ОСОБА_1 обвинуваченого у чиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України (в ред. згідно із Законом №3207-VІ від 07.04.2021) звільнити від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000262 від 09 липня 2019 року закрити. Цивільний позов Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до обвинуваченого ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди залишено без розгляду. Також залишено без розгляду цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області, третьої особи Тернопільської обласної військової адміністрації до обвинуваченого ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди.

Отже, прокурор скористався своїм процесуальним правом на вжиття заходів щодо відшкодування завданої шкоди шляхом звернення з цивільним позовом до обвинуваченого ОСОБА_1 в межах кримінального провадження.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.12.2024 відкрито провадження у справі №607/26143/24, при цьому зазначено про відсутність підстав, викладених у статтях 185 і 186 ЦПК України, для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної або відмови у відкритті провадження у справі, отже враховано обставину звільнення Заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури від сплати судового збору за подання цієї позовної заяви на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

Надалі, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.11.2025 матеріали цивільної справи №607/26143/24 передано до Господарського суду Тернопільської області для подальшого розгляду в межах справи №921/5/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки.

При цьому, предмет позову у цій справі та підстави його пред`явлення прокурор пов`язує із відшкодуванням матеріальних збитків, заподіяних саме внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Фактичні обставини, які кваліфіковані органом досудового розслідування як підстава для кримінальної відповідальності, повністю співпадають із обставинами, якими обґрунтований цей позов про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Відповідач у цій справі прямо пов`язаний із кримінальним провадженням, оскільки ОСОБА_1 мав процесуальний статус обвинуваченого, тобто особи, щодо якої органом досудового розслідування здобуто достатні докази для обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Цей процесуальний статус виник у ОСОБА_1 з моменту направлення до суду обвинувального акту відносно нього.

У постанові Верховного Суду від 13.11.2025 у справі № 911/1595/25 зроблено висновок щодо застосування норми пункту 6 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір". Зокрема, Верховний Суд зазначив, що відповідачем за таким позовом є особа, яка вчинила таке кримінальне правопорушення (пункт 51 постанови).

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 05.02.2019 у справі №754/2764/17, до реабілітуючих обставин належить: 1) встановлення відсутності події кримінального правопорушення; 2) встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпання можливостей їх отримати, які свідчать про повну невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, що їй інкримінується, тягнуть за собою зняття з неї підозри, відновлення її доброго імені, гідності та репутації, а також відповідно до статті 130 КПК - до відшкодування (компенсації) шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

В постанові Верховного Суду від 01.02.2024 року у справі № 930/497/23 (провадження №51-4798км23) зазначено, що нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження.

Таким чином, наявні у справі матеріали свідчать про те, що даний позов поданий прокуратурою задля відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, досудове розслідування по якому здійснювалося в межах кримінального провадження №000262 від 09.07.2019, відповідачем у даному спорі є безпосередньо особа, яка мала статус обвинуваченого і щодо якої органом досудового розслідування здобуто достатні докази для обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, отже, в даному випадку суд погоджується із твердженнями прокурора про звільнення останнього від сплати судового збору за подання вказаної позовної заяви на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Отже, прокурором зазначену позовну заяву подано з дотриманням вимог ст. ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача, викладеного у відзиві у відзиві на позов (вх.№108 від 07.01.2026) про залишення позовної заяви без руху, у зв`язку із несплатою судового збору.

Інших підстав для залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження у цій справі судом також не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ГПК України, завданнями підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Частиною 3 ст.177 ГПК України передбачено, що підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Відповідно до ч.2 ст. 183 ГПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Враховуючи обставини цієї справи, з метою належного вирішення судом завдань підготовчого провадження, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку підготовчого провадження у цій справі відповідно до ч.3 ст.177 ГПК України на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 26 лютого 2026 року об 11:00 год. в межах строку, визначеного ст.177 ГПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи та оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвали (ч. 2 ст. 232 ГПК України).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 162, 169, 164, 174, 176, 177, 182, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , викладеного у відзиві на позов (вх.№8867 від 18.12.2025) про залишення позовної заяви без руху - відмовити.

2. Продовжити строк підготовчого провадження у цій справі відповідно до ч.3 ст.177 ГПК України на 30 днів.

3. Відкласти підготовче засідання у справі №921/5/25(607/26143/24) на "23" лютого 2026 року на 11:00 год. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Тернопільської області за адресою: м. Тернопіль, вул. Князя Острозького, 14а (зал судових засідань №3, 5-й поверх).

4. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення (02.02.2026).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в порядку та строки, встановлені статтями 254 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 03.02.2026.

Суддя Н.В. Охотницька