ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м.Черкаси Справа № 925/1155/25

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, із секретарем судового засідання А.М.Буднік, розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду справу

за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", м.Київ, вул.Руставелі Шота,9А,

до Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, Черкаська область, Черкаський район, с.Набутів, вул.Центральна,190/1,

за участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Черкаської обласної (військової) державної адміністрації, м.Черкаси, бул.Шевченка,185,

про усунення перешкод у праві користування та розпорядження земельною ділянкою,

без участі повноважних представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області з вимогою про скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0069 з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо зазначеної земельної ділянки, а також відшкодування судових витрат.

Ухвалами суду: від 26.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання 06.11.2025; залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Черкаську обласну (військову) державну адміністрацію (м.Черкаси, бул.Шевченка,185, ); від 06.11.2025 з огляду на неявку повноважних представників сторін проведення підготовчого засідання відкладено на 25.11.2025; від 25.11.2025 прийнято до розгляду заяву позивача від 01.10.2025 (вх.№14373/25 від 01.10.2025) про зміну предмету позову, постановлено надалі здійснювати розгляд справи з вимогами позивача до відповідача про усунення перешкод у праві користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом скасування у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0069 з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо зазначеної земельної ділянки; закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті в судове засідання 15.12.2025; від 15.12.2025 з огляду на відключення у Господарському суді Черкаської області електромережі відповідно до Графіку погодинного відключення електричної енергії по електричних мережах Черкаської області, розробленого ПАТ "Черкасиобленерго" відповідно до команди НЕК "Укренерго" для абонентів першої черги першої підчерги ГПВ, що не дозволило забезпечити проведення технічної фіксації судового процесу, проведення судового засідання відкладено на 14.01.2026; від 14.01.2026 оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення та повідомлено учасників справи про його проголошення о 09:00 год. 27.01.2026.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання.

Так, відповідно до Господарського процесуального кодексу України:

ч.5 ст.6. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів);

ч.6 ст.6. Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку;

абз.1 ч.7 ст.6. Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з відповідями, сформованими засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" за запитами судді Скиби Г.М.:

від 29.09.2025 №14776091 (а.с.107) Набутівська сільська рада Черкаського району Черкаської області () не має зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд";

від 27.05.2024 №609690 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.103) в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу Набутівська сільська рада Черкаського району Черкаської області (): місцезнаходження Черкаська область, Черкаський район, с.Набутів, вул.Центральна,190/1; актуальний стан на фактичну дату та час формування зареєстровано.

Відповідно до ст.93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку. Відповідно до п.10 ч.2 ст.9 та ч.3 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: місцезнаходження юридичної особи; якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Відповідно до Господарського процесуального кодексу України:

ч.2 ст.27. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

ч.3 ст.242. У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складення в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, встановленому законом, а в разі відсутності електронного кабінету рекомендованим листом з повідомленням про вручення;

п.3 ч.6 ст.242. Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Ухвали суду, направлені за адресою місцезнаходження відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, отримані останнім, що підтверджується наявними у справі рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень за штриховими кодовими ідентифікаторами R375, R72, R32, R75 (а.с.117, 125, 136, 140).

Отже, відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак участі повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про причини його неявки до суду не повідомив; відзиву на позов до суду не надіслав.

Третя особа участі представника у судове засідання не забезпечила, про причини його неявки до суду не повідомила, на позов не відреагувала.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.

У судових засіданнях представник позивача позовні вимоги із врахуванням поданої ним заяви від 01.10.2025 (вх.суду №14373/25 від 01.10.2025) про зміну предмету позову, - підтримав.

З огляду на неявку учасників справи у судове засідання 27.01.2026, судом відповідно до ст.233, 240 Господарського процесуального кодексу України підписано та приєднано до справи вступну та резолютивну частини судового рішення без його проголошення.

Судом установлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 26.09.2018 №23-3965/14-18-СГ (а.с.13) "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" передано Набутівський сільській раді у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 4345,6211 га, які розташовані в адміністративних межах Деренковецької, Сахнівської, Нетеребської, Кичинецької, Кіровської, Драбівської, Бровахівської сільських рад Корсунь-Шевченківського району Черкаської області згідно з актом приймання передачі (п.1), а також встановлено, що право власності на земельні ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (п.2).

27.09.2018 на підставі акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність (а.с.13 зворот) Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області передано, а Набутівською сільською радою Корсунь-Шевченківського району прийнято у комунальну власність земельні ділянки згідно з додатком (а.с.14-15), зокрема земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0069 площею 3,900 га, розташовану за адресою: Черкаська область, Корсунь-Шевченківський район, адміністративні межі Корнилівської сільської ради, з цільовим призначенням землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам); відомості про обмеження використання 0,1029 га прибережні захисні смуги вздовж річок та водойм.

12.10.2018 рішенням Набутівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області №23-12/VІІ "Про приймання у комунальну власність Набутівської сільської ради земельних ділянок" прийнято у комунальну власність територіальної громади Набутівської сільської ради із земель державної форми власності, земельні ділянки загальною площею 4345,6211 га (за межами населеного пункту) згідно додатку до даного рішення; доручено Виконавчому комітету Набутівської сільської ради здійснити державну реєстрацію права комунальної власності Набутівської сільської ради на земельні ділянки загальною площею 4345,6211 га.

Згідно з:

інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 15.09.2025 (а.с.23) земельна ділянка із кадастровим номером :04:001:0069 площею 3,900 га, розташована за адресою: Черкаська область, Корсунь-Шевченківський район, адміністративні межі Корнилівської сільської ради; категорія земель землі сільськогосподарського призначення; власник Набутівська сільська рада Корсунь-Шевченківського району Черкаської області (); дата державної реєстрації 17.10.2018, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 38438942;

інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 16.09.2025 №443637117 (а.с.22) право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0069 площею 3,900 га з цільовим призначенням "землі запасу" зареєстровано за Набутівською сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області 17.10.2018, номер відомостей про речове право 28438942; документи, подані для державної реєстрації акт приймання-передачі нерухомого майна від 27.09.2018; наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаської області від 26.09.2018 №23-3965/14-18-СГ.

Відповідно до матеріалів лісовпорядкування позивача, земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0069 накладається на землі лісогосподарського призначення у кварталі 13, виділ 31 Корсунського лісництва.

Згідно з проектом організації та розвитку лісового господарства Державного підприємства "Корсунь-Шевченківське лісове господарство" (Ірпінь-2014, а.с.51) на спірній ділянці (виділ 31) обліковується крутий схил схил південно-східної експозиції, 25 градусів.

Позивач стверджує, що частина земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0069 площею 3,9 га відноситься до категорії земель лісогосподарського призначення, межує з земельними ділянками лісогосподарського призначення та перебуває у постійному користуванні Державного підприємства "Ліси України", що підтверджується наступним.

30.11.2001 рішенням Черкаської обласної ради №22-26 (а.с.70) "Про надання земель лісового фонду колишніх колективних сільськогосподарських підприємств спеціалізованим лісогосподарським підприємствам" спеціалізованим лісогосподарським підприємствам надано у постійне користування земельні ділянки лісового фонду колишніх сільськогосподарських підприємств для ведення лісового господарства у розмірах згідно з додатком, зокрема, Державному підприємству "Корсунь-Шевченківське лісове господарство" - надано в постійне користування лісові ділянки загальною площею 2791 га, з них в межах Деренковецької сільської ради 209,6 га земель, вкритих лісовою рослинністю (а.с.70).

Згідно з проектом відведення земельних ділянок (а.с.52) Корсунь-Шевченківському лісгоспу у постійне користування для ведення лісового господарства за рахунок земель лісового фонду місцевих рад Корсунь-Шевченківського району передано земельні ділянки загальною площею 2791,1 га, разом з тим, за картографічними викопіюваннями "Квартал 13 Корсунського лісництва Філії "Центральний лісовий офіс" ДП "Ліси України" частина вказаних земельних ділянок входить до спірної земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0069.

На запит Філії "Корсунь-Шевченківське лісове господарство" ДП "Ліси України" від 05.09.2023 за вих.№1280/22.10-2023 Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням ВО "Укрдержліспроект" надано відповідь від 18.09.2023 №02-907 (а.с.25) з фрагментом Публічної кадастрової карти України, з якої вбачається накладка земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0069 на землі лісового фонду в кварталі 13 Корсунського лісництва філії "Корсунь-Шевченківське лісове господарство" ДП "Ліси України", та запропоновано заявнику звернутися до правоохоронних органів для з`ясування питання правомірності вилучення земельної ділянки з лісового фонду Філії "Корсунь-Шевченківське лісове господарство" Державного підприємства "Ліси України".

Накладка земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0069 на землі лісового фонду в кварталі 13 Корсунського лісництва філії "Корсунь-Шевченківське лісове господарство" ДП "Ліси України" вбачається також із наданої Українським державним проектним лісовпорядним об`єднанням ВО "Укрдержпроект" витягом з картографічної бази даних матеріалів лісовпорядкування з нанесеними межами кварталу 13 Корсунь-Шевченківського лісництва "ДП "Корсунь-Шевченківський лісгосп" відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2013 року та межами його таксаційних виділів і межами земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0069 (відповідь від 15.07.2025 за вих.№36-4/2025, а.с.100).

Вказані обставини стали підставою для звернення Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в Господарський суд Черкаської області із позовом до Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області із вимогою про усунення перешкод у праві користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом скасування у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0069 з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо зазначеної земельної ділянки.

Відповідачем відзиву на позову до суду не подано, вимог позивача не спростовано та не заперечено.

Інших доказів та документів не подано.

Оцінюючи пояснення учасників та докази сторін у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до повного задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням режиму воєнного стану та ймовірності повітряної тривоги в місті Черкаси у Господарському суді Черкаської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи.

Справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Позивач є самостійною юридичною особою з присвоєнням ідентифікаційного коду, визначенням виду діяльності, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; самостійним господарським суб`єктом до сфери діяльності якого віднесено централізоване управління державними лісами в рамках реформи лісової галузі, що об`єднує усі попередні лісгоспи; відповідає за ведення лісового та мисливського господарства, охорону лісів та їх відтворення.

Так, на підставі наказів:

Державного агентства лісових ресурсів України від 28.10.2022 №930 "Про припинення ДП "Корсунь-Шевченківське лісове господарство", ДП "Ліси України" є правонаступником прав та обов`язків ДП "Корсунь-Шевченківське лісове господарство" (а.с.26);

Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" від 18.10.2024 № 1864 "Про припинення філії "Корсунь-Шевченківське лісове господарство" ДП "Ліси України" та наказу Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" від 31.12.2024 №2335 "Про затвердження передавальних актів філій, що координуються Центральним лісовим офісом", всі активи та пасиви філії "Корсунь-Шевченківське лісове господарство" передано до філії "Центральний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (а.с.29-34).

Відповідно до п.3.1 Положення про філію "Центральний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", затвердженого наказом Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" від 27.02.2025 №1464, Філія є відокремленим підрозділом Державного підприємства "Ліси України", діє від його імені та в інтересах останнього.

Правонаступництво позивача за припиненими територіальними лісовими господарствами закріплено в Статуті позивача (а.с.79-97).

Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо юридичної особи, зокрема, дані про відокремлені підрозділи юридичної особи. Відомості з Єдиного державного реєстру, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Відокремлений підрозділ це підрозділ юридичної особи, що знаходиться поза її місцезнаходженням, здійснює всі або частину її функцій, виконує роботи або операції, надає послуги від імені юридичної особи, або здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи.

Відокремлений підрозділ не є юридичною особою. Такий підрозділ наділяється майном юридичної особи, що його створила, і діє на підставі затвердженого нею положення. Відомості про відокремлені підрозділи юридичних осіб містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і їм присвоюється ідентифікаційний код.

У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься запис про юридичну особу Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" (ДП "Ліси України" код 44768034 (місто Київ), а також дані про його відокремлені підрозділи.

Відповідач є органом місцевого самоврядування, самостійною юридичною особою, з внесенням даних до ЄДРПОУ. Діяльність відповідача регламентована Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні". Органи місцевого самоврядування можуть діяти лише в спосіб, визначений Законом, і не інакше приписи ст. 19 Конституції України.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст.93 Цивільного кодексу України.

Позивач звернувся в Господарський суд Черкаської області із позовом про усунення перешкод у праві користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом скасування у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0069 з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо зазначеної земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що площа земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0069, площею 3,9 га накладається на земельні ділянки, що відносяться до категорії земель лісогосподарського призначення та перебувають в постійному користуванні ДП "Ліси України"; що ДП "Ліси України" в особі Філії "Центральний лісовий офіс", яке є правонаступником ДП "Корсунь-Шевченківське лісове господарство", погодження на вилучення, зміну цільового призначення, а також погодження суміжних меж земельних ділянок з вказаним кадастровим номером, - не надавало.

Відповідно до положень Конституції України:

ст.13. Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом;

ст.14. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з Лісовим кодексом України:

ст.5. До земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, на яких розташовані полезахисні лісові смуги. Віднесення земельних ділянок до складу земель лісогосподарського призначення здійснюється відповідно до земельного законодавства;

ст.7. Ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України;

ст.8. У державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності. Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону;

п.5 ст.27. Кабінет Міністрів України у сфері лісових відносин передає у власність, надає у постійне користування для нелісогосподарських потреб земельні лісові ділянки, що перебувають у державній власності;

п.4 ст.31. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на їх території передають у власність, надають у постійне користування для ведення лісового господарства земельні лісові ділянки, що перебувають у державній власності, на відповідній території;

ст.45. Лісовпорядкування включає комплекс заходів, спрямованих на забезпечення ефективної організації та науково обґрунтованого ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання, підвищення екологічного та ресурсного потенціалу лісів, культури ведення лісового господарства, отримання достовірної і всебічної інформації про лісовий фонд України;

ст.54. Облік лісів включає збір та узагальнення відомостей, які характеризують кожну лісову ділянку за площею, кількісними та якісними показниками. Основою ведення обліку лісів є матеріали лісовпорядкування;

ст.57. Зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України. Зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання для житлової, громадської і промислової забудови провадиться переважно за рахунок площ, зайнятих чагарниками та іншими малоцінними насадженнями;

ст.59. Переведення земельних лісових ділянок до нелісових земель у цілях, пов`язаних з веденням лісового господарства, здійснюється без їх вилучення у постійного лісокористувача з дозволу органу виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, за погодженням з органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями. У разі прийняття рішення про переведення земельних лісових ділянок до нелісових земель у цілях, пов`язаних із веденням лісового господарства, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями таке рішення погоджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища. Прийняття рішень Кабінетом Міністрів України не потребує погоджень з іншими органами.

Відповідно до положень Земельного кодексу України:

ч.2 ст.20. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності проводилася органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймали рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу;

ст.55. До земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства;

ч.1 ст.57. Земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства;

ч.4 ст.122. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб;

ч.5 ст.122. Обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб;

п.24 розділу X Перехідних положень. Землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель зокрема, що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук).

Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерного дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо, регламентується галузевими нормативними документами. Зокрема, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Держлісгоспом СРСР 11.12.1986, планшети лісовпорядкування відносяться до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції присвячена процедурі їх виготовлення.

Відповідно до пункту 5 розділу VIII "Прикінцеві положення" Лісового кодексу України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами Державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Учасниками справи не заперечено, що згідно з:

наказом начальника Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 26.09.2018 №23-3965/14-18/СГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" передано Набутівській сільській раді у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 4345,6211 га, які розташовані в адміністративних межах Деренковецької, Сахнівської, Нетеребської, Кичинецької, Кіровської, Драбівської, Бровахівської сільських рад Корсунь-Шевченківського району Черкаської області (а.с.13), про що складено акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 27.09.2018 (а.с.13 зворот);

додатком до наказу (а.с.14-15) до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на території Набутівської сільської ради включено земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0069 площею 3,9 га. Цільове призначення даної ділянки землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам); відомості про обмеження використання 0,1029 га прибережні захисні смуги вздовж річок та водойм;

інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 15.09.2025 (а.с.23) власником земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0069 площею 3,900 га, розташованої за адресою: Черкаська область, Корсунь-Шевченківський район, адміністративні межі Корнилівської сільської ради, з 17.10.2018 обліковується Набутівська сільська рада Корсунь-Шевченківського району Черкаської області (номер запису про право (в державному реєстрі прав) 38438942). Цільове призначення даної ділянки "16.00 землі запасу"; категорія земель "землі сільськогосподарського призначення".

У позовній заяві позивач вказує, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0069 за даними Публічної кадастрової карти України накладається на землі лісогосподарського призначення в кварталі 13 виділ 31 Корсунського лісництва філії "Корсунь-Шевченківське лісове господарство" ДП "Ліси України" та згідно з проектом організації та розвитку лісового господарства Державного підприємства "Корсунь-Шевченківське лісове господарство" (Ірпінь-2014, а.с.51) обліковуються як крутий схил (схил південно-східної експозиції, 25 градусів).

Вказані обставини підтверджуються: інформацією Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання ВО "Укрдержліспроект" від 18.09.2023 №02-907 (а.с.25); витягом з картографічної бази даних матеріалів лісовпорядкування з нанесеними межами кварталу 13 Корсунь-Шевченківського лісництва "ДП "Корсунь-Шевченківський лісгосп" відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2013 року та межами його таксаційних виділів і межами земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0069 (відповідь Українського державного проектного лісовпорядного об`єднання ВО "Укрдержпроект" від 15.07.2025 №36-4/2025, а.с.100); Проектом відведення земельних ділянок Корсунь-Шевченківському держлісгоспу для ведення лісового господарства за рахунок земель лісового фонду місцевих рад Корсунь-Шевченківського району загальною площею 2791,1 га у постійне користування (а.с.52); Проектом організації та розвитку лісового господарства Державного підприємства "Корсунь-Шевченківське лісове господарство" Черкаського обласного управління лісового та мисливського господарства "Корсунське лісництво" (а.с.51).

Відповідно до ст.149 Земельного Кодексу України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, що здійснюють розпорядження земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу з урахуванням вимог статті 150 цього Кодексу. Вилучення земельних ділянок здійснюється за письмовою згодою землекористувачів, а в разі незгоди землекористувачів у судовому порядку. Справжність підпису на документі, що підтверджує згоду землекористувача на вилучення земельної ділянки, засвідчується нотаріально.

Отже, земельні ділянки, що охоплені матеріалами лісовпорядкування державного підприємства, на підставі відповідних рішень органів влади можуть перебувати лише у державній власності. Правом приймати рішення щодо розпорядження земельними ділянками державної власності лісогосподарського призначення наділені обласні державні адміністрації.

Відповідне рішення Черкаської обласної державної адміністрації (Черкаської обласної військової адміністрації), докази вилучення в установленому порядку спірної земельної ділянки у ДП "Корсунь-Шевченківське лісове господарство" для подальшої її передачі з державної у комунальну власність Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області у справі відсутні.

Вказаних доводів позивача з боку відповідача не заперечено та не спростовано.

З огляду на викладене, суд доходить до висновків, що спірну земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0069 неправомірно вилучено із земель лісогосподарського призначення; позивачем доведено правомірність підстав позову та належний спосіб захисту порушеного права, виходячи з такого.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (аналогічні за змістом висновки наведені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16).

Відновлення порушеного права має бути наслідком прийнятого судового рішення.

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з Цивільним процесуальним кодексом України:

ч.1 ст.319. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд;

ч.1 ст.321. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні;

абз.2 ч.2 ст.373. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (ст.387 Цивільного кодексу України віндикаційний позов) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (ст.391 Цивільного кодексу України, ч.2 ст.152 Земельного кодексу України негаторний позов).

Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.

Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально визначеного майна до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном про повернення його з чужого незаконного володіння.

Разом з цим, негаторний позов це позов власника, який є фактичним володільцем майна до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Вказаний спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

Заволодіння землями лісогосподарського призначення всупереч вимогам Земельного кодексу України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим. Перебування земельної ділянки у постійному користуванні державного лісогосподарського підприємства вказує на неможливість переходу права власності, крім випадків, передбачених у ст.56 Земельного кодексу України, ст.12 Лісового кодексу України.

Коли обставини справи безумовно вказують на неможливість виникнення права комунальної чи приватної власності на земельні ділянки лісогосподарського призначення, зокрема тоді, коли вони перебувають у постійному користуванні спеціалізованого державного лісогосподарського підприємства та воля на її відчуження державою в особі уповноважених органів не виявлялась, способом захисту, що відповідає суті порушеного права держави, є подання негаторного позову.

У постанові Верховного Суду від 18.01.2023 №369/10847/19 суд вказав, що зайняття земельних ділянок, зокрема шляхом часткового накладення, треба розглядати як таке, що не пов`язане із позбавленням власника його володіння цими ділянками. Тож у цьому випадку ефективним способом захисту право, яке позивач як власник земельних ділянок вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном.

Враховуючи, що уповноваженим органом державної виконавчої влади рішення про вилучення спірної земельної ділянки та передачу її у комунальну власність не приймалось, відтак право постійного користування та дійсного володільця земельною ділянкою до цього часу у законний спосіб не припинено, що вказує на те, що право комунальної власності на спірну ділянку у відповідача не виникло, тому ефективним способом захисту, спрямованим на усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою лісогосподарського призначення є саме негаторний позов, який можна заявити упродовж усього часу тривалості порушення прав законного власника відповідних земельних ділянок.

Особа, за якою зареєстроване право власності на нерухоме майно, є його володільцем. У випадку незаконного, без відповідної правової підстави заволодіння нею таким майном, право власності (включаючи права володіння, користування та розпорядження) насправді і далі належатиме іншій особі власникові.

Тому заволодіння нерухомим майном шляхом державної реєстрації права власності на нього за іншою особою ще не означає, що такий володілець набув право власності (права володіння, користування та розпорядження) на це майно. Власник, якого незаконно, без відповідної правової підстави, позбавили володіння нерухомим майном шляхом державної реєстрації права власності на це майно за іншою особою, не втрачає право володіння нерухомим майном. Така інша особа внаслідок державної реєстрації за нею права власності на нерухоме майно стає його фактичним володільцем (бо про неї є відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно), але не набуває право володіння на відповідне майно, бо воно, будучи складовою права власності, і далі належить власникові.

У свою чергу, наявність зареєстрованого права власності іншої особи перешкоджає належному володінню, розпорядженню та користуванню майном державної власності.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 19.01.2022 у справі №363/2877/18, від 16.02.2022 у справі №363/669/17, від 18.01.2023 у справі №369/10847/19, зайняття земельних ділянок, зокрема, шляхом часткового накладання, треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його володіння цим майном. У цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном. При цьому, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривалості порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок.

Судом встановлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Набутівською сільською радою Черкаського району Черкаської області () на час вирішення спору зареєстровані речові права щодо спірної земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0069.

Разом із тим, матеріалами справи підтверджується відсутність належних та допустимих доказів, які б свідчили про виникнення у відповідача речових прав на зазначену земельну ділянку як на землі сільськогосподарського призначення, якими може розпоряджатися місцевий орган влади, на підставах, передбачених земельним та цивільним законодавством України, або із дотриманням встановленого законом порядку їх набуття.

Згідно із Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень":

ч.3 ст.13. Розділ Державного реєстру прав складається з чотирьох частин, що містять відомості про: 1) нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та його ціну (вартість); 2) право власності та суб`єкта (суб`єктів) цього права; 3) інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, а також ціну (вартість) таких речових прав чи розмір плати за користування чужим нерухомим майном; 4) обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та суб`єкта (суб`єктів) цих обтяжень; 5) посилання на розділ Державного реєстру прав, у якому зареєстровано спеціальне майнове право на подільний об`єкт незавершеного будівництва, складовою частиною якого є майбутній об`єкт нерухомості, - для майбутніх об`єктів нерухомості. Відомостями про земельну ділянку, що вносяться до Державного реєстру прав, є відомості про її кадастровий номер;

ст.14. 1. Розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються в разі: /.../ 4) скасування державної реєстрації земельної ділянки; 5) набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовується рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, на підставі якого відкрито відповідний розділ; /.../.

Згідно з п.п.3 п.114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку. У разі скасування державної реєстрації з підстав, зазначених у підпунктах 2, 3 цього пункту, Державний кадастровий реєстратор у десятиденний строк повідомляє про це за формою згідно з додатком 23 особу, за заявою якої здійснено державну реєстрацію земельних ділянок, а в разі наявності зареєстрованих речових прав на неї - суб`єктів таких прав.

Отже, при скасуванні державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі буде закрито і відповідний Розділ Державного реєстру речових прав з усіма правами та обтяженнями на цю ділянку, що є визначеним законом наслідком такого скасування.

Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є таким, що визначений законом. Скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та реєстрі речових прав надасть можливість розроблення позивачем нового проекту відведення чи технічної документації на спірну ділянку з належним віднесенням її до категорії земель лісогосподарського призначення і подальшої реєстрації за позивачем в ДЗК.

Згідно зі статтями 78, 79-1, 80, 83 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землю та інших речових прав є, зокрема, держава, територіальні громади, фізичні особи, а набуття та припинення прав на земельні ділянки здійснюється у порядку, визначеному законом. Відповідно до статей 316, 317, 319, 321, 328 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права набуваються на підставах, що не заборонені законом, а їх державна реєстрація є необхідною умовою виникнення таких прав у випадках, визначених законом.

За приписами статей 2, 3, 9, 24, 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення таких прав, при цьому державна реєстрація здійснюється виключно за наявності належних правовстановлюючих документів.

Суд враховує, що державна реєстрація речових прав сама по собі не є підставою для виникнення права за відсутності правовстановлюючих документів, а у разі встановлення незаконності реєстрації такі права підлягають припиненню в судовому порядку.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що зареєстровані за відповідачем речові права та їх обтяження щодо спірної земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0069 як на ділянку сільськогосподарського призначення, не відповідають вимогам чинного законодавства, порушують права та охоронювані законом інтереси позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими.

Відповідно до ст.ст.74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання до суду відзиву, однак всупереч вимог та приписів ч.1 ст.74, ст.76, 77 ГПК України доводів та документів позивача не спростував.

За вказаних обставин суд вважає, що позивачем використано належний спосіб захисту свого порушеного права, передбачений приписами ст.ст.15-16 Цивільного кодексу України, тому позов підлягає до повного задоволення.

Законом України №475/97 від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу статті 9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п.4 ст.11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відтак, належить покласти на відповідача та стягнути на користь позивача 3028,00 грн судового збору.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

1.1. Усунути перешкоди у праві користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0069 з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо зазначеної земельної ділянки.

1.2. Стягнути з Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області (Черкаська область, Черкаський район, с.Набутів, вул.Центральна,190/1, ,) на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі Філії "Центральний лісовий офіс" (м.Черкаси, пров.Медичний,4, ; розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в АТ "Укрексімбанк") 3028,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 29.01.2026.

Суддя Г.М.Скиба