УХВАЛА

29 січня 2026 року

м. Київ

cправа № 910/16716/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Бенедисюка І.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2025

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1. Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі"

2. Акціонерне товариство "ДТЕК Донецькі електромережі"

3. Акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго"

4. Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські регіональні електромережі"

5. Акціонерне товариство "Харківобленерго"

6. Акціонерне товариство "Миколаївобленерго"

7. Акціонерне товариство "Херсонобленерго"

8. Державне підприємство "Регіональні електричні мережі"

9. Акціонерне товариство "Українська залізниця"

10. Приватне акціонерне товариство "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля"

11. Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі"

12. Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі"

13. Акціонерне товариство "Вінницяобленерго"

14. Приватне акціонерне товариство "Рівнеобленерго"

15. Приватне акціонерне товариство "Львівобленерго"

16. Акціонерне товариство "Полтаваобленерго"

17. Акціонерне товариство "ДТЕК Одеські електромережі"

18. Приватне акціонерне товариство "Кіровоградобленерго"

19. Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло" в особі філії "Новороздільські Електромережі"

20. Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло" в особі філії "Новояворівські Електромережі"

про стягнення 375 198 355,18 грн

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - скаржник) звернулося 25.12.2025 через підсистему "Електронний суд" до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою (передано судді-доповідачу 12.01.2026), в якій просить: скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2025 у справі № 910/16716/23 та залишити без змін рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2025.

За результатом розгляду матеріалів касаційної скарги Касаційний господарський суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з відповідним посиланням на статтю 287 цього Кодексу. Перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій статті 287 ГПК України, є вичерпним.

Верховний Суд зазначає, що поряд із обґрунтуванням норм права, застосованих судом апеляційної інстанції неправильно або з порушенням, на його думку, скаржник має одночасно викласти підстави для такого оскарження (разом чи окремо), визначених частиною другою статті 287 ГПК України: 1) послатися на висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладений у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (із зазначенням в чому саме полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах) (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України); 2) описавши спірні правовідносини, належно обґрунтувати мотиви (з чітким посиланням на норму права: абзац, пункт, частину статті) необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 287 ГПК України); 3) пославшись на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах та конкретизувавши зміст правовідносин, скаржник має послатися на відповідну норму права, щодо якої відсутній висновок та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи (пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України); 4) посилаючись, як на підставу для оскарження судового рішення, на частини першу, третю статті 310 ГПК України, на скаржника покладається обов`язок обґрунтувати мотиви взаємозв`язку між ухваленням незаконного судового рішення та підставою для його касаційного оскарження, передбаченою статтею 287 цього Кодексу з урахуванням частини першої, третьої статті 310 ГПК України. При цьому скаржник має усвідомлювати, що наслідком обґрунтованої підставності для такого звернення буде скасування судового рішення з передачею справи на новий розгляд (пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України).

Перевіркою щодо форми та змісту касаційної скарги на відповідність вимогам статті 290 ГПК України вбачається, що підставами касаційного оскарження постанови апеляційного суду скаржник зазначає: пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України. Зазначені підстави узгоджуються з вимогами касаційної скарги про скасування оскаржуваних судових рішень у справі.

Крім того, скаржник зазначає у касаційній скарзі про те, що: "Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи постанову у справі № 910/16716/23, допустив істотні порушення норм матеріального та процесуального права, що унеможливило повне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин справи і призвело до неправильного вирішення спору по суті. Апеляційний суд без належної оцінки доказів дійшов необґрунтованих висновків про відсутність правових підстав для стягнення вартості наданих послуг з передачі електричної енергії, 3 % річних та інфляційних втрат, неправильно застосував висновки Верховного Суду щодо подібності правовідносин, ототожнив різні за правовою природою та функціональним призначенням інформаційні системи ринку електричної енергії, а також фактично поклав на позивача обов`язок доводити обставини, які відповідачем не заявлялися та не були підтверджені належними доказами.". Однак без посилання як на підставу касаційного оскарження на частину другу статті 287 ГПК України. Отже, касаційна скарга підлягає залишенню без руху через наявність суттєвих недоліків в зазначеній частині підстав касаційного оскарження, які підлягають усуненню.

Водночас Суд не наділений повноваженнями доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які скаржник не виклав у тексті касаційної скарги. При цьому, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Таким чином, з урахуванням наведеного касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України. При цьому, з метою надання можливості учаснику справи скористатися своїми процесуальними правами, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, Верховний Суд вважає за доцільне встановити процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

Керуючись статтями 169, 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2025 у справі № 910/16716/23 залишити без руху.

2. Надати Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Роз`яснити Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго", що в разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Бенедисюк