ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2026 р.м. ХарківСправа № 922/4627/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Закладу професійної (професійно-технічної) освіти "Регіональний центр професійної освіти залізничного транспорту та агротехнічного сервісу", м. Люботин
до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків, м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників учасників справи:

позивача - Агєєва О.О.

відповідача - Горячко О.Б.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Заклад професійної (професійно-технічної) освіти "Регіональний центр професійної освіти залізничного транспорту та агротехнічного сервісу", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків, відповідач, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 1 838 712,50 грн заборгованості, з яких:

- за спожиту військовою частиною НОМЕР_1 електричну енергію з розподілом електричної енергії в сумі 1 158 448,51 грн;

- за спожиті військовою частиною НОМЕР_1 послуги з водопостачання в сумі 83 803,27 грн,

- за спожиті військовою частиною НОМЕР_1 послуги з вивезення рідких побутових відходів в сумі 536 296,32 грн;

- за спожиті військовою частиною НОМЕР_1 послуги з вивезення твердих побутових відходів в сумі 60 164,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору № 1 від 15.08.2022 тимчасового безоплатного використання приміщення, укладеного між Професійно-технічним училищем №60 смт. Кегичівка Харківської області (балансоутримувач), правонаступником якого є позивач, військовою частиною НОМЕР_1 (споживач) та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харків. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача. Справу просить суд розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 29.12.2025 позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Процесуальний рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

06.01.2026 до суду відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову та вказує на те, що не заперечує що укладав трьохсторонній договір №1 спільного тимчасового безоплатного користування нерухомим майном. Але, відповідно до п.3.4. підставою для відшкодування відповідачем за військову частину комунальних послуг є виставлені рахунки постачальними організаціями. Позивач не звертався вчасно до відповідача з рахунками, виставленими постачальними організаціями на відшкодування з 01.08.2023 по 31.12.2023, чим позбавив себе можливості вчасно отримати відшкодування за отримані військовою частиною комунальні послуги. Квартирно-експлуатаційний відділ міста Харків є бюджетною установою, яка у своїй діяльності фінансується із державного бюджету, та є розпорядником бюджетних коштів виключно в рамках взятих на себе зобов`язань бюджетного періоду. Фактично проведення бюджетних платежів здійснюється органами Казначейства України в рамках бюджетного періоду та затвердженого бюджету розпорядника бюджетних коштів. В зв`язку з тим, що позивач не звертався у 2023 році до відповідача вчасно з належним пакетом документів за спожиту військовою частиною електричну енергію та за послуги з розподілу електричної енергії, як результат виникла заборгованість, яку неможливо оплатити в 2025 році послуги інакше, як на підставі рішення суду.

08.01.2026 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач відхиляє аргументи відповідача та вказує на те, що документи, необхідні для виконання відповідачем зобов`язань за договором № 1 від 15.08.2022, надавалися позивачем своєчасно, у повному обсязі та в порядку, передбаченому договором. Водночас, у грудні 2023 року відповідачем був повернутий пакет документів головному бухгалтеру позивача без реєстрації, без будь-яких письмових зауважень, без складання акту відмови, без зазначення причин неприйняття та без фіксації будь-яких недоліків. В поясненні головного бухгалтера зазначається, що під час усного спілкування посадовою особою КЕВ м. Харків було повідомлено, що відшкодування здійснити неможливо у зв`язку з відсутністю коштів, без надання будь-якого документального підтвердження або обґрунтування такої позиції. Після повернення пакету документів з метою врегулювання спору в досудовому порядку позивач направив відповідачу лист № 01-29/66 від 25.01.2024 засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" з повідомленням про вручення, адресований начальнику КЕВ (Квартирно-експлуатаційного відділу ТВО) Артему Бірюцькому, з вимогою відшкодування заборгованості за спожиті комунальні послуги. Разом із листом було надано акти звіряння розрахунків. Однак відповідач жодної відповіді на вказаний лист не надав, що підтверджує його бездіяльність та ухилення від виконання договірних зобов`язань. Крім того, позивач неодноразово звертався до відповідача з письмовими зверненнями щодо відшкодування коштів відповідно до умов договору, що підтверджується відмітками про отримання таких листів. Водночас, відповідь була отримана лише на один лист № 583/8956 від 14.11.2025, у якому відповідач не заперечує факту та розміру заборгованості, а також пропонував звернутися до господарського суду для її стягнення.

У судовому засіданні 29.01.2026 представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

На підставі наказу Міністерства освіти і науки України №124 від 07.02.2022 "Про припинення Професійно-технічного училища №60 смт. Кегичівка Харківської області, зміну типу та найменування Люботинського професійного ліцею залізничного транспорту" припинено Професійно-технічне училище №60 смт. Кегичівка Харківської області (8) шляхом приєднання до Люботинського професійного ліцею залізничного транспорту код (), де останній є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків Професійно-технічного училища №60 смт. Кегичівка Харківської області. Згідно наказу Люботинського професійного ліцею залізничного транспорту №41 від 02.02.2024 змінено тип та найменування Люботинського професійного ліцею залізничного транспорту на Заклад професійної (професійно-технічної) освіти "регіональний центр професійної освіти залізничного транспорту та агротехнічного сервісу". Вище зазначені зміни в типові та найменуванні Люботинського професійного ліцею залізничного транспорту внесені до пункту 1.2 Статуту Закладу професійної (професійно-технічної) освіти "Регіональний центр професійної освіти залізничного транспорту та агротехнічного сервісу", ЗП(ПТ)О "РЦПОЗТАС" та установлено, що ЗП(ПТ)О "РЦПОЗТАС" є правонаступником всього майна, прав і обов`язків Професійно-технічного училища №60 смт. Кегичівка Харківської області та Люботинського професійного ліцею залізничного транспорту. На базі припиненого Професійно-технічного училища №60 смт. Кегичівка Харківської області створено територіальне відокремлене спеціалізоване відділення. Отже, на підставі ст. 104 ЦК України належним позивачем у справі є Заклад професійної (професійно-технічної) освіти "Регіональний центр професійної освіти залізничного транспорту та агротехнічного сервісу".

Між Професійно-технічним училищем №60 смт. Кегичівка Харківської області (балансоутримувач), військовою частиною НОМЕР_1 (споживач) та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харків (переформовано в Квартирно-експлуатаційний відділ міста Харків)(платник), укладено договір № 1 від 15.08.2022 тимчасового безоплатного використання приміщення (далі договір).

За умовами даного договору, балансоутримувач надає користувачу можливість на спільне тимчасове безоплатне користування нерухомим майном. (п. 1.1. договору).

Згідно п. 3.2. договору, платник зобов`язаний відшкодувати балансоутримувачу всі витрати за комунальні послуги, які були отримані користувачем за час дії договору.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що всі відшкодування за отримані послуги користувачем за цим договором сплачуються платником, але виключно за погодженням із ним.

Згідно з п. 4.6 та 4.9 договору, користувач зобов`язується здійснювати витрати, пов`язані зі спільним використанням майна, у тому числі фактичні комунальні послуги та укласти з балансоутримувачем договори на відшкодування комунальних послуг.

За положенням п. 8.2. договору платник зобов`язаний відшкодувати балансоутримувачу вартість комунальних послуг, що спожиті користувачем у процесі виконання цього договору.

Проте, станом на дату подання позовної заяви, заборгованість за комунальні послуги не була сплачена відповідачем в сумі 1 838 712,50 грн, з яких:

- за спожиту електричну енергію з розподілом електричної енергії у період 01.08.2023 по 31.12.2023 сума відшкодування витрат складає 1 158 448,51 грн;

- за спожиті послуги з водопостачання в період 01.07.2023 по 31.12.2023 сума відшкодування витрат складає 83 803,27 грн;

- за спожиті послуги з вивезення твердих побутових відходів у період 01.01.2023 по 31.12.2023 сума відшкодування витрат складає 60 164,40 грн;

- за спожиті послуги з вивезення рідких побутових відходів у період 01.01.2023 по 31.12.2023 сума відшкодування витрат складає 536 296,32 грн.

Для компенсації відповідних витрат сторонами (Заклад професійної (професійно-технічної) освіти "Регіональний центр професійної освіти залізничного транспорту та агротехнічного сервісу", Квартирно-експлуатаційний відділ міста Харків, військова частина НОМЕР_1 ) щомісячно укладались договори про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію, послуги з розподілу електричної енергії, послуги з вивезення рідких побутових відходів, послуги з вивезення твердих побутових відходів, водопостачання. Проте, відповідачем не було підписано відповідні договори щодо компенсації витрат за спожиту електричну енергію, послуги з розподілу електричної енергії, послуги з вивезення рідких побутових відходів, послуги з вивезення твердих побутових відходів, водопостачання за 2023 рік, через відсутність коштів для здійснення такої оплати.

Обсяги фактично спожитих комунальних послуг підтверджено підписаними командиром військової частини НОМЕР_1 відповідними актами.

Позивач звернувся до відповідача листами від 17.07.2025 №01-29/469, від 08.09.2025 №01-29/547, від 29.09.2025 №01-29/580, від 03.11.2025 №01-29/639 з проханням сприяти проведенню компенсації витрат Закладу професійної (професійно-технічної) освіти "регіональний центр професійної освіти залізничного транспорту та агротехнічного сервісу" за спожиті військовою частиною НОМЕР_1 комунальні послуги.

Відповідач у своїй відповіді на вимогу про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію та комунальні послуги за договором №1від 15.08.2022 за №583/8956 від 14.11.2025, зазначив, що є бюджетною установою, яка у своїй діяльності фінансується з державного бюджету, та є розпорядником бюджетних коштів виключно в рамках взятих на себе зобов`язань бюджетного періоду. Фактично проведення бюджетних платежів здійснюється органами Казначейства України в рамках бюджетного періоду та затвердженого бюджету розпорядника бюджетних коштів. Відповідач не може передати до органу Казначейства України доручення на здійснення платежу згідно зі зверненням позивача та пропонував звернутися до Господарського суду Харківської області.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За статтями 626-629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 904 ЦК України за договором про безоплатне надання послуг замовник зобов`язаний відшкодувати виконавцеві усі фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Обов`язок відшкодувати виконавцеві всі фактичні витрати, необхідні для виконання договору про безоплатне надання послуг, ґрунтується на презумпції відплатності договорів про надання послуг.

У відзиві на позовну заяву, відповідач зазначає, що підставою для відмови у задоволенні позовної заяви є не своєчасне надання йому позивачем для оплати необхідних документів та відсутність відповідного бюджетного фінансування.

Ці доводи, суд не може взяти до уваги, оскільки обсяг спожитих комунальних послуг підтверджено військовою частиною НОМЕР_1 , шляхом підписання актів виконаних робіт (наданих послуг) наданих комунальних послуг, актами фіксації показників лічильників.

Позиція відповідача щодо несвоєчасного надання позивачем документів на оплату, не є відкладальною умовою в розумінні статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в силу статті 613 ЦК України, оскільки наявність або відсутність рахунків/документів не звільняє Квартирно-експлуатаційний відділ міста Харків від обов`язку сплатити вартість фактично спожитих військовою частиною комунальних послуг, відповідно до укладеного між сторонами договору.

Крім того, згідно частини 2 статті 617 ЦК України, відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання. Відсутність бюджетних асигнувань для фінансування оплати за надані позивачем послуги не є підставою для звільнення від обов`язку їх оплати.

Відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та в рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Бакалов проти України" зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Аналогічний правовий висновок про те, що сама собі відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання викладено у постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року у справі № 3-77гс17, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справах № 925/246/17, № 925/974/17, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 12-46гс18 (пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 911/4249/16).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на момент розгляду справи, відповідач заборгованість не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу або позов.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позову, як обґрунтованого, підтвердженого доданими до матеріалів справи доказами та не спростованого відповідачем.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 525, 526, 530, 610, 612 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків (61024, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 61, ) на користь Закладу професійної (проіесійно-технічної) освіти "Регіональний центр професійної освіти залізничного транспорту та агротехнічного сервісу" (62433, Харківська область, м. Люботин, вул. Шевченка, 130, ) - 1 838 712,50 грн )з яких: заборгованість за спожиту військовою частиною НОМЕР_1 електричну енергію з розподілом електричної енергії в сумі 1 158 448,51 грн; заборгованість за спожиті військовою частиною НОМЕР_1 послуги з водопостачання в сумі 83 803,27 грн; заборгованість за спожиті військовою частиною НОМЕР_1 послуги з вивезення рідких побутових відходів в сумі 536 296,32 грн; заборгованість за спожиті військовою частиною НОМЕР_1 послуги з вивезення твердих побутових відходів в сумі 60 164,40 грн) та 27 580,69 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач - Заклад професійної (професійно-технічної) освіти "Регіональний центр професійної освіти залізничного транспорту та агротехнічного сервісу" (62433, Харківська область, м. Люботин, вул. Шевченка, 130, ).

Відповідач - Квартирно-експлуатаційний відділ міста Харків (61024, м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 61, ).

Повне рішення підписано 04 лютого 2026 року.

СуддяО.В. Погорелова