ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

попереднього засідання

"15" січня 2026 р. Справа № 911/246/25

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Пульсар Експо Україна»

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп»

про банкрутство

Суддя Лутак Т.В.

Секретар судового засідання Дідик Є.С.

Представники: згідно протоколу судового засідання

Обставини справи:

У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/246/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Пульсар Експо Україна» до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.06.2025 відкрито провадження у даній справі; визнано вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Пульсар Експо Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 11 381 971, 40 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства; введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» (08700, Київська область, місто Обухів, вулиця Каштанова, будинок 9Б, ідентифікаційний код - 36348755) арбітражну керуючу Мельник Ірину Анатоліївну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1856 від 06.02.2018, адреса: 33028, місто Рівне, вулиця Словацького, будинок 4/6, офіс 343); зобов`язано розпорядника майна боржника в строк до 16.07.2025 подати суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів та складений реєстр вимог кредиторів відповідно до норм ч. 3 ст. 44, ч. 5 та ч. 8 ст. 45, ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства; попереднє засідання господарського суду призначено на 28.08.2025; встановлено строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна боржника та визначення його вартості до 02.08.2025, відомості про що зобов`язано надати суду.

Офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» здійснено судом 02.06.2025, номер публікації якого 76253.

Після офіційного оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» до суду звернулися Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Жовтневе», Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агросвіт», Дочірнє підприємство із 100% іноземним капіталом «Лемкен-Україна», Акціонерне товариство «Банк Альянс», Фермерське господарство «Вікторія», Головне управління ДПС у Київській області, Фермерське господарство «Рікс-Агро», Приватне підприємство «Бур-Сервіс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Пульсар Експо Україна», Фермерське господарство «Анастасія Агро», Фермерське господарство Кос Тараса Пилиповича, Приватне підприємство «Ареал», Фермерське господарство «Маяк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Нео Агро», Головне управління ДПС у Кіровоградській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Зоря», Maschio-Gaspardo Romania S.A., Фермерське господарство Вербового Олександра Анатолійовича із заявами про визнання грошових вимог до боржника.

Ухвалами Господарського суду Київської області від 23.06.2025, від 30.06.2025, від 04.07.2025, від 26.08.2025, від 04.09.2025, від 11.09.2025, від 16.09.2025 та від 14.10.2025 прийнято заяви вищезазначених кредиторів, призначено їх до розгляду у судовому засіданні та зобов`язано учасників провадження надати суду певні документи.

До Господарського суду Київської області від розпорядника майна боржника надійшли клопотання № 02-01/20-911/246/25-67 від 22.08.2025 (вх. № 11613/25 від 25.08.2025) про долучення до матеріалів справи повідомлення про результати розгляду кредиторської заяви Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Жовтневе», клопотання № 02-01/20-911/246/25-62 від 22.08.2025 (вх. № 11612/25 від 25.08.2025) про долучення до матеріалів справи повідомлення про результати розгляду кредиторської заяви Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт», клопотання № 02-01/20-911/246/25-71 від 28.08.2025 (вх. № 11847/25 від 28.08.2025) про долучення до матеріалів справи повідомлення про результати розгляду кредиторської заяви Дочірнього підприємства із 100% іноземним капіталом «Лемкен-Україна», клопотання № 02-01/20-911/246/25-103 від 17.10.2025 (вх. № 14429/25 від 17.10.2025) про долучення до матеріалів справи повідомлення про результати розгляду кредиторської заяви Акціонерного товариства «Банк Альянс», клопотання № 02-01/20-911/246/25-66 від 22.08.2025 (вх. № 11611/25 від 25.08.2025) про долучення до матеріалів справи повідомлення про результати розгляду кредиторської заяви Фермерського господарства «Вікторія», клопотання № 02-01/20-911/246/25-72 від 29.08.2025 (вх. № 11952/25 від 01.09.2025) про долучення до матеріалів справи повідомлення про результати розгляду кредиторської заяви Головного управління ДПС у Київській області, клопотання № 02-01/20-911/246/25-64 від 22.08.2025 (вх. № 11608/25 від 25.08.2025) про долучення до матеріалів справи повідомлення про результати розгляду кредиторської заяви Фермерського господарства «Рікс-Агро», клопотання № 02-01/20-911/246/25-63 від 22.08.2025 (вх. № 11615/25 від 25.08.2025) про долучення до матеріалів справи повідомлення про результати розгляду кредиторської заяви Приватного підприємства «Бур-Сервіс», клопотання № 02-01/20-911/246/25-65 від 22.08.2025 (вх. № 11609/25 від 25.08.2025) про долучення до матеріалів справи повідомлення про результати розгляду кредиторської заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Пульсар Експо Україна», клопотання № 02-01/20-911/246/25-61 від 22.08.2025 (вх. № 11607/25 від 25.08.2025) про долучення до матеріалів справи повідомлення про результати розгляду кредиторської заяви Фермерського господарства «Анастасія Агро», клопотання № 02-01/20-911/246/25-90 від 06.10.2025 (вх. № 13660/25 від 06.10.2025) про долучення до матеріалів справи повідомлення про результати розгляду кредиторської заяви Фермерського господарства Кос Тараса Пилиповича, клопотання № 02-01/20-911/246/25-93 від 06.10.2025 (вх. № 13715/25 від 06.10.2025) про долучення до матеріалів справи повідомлення про результати розгляду кредиторської заяви Приватного підприємства «Ареал», клопотання № 02-01/20-911/246/25-94 від 06.10.2025 (вх. № 13721/25 від 06.10.2025) про долучення до матеріалів справи повідомлення про результати розгляду кредиторської заяви Фермерського господарства «Маяк», клопотання № 02-01/20-911/246/25-100 від 15.10.2025, № 02-01/20-911/246/25-121 від 05.11.2025 (вх. № 14298/25 від 15.10.2025, вх. № 15387/25 від 05.11.2025) про долучення до матеріалів справи повідомлення про результати розгляду кредиторської заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Нео Агро», клопотання № 02-01/20-911/246/25-89 від 04.10.2025 (вх. № 13681/25 від 06.10.2025) про долучення до матеріалів справи повідомлення про результати розгляду кредиторської заяви Головного управління ДПС у Кіровоградській області, клопотання № 02-01/20-911/246/25-91 від 06.10.2025 (вх. № 13694/25 від 06.10.2025) про долучення до матеріалів справи повідомлення про результати розгляду кредиторської заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря», клопотання № 02-01/20-911/246/25-104 від 17.10.2025 (вх. № 14431/25 від 17.10.2025) про долучення до матеріалів справи повідомлення про результати розгляду кредиторської заяви Maschio-Gaspardo Romania S.A., клопотання № 02-01/20-911/246/25-92 від 06.10.2025, № 02-01/20-911/246/25-105 від 17.10.2025 (вх. № 13695/25 від 06.10.2025, вх. № 14440/25 від 17.10.2025) про долучення до матеріалів справи повідомлення про результати розгляду кредиторської заяви Фермерського господарства Вербового Олександра Анатолійовича.

02.07.2025 до Господарського суду Київської області від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» надійшла заява б/н від 02.07.2025 (вх. № 6452 від 02.07.2025) про зміну грошових вимог кредитора.

До Господарського суду Київської області від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Жовтневе» надійшла заява б/н б/д (вх. № 5224/25 від 18.08.2025) про долучення до матеріалів справи витребуваних судом документів.

21.08.2025 до Господарського суду Київської області від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» надійшли додаткові письмові пояснення б/н від 21.08.2025 (вх. № 11526/25 від 21.08.2025) щодо його кредиторських вимог до боржника.

До Господарського суду Київської області від Фермерського господарства «Анастасія Агро» надійшло клопотання б/н від 21.08.2025 (вх. № 11521/25 від 21.08.2025) про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

26.08.2025 до Господарського суду Київської області від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Жовтневе» надійшло клопотання б/н від 26.08.2025 (вх. № 11742/25 від 26.08.2025) про проведення судового засідання за відсутності його представника.

До Господарського суду Київської області від боржника надійшли письмові пояснення вих. № 1-2708/25 від 27.08.2025, вих. № 2-2708/25 від 27.08.2025, вих. № 3-2708/25 від 27.08.2025 (вх. № 11772/25 від 27.08.2025, вх. № 11773/25 від 27.08.2025, вх. № 11774/25 від 27.08.2025) щодо кредиторських вимог Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Жовтневе», щодо додаткових кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Пульсар Експо Україна» та щодо кредиторських вимог Головного управління ДПС у Кіровоградській області.

27.08.2025 до Господарського суду Київської області від розпорядника майна боржника надійшло клопотання вих. № 02-01/20-911/246/25-71 від 27.08.2025 (вх. № 11807/25 від 27.08.2025) про відкладення розгляду справи на іншу дату.

До Господарського суду Київської області від Фермерського господарства Кос Тараса Пилиповича надійшло клопотання б/н від 27.08.2025 (вх. № 11808/25 від 27.08.2025) про відкладення розгляду справи.

27.08.2025 до Господарського суду Київської області від Приватного підприємства «Бур-Сервіс» надійшли письмові пояснення б/н від 27.08.2025 (вх. № 11811/25 від 27.08.2025) щодо його кредиторських вимог до боржника та клопотання б/н від 27.08.2025 (вх. № 11809/25 від 27.08.2025) про витребування доказів.

До Господарського суду Київської області від Приватного підприємства «Бур-Сервіс» надійшло клопотання б/н від 28.08.2025 (вх. № 11853/25 від 28.08.2025) про витребування доказів.

28.08.2025 до Господарського суду Київської області від Головного управління ДПС у Кіровоградській області надійшла заява б/н від 28.08.2025 (вх. № 11856/25 від 28.08.2025) про відкладення розгляду справи та проведення всіх подальших судових засідань у даній справі у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

До Господарського суду Київської області від боржника надійшли письмові пояснення б/н від 28.08.2025 (вх. № 11854/25 від 28.08.2025) щодо кредиторських вимог Фермерського господарства Кос Тараса Пилиповича.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.08.2025, враховуючи неявку у судове засідання розпорядника майна боржника та боржника, зважаючи на подані клопотання про відкладення розгляду справи, попереднє засідання у даній справі відкладено на 06.10.2025.

18.09.2025 до Господарського суду Київської області від Приватного підприємства «Бур-Сервіс» надійшла заява б/н від 12.09.2025 (вх. № 5867/25 від 18.09.2025) про долучення до матеріалів справи витребуваних судом документів.

До Господарського суду Київської області від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» надійшла заява б/н б/д (вх. № 6032/25 від 25.09.2025) про долучення до матеріалів справи витребуваних судом документів.

25.09.2025 до Господарського суду Київської області від Дочірнього підприємства із 100% іноземним капіталом «Лемкен-Україна» надійшло клопотання б/н від 24.09.2025 (вх. № 13193/25 від 25.09.2025) про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

До Господарського суду Київської області від Фермерського господарства «Анастасія Агро» надійшла заява б/н від 04.10.2025 (вх. № 13682/25 від 06.10.2025) з поясненнями та документами на виконання вимог суду.

06.10.2025 до Господарського суду Київської області від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Жовтневе» надійшла заява б/н від 05.10.2025 (вх. № 13688/25 від 06.10.2025) про проведення судового засідання за відсутності його представника.

До Господарського суду Київської області від Фермерського господарства «Рікс-Агро» надійшла заява б/н від 06.10.2025 (вх. № 13706/25 від 06.10.2025) про проведення попереднього засідання суду без участі його представника.

06.10.2025 до Господарського суду Київської області від Фермерського господарства Кос Тараса Пилиповича надійшло клопотання б/н від 06.10.2025 (вх. № 13714/25 від 06.10.2025) про відкладення розгляду справи.

До Господарського суду Київської області від розпорядника майна боржника надійшло клопотання вих. № 02-01/20-911/246/25-95 від 06.10.2025 (вх. № 13726/25 від 06.10.2025) про відкладення розгляду справи на іншу дату.

06.10.2025 до Господарського суду Київської області від Приватного підприємства «Бур-Сервіс» надійшло клопотання б/н від 06.10.2025 (вх. № 13743/25 від 06.10.2025) про долучення доказів до матеріалів справи.

До Господарського суду Київської області від Дочірнього підприємства із 100% іноземним капіталом «Лемкен-Україна» надійшло клопотання б/н від 06.10.2025 (вх. № 6210/25 від 06.10.2025) про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.10.2025, враховуючи подані вищезазначені клопотання про відкладення розгляду справи, попереднє засідання у даній справі відкладено на 23.10.2025.

17.10.2025 до Господарського суду Київської області від розпорядника майна боржника надійшло клопотання вих. № 02-01/20-911/246/25-102 від 17.10.2025 (вх. № 14425/25 від 17.10.2025) про долучення до матеріалів справи звіту про надіслання кредиторам боржника повідомлень про результати розгляду кредиторських заяв.

До Господарського суду Київської області від розпорядника майна боржника надійшли письмові пояснення вих. № 02-01/20-911/246/25-107 від 19.10.2025 (вх. № 14478/25 від 20.10.2025) щодо окремих категорій кредиторів визначених ч. 8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

20.10.2025 до Господарського суду Київської області від розпорядника майна боржника арбітражної керуючої Мельник Ірини Анатоліївни надійшло клопотання вих. № 02-01/20-911/246/25-111 від 19.10.2025 (вх. № 7547 від 20.10.2025) про сплату основної грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника майна у справі № 911/246/25.

До Господарського суду Київської області від Акціонерного товариства «Банк Альянс» надійшли письмові пояснення вих. № 07.6/176/НПА від 20.10.2025 (вх. № 14575/25 від 21.10.2025) щодо його кредиторських вимог до боржника.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.10.2025, враховуючи подання боржником апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.06.2025 про відкриття провадження у справі № 911/246/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп», попереднє засідання у даній справі відкладено на 20.11.2025.

24.10.2025 до Господарського суду Київської області від розпорядника майна боржника надійшов звіт вих. № 02-01/20-911/246/25-101 від 15.10.2025 (вх. № 6537/25 від 24.10.2025) про надіслані кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду кредиторських заяв.

До Господарського суду Київської області від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» надійшла заява б/н від 12.11.2025 (вх. № 15838/25 від 12.11.2025) про проведення судового засідання без участі його представника.

17.11.2025 до Господарського суду Київської області від Фермерського господарства Кос Тараса Пилиповича надійшли додаткові письмові пояснення б/н від 15.11.2025 (вх. № 16005/25 від 17.11.2025) щодо його кредиторських вимог до боржника.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.11.2025, враховуючи необхідність витребування додаткових доказів та пояснень по справі, розгляд даної справи у попередньому засіданні відкладено на 04.12.2025 та зобов`язано деяких учасників справи надати суду певні документи.

До Господарського суду Київської області від розпорядника майна боржника надійшли письмові пояснення вих. № 02-01/20-911/246/25-123 від 26.11.2025 (вх. № 16592/25 від 26.11.2025) щодо сільськогосподарської техніки, яка була зареєстрована за боржником.

02.12.2025 до Господарського суду Київської області від розпорядника майна боржника надійшло клопотання вих. № 02-01/20-911/246/25-125 від 02.12.2025 (вх. № 16883 від 02.12.2025) про долучення до матеріалів справи витребуваних судом доказів.

До Господарського суду Київської області від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» надійшли додаткові письмові пояснення б/н від 03.12.2025 (вх. № 16954/25 від 03.12.2025) по справі.

03.12.2025 до Господарського суду Київської області від Maschio-Gaspardo Romania S.A. надійшли письмові пояснення б/н від 02.12.2025 (вх. № 16904/25 від 03.12.2025) щодо найменування кредитора.

До Господарського суду Київської області від Приватного підприємства «Бур-Сервіс» надійшла заява б/н від 03.12.2025 (вх. № 16979/25 від 04.12.2025) про витребування інформації.

04.12.2025 до Господарського суду Київської області від Фермерського господарства «Маяк» надійшла заява б/н від 03.12.2025 (вх. № 7352/25 від 04.12.2025, вх. № 7586/25 від 16.12.2025) про розгляд кредиторської заяви Фермерського господарства «Маяк» без їх участі та підтримання повідомлення розпорядника майна боржника щодо розгляду вимог Фермерського господарства «Маяк».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.12.2025 задоволено заяву Приватного підприємства «Бур-Сервіс» б/н від 03.12.2025 (вх. № 16979/25 від 04.12.2025) про витребування інформації, зобов`язано розпорядника майна боржника арбітражну керуючу Мельник Ірину Анатоліївну звернутися до боржника із запитом про отримання інформації з бази даних про суб`єктів господарювання, які здійснюють оптову та роздрібну торгівлю транспортними засобами та їх складовими частинами суб`єкта господарювання ТОВ «Компанія Агро-Темп», інформацію про надходження, передачу, реалізацію сільськогосподарської техніки, в тому числі трактора ZETOR Zetor Proxima Power 120 серійний номер 000S4B4L4L41XD02302, який був переданий боржнику Приватним підприємством «Бур-Сервіс» на виконання умов договору № 1/22-Т від 04.01.2022; разом з тим, враховуючи невиконання деякими учасниками справи вимог ухвали суду від 20.11.2025 та неможливість проведення судового засідання в режимі відеоконференцзв`язку, розгляд даної справи у попередньому засіданні відкладено на 15.12.2025.

До Господарського суду Київської області від Maschio-Gaspardo Romania S.A. надійшов супровідний лист вих. № 20/25 б/д (вх. № 7365/25 від 04.12.2025), до якого додано документи щодо дійсного повного найменування кредитора.

10.12.2025 до Господарського суду Київської області від розпорядника майна боржника арбітражної керуючої Мельник Ірини Анатоліївни надійшло клопотання вих. № 02-01/20-911/246/25-129 від 10.12.2025 (вх. № 17395/25 від 10.12.2025) про витребування доказів.

До Господарського суду Київської області від розпорядника майна боржника арбітражної керуючої Мельник Ірини Анатоліївни надійшло клопотання вих. № 02-01/20-911/246/25-136 від 14.12.2025 (вх. № 17547/25 від 15.12.2025) про проведення судового засідання, що призначене на 15.12.2025, без її участі.

15.12.2025 до Господарського суду Київської області від розпорядника майна боржника надійшли додаткові письмові пояснення вих. № 02-01/20-911/246/25-135 від 14.12.2025 (вх. № 17546/25 від 15.12.2025) по справі.

До Господарського суду Київської області від Приватного підприємства «Бур-Сервіс» надійшло клопотання б/н від 15.12.2025 (вх. № 17603/25 від 15.12.2025) про долучення доказів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.12.2025 залишено без розгляду клопотання Приватного підприємства «Бур-Сервіс» б/н від 27.08.2025 (вх. № 11809/25 від 27.08.2025) про витребування доказів; задоволено клопотання Приватного підприємства «Бур-Сервіс» б/н від 28.08.2025 (вх. № 11853/25 від 28.08.2025) та клопотання розпорядника майна боржника арбітражної керуючої Мельник Ірини Анатоліївни вих. № 02-01/20-911/246/25-129 від 10.12.2025 (вх. № 17395/25 від 10.12.2025) про витребування доказів; зобов`язано Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в особі її уповноважених на те посадових осіб та відповідних структурних підрозділів (головних управлінь, що знаходяться у відповідних регіонах України) надати розпоряднику майна арбітражній керуючій Мельник Ірині Анатоліївні та суду інформацію про власників сільськогосподарської техніки - трактора колісного ZETOR Zetor Proxima Power 120 (вживаний, заводський № 000S4B4L41XD02302), сівалки SC.Maria 400 28 DDRT (вживана, 2016 р.в., сер. № GG9200212) та глибокорозпушувача ARTIGLIO 300/7A + KIT AMBALARE ((модифікація з гідравлічним котлом d220), серійний (заводський) номер NNR810415, 2022 року виготовлення), з 04.01.2022 по теперішній час; зобов`язано Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в особі її уповноважених на те посадових осіб та відповідних структурних підрозділів (головних управлінь, що знаходяться у відповідних регіонах України) надати розпоряднику майна арбітражній керуючій Мельник Ірині Анатоліївні та суду копії документів, на підставі яких здійснювалася реєстрація сільськогосподарської техніки - трактора колісного ZETOR Zetor Proxima Power 120 (вживаний, заводський № 000S4B4L41XD02302), сівалки SC.Maria 400 28 DDRT (вживана, 2016 р.в., сер. № GG9200212) та глибокорозпушувача ARTIGLIO 300/7A + KIT AMBALARE ((модифікація з гідравлічним котлом d220), серійний (заводський) номер NNR810415, 2022 року виготовлення), з 04.01.2022 по теперішній час; уповноважено розпорядника майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» арбітражну керуючу Мельник Ірину Анатоліївну на отримання витребуваних у Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів доказів; розгляд даної справи у попередньому засіданні відкладено на 15.01.2026; втретє зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Нео Агро», Приватне підприємство «Ареал» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Зоря» надати суду певні документи.

12.01.2026 до Господарського суду Київської області від Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів надійшов лист № 19-18/34047 від 30.12.2025 (вх. № 86/26 від 12.01.2026) з інформацією та документами на виконання вимог ухвали суду від 15.12.2025.

До Господарського суду Київської області від розпорядника майна боржника арбітражної керуючої Мельник Ірини Анатоліївни надійшли додаткові пояснення вих. № 02-01/20-911/246/25-6 від 14.01.2026 (вх. № 593/26 від 14.01.2026) по справі та клопотання вих. № 02-01/20-911/246/25-7 від 14.01.2026 (вх. № 597/26 від 14.01.2026) про проведення судового засідання, що призначене на 15.01.2026, без її участі.

15.01.2026 до Господарського суду Київської області від Приватного підприємства «Ареал» надійшла заява б/н від 07.01.2026 (вх. № 191/26 від 15.01.2026) про надання доказу часткової сплати за договором № Т-5/24 від 07.02.2024.

У судове засідання 15.01.2026 з`явилися представники Дочірнього підприємства із 100% іноземним капіталом «Лемкен-Україна», Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт», Maschio-Gaspardo Romania S.A., Фермерського господарства Вербового Олександра Анатолійовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Пульсар Експо Україна» та Приватного підприємства «Ареал», які надали свої усні пояснення по справі.

Інші учасники провадження у даній справі у судове засідання 15.01.2026 не з`явилися, Товариство з обмеженою відповідальністю «Нео Агро» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Зоря» вимог суду не виконали.

У судовому засіданні 15.01.2026 продовжується розгляд вимог кредиторів до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп».

Стаття 45 Кодексу України з процедур банкрутства встановлює порядок виявлення кредиторів. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство, тобто першим днем перебігу цього строку є день, наступний за днем офіційного оприлюднення такого оголошення.

Після офіційного оприлюднення ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство всі кредитори мають право подавати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, які виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, в порядку ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч. 1 ст. 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Зі змісту ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства вбачається, що кредитор, звертаючись до господарського суду з відповідною заявою, самостійно визначає розмір своїх кредиторських вимог, підтверджує їх відповідними документами. До обов`язків суду при розгляді відповідних заяв входить саме перевірка їх обґрунтованості та наявності документів, що підтверджують відповідні вимоги.

Разом з тим, суд звертає увагу, що у відповідності до статей 73-79 та ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України рішення приймається господарським судом за результатами оцінки лише наявних у матеріалах справи доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також витребуваних судом.

До суду звернувся кредитор Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Жовтневе» із заявою б/н від 10.06.2025 (вх. № 6163 від 11.06.2025) про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп», з урахуванням клопотання б/н від 26.08.2025 (вх. № 11742/25 від 26.08.2025), у розмірі 13 110 094, 17 грн.

Грошові вимоги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Жовтневе» обґрунтовані договором № 15-Т/22 від 08.02.2022, платіжною інструкцією № 3813 від 08.02.2022, рахунком на оплату № 28 від 08.02.2022, договором № 16-Т/22 від 08.02.2022, платіжною інструкцією № 3814 від 08.02.2022, рахунком на оплату № 29 від 08.02.2022, вимогою вих. № 27 від 03.12.2024, вимогою вих. № 31 від 27.12.2024.

Загальна сума вимог Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Жовтневе» становить 13 116 150, 17 грн, з яких: 5 075 280, 00 грн основний борг, 1 847 330, 20 грн інфляційні втрати, 454 689, 46 грн 3 % річних, 5 732 794, 51 грн пеня та 6 056, 00 грн судовий збір, сплачений за подання заяви про визнання кредиторських вимог у даній справі.

Розпорядник майна боржника згідно повідомлення про результати розгляду вимог кредитора вих. № 02-01/20-911/246/25-48 від 18.08.2025 (вх. № 11613/25 від 25.08.2025) визнав кредиторські вимоги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Жовтневе» та включив 7 377 299, 66 грн (5 075 280, 00 грн основний борг, 1 847 330, 20 грн інфляційні втрати, 454 689, 46 грн 3 % річних) до четвертої черги задоволення вимог кредиторів, 5 732 794, 51 грн (пеня) до шостої черги задоволення вимог кредиторів та 6 056, 00 грн (судовий збір) до першої черги задоволення вимог кредиторів.

Боржник відповідно до письмових пояснень вих. № 1-2708/25 від 27.08.2025 (11772/25 від 27.08.2025) визнав повністю кредиторські вимоги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Жовтневе», водночас просив суд зменшити розмір заявленої кредитором пені.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, оглянувши оригінали наявних у справі документів, вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» (продавець - боржник) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Жовтневе» (покупець - кредитор) укладено договір № 15-Т/22, за умовами якого боржник зобов`язався передати у власність кредитора сільськогосподарську техніку, а саме просапний культиватор Steketee Thulit Е2 СО 1200 (далі - товар), а кредитор зобов`язався прийняти товар та сплатити за нього відповідну грошову суму згідно умов даного договору.

Відповідно до п. 2.1 договору № 15-Т/22 вартість (ціна) товару за цим договором встановлюється в національній валюті, на день укладення договору складає за згодою 4 349 280, 00 грн, в тому числі ПДВ 20 % - 724 880, 00 грн, яка на день укладення договору, відповідно до середнього обмінного курсу, еквівалентна 136 000, 00 Євро.

Згідно з п. 3.2 договору № 15-Т/22 момент отримання товару, засвідчення його належної якості, відсутності видимих дефектів, пошкоджень, належну кількість та комплектність товару, а також виконання умов договору оформлюється актом прийому-передачі та/або видатковою накладною, що складається після виконання кредитором умов оплати, передбачених у цьому договорі та засвідчується підписами і завіряється печатками сторін.

Пунктом 3.3 договору № 15-Т/22 передбачено, що боржник повідомляє кредитора про день та час поставки товару. При умові виконання розділу 4 цього договору боржник передає кредитору товар не пізніше 05.06.2022.

Відповідно до п. 4.1 договору № 15-Т/22 кредитор зобов`язався сплатити 100 % від загальної суми товару за курсом Євро до національної валюти, розрахованим відповідно до умов, встановлених п. 2.2 даного договору, шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті на рахунок боржника, в строк до 09.02.2022.

Згідно з п. 11.1 договору № 15-Т/22 у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та відповідним чинним законодавством України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Пунктом 11.2 договору № 15-Т/22 передбачено, що боржник несе відповідальність за затримку з передачею товару кредитору, сплачуючи неустойку на користь останнього в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непереданого товару/частини товару, за кожен день такого прострочення.

Відповідно до п. 11.9 договору № 15-Т/22 сторони домовилися, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняються через 3 роки від дня коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 11.10 договору № 15-Т/22 сторони домовилися збільшити строк позовної давності до 3 років.

Пунктом 12.1 договору № 15-Т/22 передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін, його скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2022, а в частині виконання сторонами зобов`язань, що виникли в період дії договору й випливають із нього до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

08.02.2022 боржник виставив кредитору рахунок № 28 на оплату товару відповідно до договору № 15-Т/22 від 08.02.2022 на загальну суму 4 349 280, 00 грн.

В свою чергу, кредитор здійснив оплату за товар згідно рахунку № 28 від 08.02.2022 та договору № 15-Т/22 від 08.02.2022 у розмірі 4 349 280, 00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 3813 від 08.02.2022.

Проте, в порушення взятих на себе зобов`язань, боржник, визначений рахунком № 28 від 08.02.2022 та договором № 15-Т/22 від 08.02.2022 і оплачений кредитором, товар останньому не поставив.

Також, 08.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» (продавець - боржник) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Жовтневе» (покупець - кредитор) укладено договір № 16-Т/22, за умовами якого боржник зобов`язався передати у власність кредитора сільськогосподарську техніку, а саме систему внесення РКД Record-32-32-LF1M-01 (далі - товар), а кредитор зобов`язався прийняти товар та сплатити за нього відповідну грошову суму згідно умов даного договору.

Відповідно до п. 2.1 договору № 16-Т/22 вартість (ціна) товару за цим договором встановлюється в національній валюті, на день укладення договору складає за згодою 726 000, 00 грн, в тому числі ПДВ 20 % - 121 000, 00 грн.

Згідно з п. 3.2 договору № 16-Т/22 момент отримання товару, засвідчення його належної якості, відсутності видимих дефектів, пошкоджень, належну кількість та комплектність товару, а також виконання умов договору оформлюється актом прийому-передачі та/або видатковою накладною, що складається після виконання кредитором умов оплати, передбачених у цьому договорі та засвідчується підписами і завіряється печатками сторін.

Пунктом 3.3 договору № 16-Т/22 передбачено, що боржник повідомляє кредитора про день та час поставки товару. При умові виконання розділу 4 цього договору боржник передає кредитору товар не пізніше 05.06.2022.

Відповідно до п. 4.1 договору № 16-Т/22 кредитор зобов`язався сплатити 100 % від загальної суми товару за курсом Євро до національної валюти, розрахованим відповідно до умов, встановлених п. 2.2 даного договору, шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті на рахунок боржника, в строк до 09.02.2022.

Згідно з п. 11.1 договору № 16-Т/22 у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та відповідним чинним законодавством України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Пунктом 11.2 договору № 16-Т/22 передбачено, що боржник несе відповідальність за затримку з передачею товару кредитору, сплачуючи неустойку на користь останнього в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непереданого товару/частини товару, за кожен день такого прострочення.

Відповідно до п. 11.9 договору № 16-Т/22 сторони домовилися, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняються через 3 роки від дня коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 11.10 договору № 16-Т/22 сторони домовилися збільшити строк позовної давності до 3 років.

Пунктом 12.1 договору № 16-Т/22 передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін, його скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2022, а в частині виконання сторонами зобов`язань, що виникли в період дії договору й випливають із нього до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

08.02.2022 боржник виставив кредитору рахунок № 29 на оплату товару відповідно до договору № 16-Т/22 від 08.02.2022 на загальну суму 726 000, 00 грн.

В свою чергу, кредитор здійснив оплату за товар згідно рахунку № 29 від 08.02.2022 та договору № 16-Т/22 від 08.02.2022 у розмірі 726 000, 00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 3814 від 08.02.2022.

Проте, в порушення взятих на себе зобов`язань, боржник, визначений рахунком № 29 від 08.02.2022 та договором № 16-Т/22 від 08.02.2022 і оплачений кредитором, товар останньому не поставив.

З матеріалів справи вбачається, що кредитор звертався до боржника з вимогою вих. № 27 від 03.12.2024 негайно, але не пізніше 10-ти календарних днів з моменту направлення цієї вимоги, поставити товар, визначений договором № 15-Т/22 від 08.02.2022 та договором № 16-Т/22 від 08.02.2022.

27.12.2024 кредитор звернувся до боржника з вимогою вих. № 31 від 27.12.2024 на протязі 7-ми календарних днів з моменту направлення цієї вимоги повернути отриману попередню оплату в загальній сумі 5 075 280, 00 грн, а саме за договором № 15-Т/22 від 08.02.2022 в сумі 4 349 280, 00 грн та договором № 16-Т/22 від 08.02.2022 в сумі 726 000, 00 грн.

Проте, боржником не було виконано свого зобов`язання щодо поставки товару або перерахування сплаченої кредитором передоплати.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно з ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 664 Цивільного кодексу України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, припис ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України містить в собі альтернативу щодо реалізації покупцем своїх прав у випадку не поставки товару у встановлений договором строк, а саме: покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З огляду на вищевикладене, враховуючи сплату кредитором коштів за поставку товару у розмірі 5 075 280, 00 грн відповідно до умов договору № 15-Т/22 від 08.02.2022 і договору № 16-Т/22 від 08.02.2022 та те, що поставка товару боржником нездійснена і кредитор повідомив його про необхідність повернути кошти, які були ним перераховані в якості передоплати, суд дійшов висновку, що у боржника наявний обов`язок перед кредитором щодо повернення передоплати у розмірі 5 075 280, 00 грн, а тому вимоги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Жовтневе» у розмірі 5 075 280, 00 грн є обґрунтованими, документально підтвердженими та підлягають визнанню.

Крім того, кредитор заявляє вимоги про визнання інфляційних втрат у розмірі 1 847 330, 20 грн, 3 % річних у розмірі 454 689, 46 грн та пені у розмірі 5 732 794, 51 грн за порушення боржником зобов`язань, що виникли з договору № 15-Т/22 від 08.02.2022 та договору № 16-Т/22 від 08.02.2022, які нараховані за період з 07.06.2022 по 01.06.2025.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок інфляційних втрат, 3 % річних та пені і встановлено, що він відповідає вищевказаним вимогам законодавства і обставинам справи, а тому вимоги кредитора в цій частині визнаються обґрунтованими.

Щодо посилання боржника на необхідність зменшення розміру заявленої кредитором до визнання пені, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

За таких обставин, зважаючи на подані сторонами документи, суд вважає, що боржник не довів того факту, що пеня є надмірно великою, враховуючи період та суму неналежного виконання зобов`язання, також боржник не надав доказів наявності виняткових обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру пені.

Отже, суд, забезпечуючи баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обставин справи, а також беручи до уваги поведінку боржника, не вбачає підстав для зменшення пені у даному випадку.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на положення статей 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд визнає повністю вимоги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Жовтневе» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» на загальну суму 13 116 150, 17 грн, з яких: 6 056, 00 грн (судовий збір) - перша черга задоволення вимог кредиторів, 7 377 299, 66 грн (основний борг, інфляційні втрати, 3 % річних) - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 5 732 794, 51 грн (пеня) шоста черга задоволення вимог кредиторів.

До суду звернувся кредитор Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» із заявою б/н від 24.06.2025 (вх. № 6339 від 24.06.2025) про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп», з урахуванням заяви б/н від 02.07.2025 (вх. № 6452 від 02.07.2025), у розмірі 1 052 990, 74 грн.

Грошові вимоги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» обґрунтовані договором № 840-ЗО/21-З від 08.02.2021, рахунком на оплату № 3702 від 16.11.2021, рахунком на оплату № 3703 від 16.11.2021, платіжною інструкцією № 5111 від 02.12.2021, платіжною інструкцією № 5113 від 02.12.2021, податковою накладною № 24 від 02.12.2021, податковою накладною № 25 від 02.12.2021, актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2020 по 30.12.2021, актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2019 по 18.02.2022, вимогою № 10 від 05.03.2024, актом звірки взаєморозрахунків станом на 13.02.2025, договором № 144-ЗО/19 від 24.04.2019, видатковою накладною № 2236 від 07.11.2022, видатковою накладною № 2237 від 07.11.2022.

Загальна сума вимог Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» становить 1 059 046, 74 грн, з яких: 362 374, 95 грн основний борг, 217 791, 97 грн інфляційні втрати, 40 266, 22 грн 3 % річних, 432 557, 60 грн пеня та 6 056, 00 грн судовий збір, сплачений за подання заяви про визнання кредиторських вимог у даній справі.

Розпорядник майна боржника згідно повідомлення про результати розгляду вимог кредитора вих. № 02-01/20-911/246/25-47 від 18.08.2025 (вх. № 11612/25 від 25.08.2025) визнав частково кредиторські вимоги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» та включив 608 839, 94 грн (362 374, 95 грн основний борг, 206 198, 77 грн інфляційні втрати, 40 266, 22 грн 3 % річних) до четвертої черги задоволення вимог кредиторів, 432 059, 09 грн (пеня) до шостої черги задоволення вимог кредиторів та 6 056, 00 грн (судовий збір) до першої черги задоволення вимог кредиторів. Вимоги в сумі 12 091, 71 грн розпорядником майна боржника відхилено так як право на нарахування інфляційних втрат, 3 % річних та пені виникло у кредитора з 01.01.2022, а не 30.12.2021.

Боржником не надано суду жодних письмових пояснень щодо кредиторських вимог Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт».

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, оглянувши оригінали наявних у справі документів, вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» (постачальник - боржник) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» (покупець - кредитор) укладено договір № 840-ЗО/21-З, за умовами якого боржник зобов`язався передати у власність кредитора запчастини та матеріали (далі - товар), перелік яких міститься в додатках (рахунках та/або специфікаціях) до договору та надати кредитору послуги з ремонту і сервісного обслуговування техніки (далі - послуги).

Відповідно до п. 1.3 договору кредитор зобов`язався прийняти переданий товар та надані послуги і оплатити їх згідно даного договору.

Згідно з п. 2.2.1 договору на підставі звернень кредитора, боржник надсилає кредитору рахунок-фактуру на оплату замовленого товару, в якому зазначається найменування товару, його кількість, ціна за одиницю та загальна вартість товару з урахуванням ПДВ.

Пунктом 2.2.2 договору передбачено, що оплата кредитором рахунку або отримання товару є підтвердженням згоди з зазначеними в рахунку цінами, кількістю та найменуванням товару.

Відповідно до п. 2.2.3 договору документом, який засвідчує передачу товару у власність є видаткова накладна або товарно-транспортна накладна або акт прийому-передачі.

Згідно з п. 2.2.5 договору боржник зобов`язаний передати товар в строки та на умовах, вказаних в додатках (рахунках та/або специфікаціях).

Пунктом 3.1 договору передбачено, що загальна вартість наданих послуг, поставленого товару (запчастин та матеріалів) за цим договором, складається з сум усіх специфікацій або рахунків на оплату та актів приймання-передачі наданих послуг за цим договором.

Відповідно до п. 3.2 договору сума, яку належить сплатити кредитором боржнику, визначається виходячи із вказаної у відповідних додатках (рахунках та або специфікаціях) до договору.

Згідно з п. 3.3.2 договору оплата вартості товару здійснюється у строк, визначений специфікацією, рахунком.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та відповідним чинним законодавством України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до п. 7.2.1 договору боржник несе відповідальність за затримку з передачею товару кредитору, сплачуючи останньому пеню за кожний день прострочення в розмірі 0,3 % від суми вартості непереданого товару, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за кожен день такого прострочення.

Згідно з п. 7.7 договору сторони домовилися, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняються через 3 роки від дня коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 7.8 договору передбачено, що сторони домовилися збільшити строк позовної давності до 3 років.

Відповідно до п. 8.1 договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін, його скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2021, а в частині виконання сторонами зобов`язань, що виникли в період дії договору й випливають із нього до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Згідно з п. 8.2 договору якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін письмово не повідомить іншу про відмову від подальшої участі у ньому, договір вважається продовжений на наступний рік.

16.11.2021 боржник виставив кредитору рахунки на оплату товару відповідно до договору № 840-ЗО/21-З від 08.02.2021 на загальну суму 506 040, 53 грн, а саме рахунок № 3702 від 16.11.2021 на суму 291 072, 49 грн та рахунок № 3703 від 16.11.2021 на суму 214 968, 04 грн.

В свою чергу, кредитор здійснив оплату за товар згідно рахунків № 3702 від 16.11.2021, № 3703 від 16.11.2021 у розмірі 506 040, 44 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 5111 від 02.12.2021 на суму 291 072, 40 грн та платіжною інструкцією № 5113 від 02.12.2021 на суму 214 968, 04 грн.

07.11.2022 боржник поставив кредитору товар згідно замовлення № 3703 від 16.11.2021 та договору № 840-ЗО/21-З від 08.02.2021 на загальну суму 151 282, 56 грн, що підтверджується видатковою накладною № 2236 від 07.11.2022 на суму 145 260, 74 грн та видатковою накладною № 2237 від 07.11.2022 на суму 6 021, 82 грн.

Іншої частини товару, що визначений рахунком № 3703 від 16.11.2021 та рахунком № 3702 від 16.11.2021 і оплачений кредитором, боржник не поставив.

З матеріалів справи вбачається, що кредитор звертався до боржника з вимогою № 10 від 05.03.2024 про повернення коштів, у зв`язку з неотриманням товару, за договором № 144-ЗО/19 від 24.04.2019 у розмірі 8 220, 38 грн та за договором № 840-ЗО/21-З від 08.02.2021 у розмірі 505 437, 13 грн.

Проте, боржником не було виконано свого зобов`язання щодо поставки всього оплаченого товару або перерахування сплаченої кредитором передоплати.

Згідно з ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 664 Цивільного кодексу України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, припис ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України містить в собі альтернативу щодо реалізації покупцем своїх прав у випадку не поставки товару у встановлений договором строк, а саме: покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З наявних у матеріалах справи документів судом встановлено, що на виконання умов договору № 840-ЗО/21-З від 08.02.2021 боржник виставив кредитору рахунки на оплату товару на загальну суму 506 040, 53 грн, кредитор оплатив вказані рахунки у загальному розмірі 506 040, 44 грн, боржник поставив кредитору товар на загальну суму 151 282, 56 грн, тобто сума непоставленого товару та неповернутої передоплати за договором № 840-ЗО/21-З від 08.02.2021 становить 354 757, 88 грн.

При цьому, кредитором заявлено до визнання суму основного боргу у розмірі 362 374, 95 грн.

Різниця у сумі основного боргу, що заявлений до визнання та документально підтвердженій сумі боргу становить 7 617, 07 грн.

Суд зауважує, що копії договору № 144-ЗО/19 від 24.04.2019 та актів звірки взаєморозрахунків не є тими доказами, що підтверджують здійснення попередньої оплати і, відповідно, права на її повернення.

Заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, платіжними дорученнями, банківськими виписками тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства заява кредитора має містити серед іншого розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені) та виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування.

З наведених положень ч. 3 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства можна зробити висновок про те, що заявник кредиторських вимог сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності, установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету визначено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 (далі - Положення).

Пунктом 1.2 Положення передбачено, що первинні документи - це документи, створені у паперовій або в електронній формі, які містять відомості про господарські операції.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.1 Положення підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи.

Статтею 11 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено обов`язок підприємства складати фінансову звітність на підставі даних бухгалтерського обліку.

Аналіз викладеного свідчить, що за своєю правовою природою первинні документи є документами, які посвідчують виконання зобов`язань (констатують, фіксують певні факти господарської діяльності у правовідносинах між сторонами) та мають юридичне значення для встановлення обставин такого виконання.

Слід зауважити, що стала практика Верховного Суду засвідчує правову позицію про те, що: акт звірки взаємних розрахунків не є майновою дією боржника, не свідчить про проведення певної господарської операції; сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом; акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами (Така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.04.2018 у справі № 910/9004/13, від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17, від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18, від 04.12.2019 у справі № 916/1727/17, від 23.09.2021 у справі № 910/866/20, від 07.06.2022 у справі № 918/869/20, від 04.12.2025 у справі № 910/5946/25).

Відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств і має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо. Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.12.2020 у справі № 916/499/20 та від 04.12.2025 у справі № 910/5946/25.

Отже, в даному випадку наявність підписаного сторонами акту звірки на певну суму не може бути доказом наявності боргу у розмірі 7 617, 07 грн, оскільки інформація, яка викладена у вищевказаному акті звірки не підтверджена первинними документами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги кредитора до боржника щодо попередньої оплати підтвердженні належними доказами на суму 354 757, 88 грн, яка підлягає визнанню, вимоги у розмірі 7 617, 07 грн є необґрунтованими та такими, що не підтверджені первинними документами, у зв`язку з чим не підлягають визнанню.

Крім того, кредитор заявляє вимоги про визнання пені у розмірі 432 557, 60 грн, яка нарахована за період з 30.12.2021 по 30.12.2024, інфляційних втрат у розмірі 217 791, 97 грн та 3 % річних у розмірі 40 266, 22 грн, які нараховані за період з 30.12.2021 по 31.05.2025 за порушення боржником зобов`язань, що виникли з договору № 840-ЗО/21-З від 08.02.2021.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 2.2.5 договору № 840-ЗО/21-З від 08.02.2021 боржник зобов`язаний передати товар в строки та на умовах, вказаних в додатках (рахунках та/або специфікаціях).

У рахунках на оплату товару відповідно до договору № 840-ЗО/21-З від 08.02.202, а саме рахунку № 3702 від 16.11.2021 та рахунку № 3703 від 16.11.2021 встановлено, що товар відпускається за фактом надходження коштів на р/р постачальника.

Кошти у розмірі 506 040, 44 грн перераховано кредитором на рахунок боржника 02.12.2021, що підтверджується платіжною інструкцією № 5111 від 02.12.2021 на суму 291 072, 40 грн та платіжною інструкцією № 5113 від 02.12.2021 на суму 214 968, 04 грн.

Отже, у боржника виникло зобов`язання поставити товар 03.12.2021, а повернути кредитору суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, з наступного дня після спливу строку поставки, тобто з 04.12.2021, що узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на вищевикладене, суд здійснив розрахунок пені, інфляційних втрат та 3 % річних на документально підтверджену та визнану суму основного боргу, з урахуванням заявленого кредитором періоду, умов договору № 840-ЗО/21-З від 08.02.2021, часткової поставки товару та положень ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України, і встановив, що визнанню підлягають пеня у розмірі 426 058, 36 грн за період з 30.12.2021 по 03.12.2024, інфляційні втрати у розмірі 217 791, 97 грн за період з 30.12.2021 по 31.05.2025 та 3 % річних у розмірі 40 253, 41 грн за період з 30.12.2021 по 31.05.2025. Вимоги щодо пені у розмірі 6 499, 24 грн та 3 % річних у розмірі 12, 81 грн судом відхиляються.

За таких обставин, зважаючи на положення статей 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд визнає частково вимоги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» на загальну суму 1 044 917, 62 грн, з яких: 6 056, 00 грн (судовий збір) - перша черга задоволення вимог кредиторів, 612 803, 26 грн (основний борг, інфляційні втрати та 3 % річних) - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 426 058, 36 грн (пеня) шоста черга задоволення вимог кредиторів, вимоги у розмірі 14 129, 12 грн суд відхиляє як необґрунтовані.

До суду звернувся кредитор Дочірнє підприємство із 100% іноземним капіталом «Лемкен-Україна» із заявою б/н від 25.06.2025 (вх. № 6362 від 25.06.2025) про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 22 069 900, 75 грн.

Грошові вимоги Дочірнього підприємства із 100% іноземним капіталом «Лемкен-Україна» обґрунтовані договором № 01/01-2022 від 07.11.2022 із додатками, видатковою накладною № 852 від 16.11.2022, актом приймання-передачі від 16.11.2022, довіреністю № 187 від 16.11.2022 на отримання товарно-матеріальних цінностей, видатковою накладною № 854 від 16.11.2022, актом приймання-передачі від 16.11.2022, довіреністю № 188 від 16.11.2022 на отримання товарно-матеріальних цінностей, видатковою накладною № 855 від 16.11.2022, актом приймання-передачі від 16.11.2022, довіреністю № 189 від 16.11.2022 на отримання товарно-матеріальних цінностей, видатковою накладною № 856 від 16.11.2022, актом приймання-передачі від 16.11.2022, довіреністю № 190 від 16.11.2022 на отримання товарно-матеріальних цінностей, видатковою накладною № 857 від 16.11.2022, актом приймання-передачі від 16.11.2022, довіреністю № 191 від 16.11.2022 на отримання товарно-матеріальних цінностей, видатковою накладною № 858 від 16.11.2022, актом приймання-передачі від 16.11.2022, довіреністю № 192 від 16.11.2022 на отримання товарно-матеріальних цінностей, видатковою накладною № 859 від 16.11.2022, актом приймання-передачі від 16.11.2022, довіреністю № 193 від 16.11.2022 на отримання товарно-матеріальних цінностей, платіжними інструкціями № 2719 від 16.11.2022, № 7246 від 16.11.2022, № 7247 від 16.11.2022, № 7248 від 16.11.2022, № 7249 від 16.11.2022, № 7250 від 16.11.2022, № 11874 від 21.12.2023, № 12453 від 01.03.2024, № 12515 від 07.03.2024, № 12620 від 15.03.2024, № 12670 від 19.03.2024, № 12690 від 20.03.2024, № 12711 від 22.03.2024, № 12790 від 28.03.2024, № 12964 від 05.04.2024, № 13020 від 10.04.2024, № 13120 від 16.04.2024, № 13146 від 17.04.2024, № 13161 від 19.04.2024, № 13250 від 23.04.2024, № 13417 від 09.05.2024, № 13685 від 31.05.2024, № 13913 від 25.06.2024, № 13938 від 27.06.2024, № 13977 від 28.06.2024, № 14399 від 30.07.2024, № 14430 від 13.08.2024, № 312 від 29.10.2024, № 371 від 04.11.2024, № 424 від 08.11.2024, претензією № 2/22 від 06.12.2023, додатковою угодою № 1 від 26.12.2023 про розстрочку заборгованості до договору № 01/01-2022 від 07.11.2022, вимогою № 4 від 20.09.2024, заявою вих. № 20/09-1 від 20.09.2024 про зарахування зустрічних однорідних вимог, рішенням Господарського суду Київської області від 09.04.2025 у справі № 911/2691/24, договором застави від 11.02.2025, витягами про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2025 у справі № 911/2691/24, банківськими виписками.

Загальна сума вимог Дочірнього підприємства із 100% іноземним капіталом «Лемкен-Україна» становить 22 069 900, 75 грн, з яких: 11 635 747, 23 грн основний борг, 4 678 600, 09 грн - пеня, 4 349 357, 14 грн - штраф, 433 510, 53 грн - 3 % річних, 704 382, 06 грн - інфляційні втрати, 262 247, 70 грн - судовий збір, стягнутий рішенням Господарського суду Київської області від 09.04.2025 у справі № 911/2691/24 та 6 056, 00 грн судовий збір, сплачений за подання заяви про визнання кредиторських вимог у даній справі.

Розпорядник майна боржника згідно повідомлення про результати розгляду вимог кредитора вих. № 02-01/20-911/246/25-54 від 18.08.2025 (вх. № 11847/25 від 28.08.2025) визнав повністю кредиторські вимоги Дочірнього підприємства із 100% іноземним капіталом «Лемкен-Україна» та включив 9 985 497, 52 грн (8 585 357, 23 грн основний борг, 433 510, 53 грн - 3 % річних, 704 382, 06 грн - інфляційні втрати, 262 247, 70 грн - судовий збір, стягнутий рішенням Господарського суду Київської області від 09.04.2025 у справі № 911/2691/24) до четвертої черги задоволення вимог кредиторів, 9 027 957, 23 грн (пеня та штраф) до шостої черги задоволення вимог кредиторів, 6 056, 00 грн (судовий збір) до першої черги задоволення вимог кредиторів, 3 050 390, 00 грн як такі, що забезпечені заставою і задовольняються позачергово.

Боржником не надано суду жодних письмових пояснень щодо кредиторських вимог Дочірнього підприємства із 100% іноземним капіталом «Лемкен-Україна».

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, оглянувши оригінали наявних у справі документів, вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.11.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» (покупець - боржник) та Дочірнім підприємством із 100% іноземним капіталом «Лемкен-Україна» (продавець - кредитор) укладено договір № 01/01-2022, за умовами якого кредитор зобов`язався передати у власність боржника, а боржник зобов`язався прийняти та оплатити сільськогосподарську техніку, вироблену заводом «Лемкен ГмбХ & Ко.КГ», за цінами, в асортименті та в кількості відповідно до додатків, які є невід`ємними частинами цього договору.

Рішенням Господарського суду Київської області від 09.04.2025 у справі № 911/2691/24 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» на користь Дочірнього підприємства із 100 % іноземним капіталом «Лемкен-Україна» 11 635 747, 23 грн заборгованості, 4 678 600, 09 грн - пені, 4 349 357, 14 грн - штрафу, 433 510, 53 грн - 3 % річних, 704 382, 06 грн - інфляційних нарахувань та 262 247, 70 грн - судового збору.

Зі змісту рішення Господарського суду Київської області від 09.04.2025 у справі № 911/2691/24 вбачається, що зазначена сума заборгованості, яка стягнута це заборгованість за договором № 01/01-2022 від 07.11.2022.

Відповідно до наявних у матеріалах справи документів рішення Господарського суду Київської області від 09.04.2025 у справі № 911/2691/24 на даний час набрало законної сили та не виконане боржником.

Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України рішення є обов`язковим до виконання боржником щодо якого воно винесене. Водночас судові рішення, винесені судами на користь певних кредиторів проти боржника не є обов`язковими ані для інших кредиторів, ані для суду, який розглядає справу про банкрутство, тобто вказаний суд не зв`язаний судовими рішеннями, винесеними проти боржника.

З матеріалів справи вбачається, що кредитором заявлено до визнання вимоги, які складаються із заборгованості, що була стягнута рішенням Господарського суду Київської області від 09.04.2025 у справі № 911/2691/24.

За таких обставин, враховуючи наявні у матеріалах справи докази та керуючись ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що грошові вимоги Дочірнього підприємства із 100% іноземним капіталом «Лемкен-Україна» щодо заборгованості за договором № 01/01-2022 від 07.11.2022 є обґрунтованими та документально підтвердженими.

Крім того, судом встановлено, що 11.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» (заставодавець - боржник) та Дочірнім підприємством із 100% іноземним капіталом «Лемкен-Україна» (заставодержатель - кредитор) укладено договір застави, відповідно до якого заставодавець в забезпечення часткового виконання зобов`язань, що виникають з договору № 01/01-2022 від 07.11.2022 та додаткової угоди № 1 від 26.12.2023, передає в заставу заставодержателю товари в обороті (далі предмет застави), заставною вартістю 3 050 390, 00 грн.

11.02.2025 в Державний реєстр обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис про обтяження предмету застави, що підтверджується витягами про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на положення статей 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд визнає повністю вимоги Дочірнього підприємства із 100% іноземним капіталом «Лемкен-Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» на загальну суму 22 069 900, 75 грн, з яких: 6 056, 00 грн (судовий збір) - перша черга задоволення вимог кредиторів, 9 985 497, 52 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів, 9 027 957, 23 грн шоста черга задоволення вимог кредиторів та 3 050 390, 00 грн - підлягають включенню окремо до реєстру вимог кредиторів як такі, що забезпечені заставою майна боржника.

До суду звернувся кредитор Фермерське господарство «Вікторія» із заявою б/н від 27.06.2025 (вх. № 6386 від 27.06.2025) про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 6 231 523, 69 грн.

Грошові вимоги Фермерського господарства «Вікторія» обґрунтовані рішенням Господарського суду Київської області від 21.01.2025 у справі № 911/2091/24, додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 15.04.2025 у справі № 911/2091/24, постановою про відкриття виконавчого провадження № 77492612 від 12.03.2025, платіжними інструкціями № 494657245 від 01.04.2025, № 494657448 від 01.05.2025, № 494657658 від 03.06.2025, № 494657319 від 09.04.2025, № 494657135 від 20.03.2025, № 494657166 від 24.03.2025, договором № 47-Т/23 від 11.08.2023, додатковою угодою № 2 від 10.10.2023 до договору № 47-Т/23 від 11.08.2023, кредитним договором № 111023-К від 11.10.2023, платіжними інструкціями № 588 від 11.08.2023, № 590 від 16.08.2023, № 591 від 18.08.2023, № 610 від 14.09.2023, № 675 від 10.10.2023, платіжним дорученням № 10823 від 11.10.2023.

Загальна сума вимог Фермерського господарства «Вікторія» становить 6 231 523, 69 грн, з яких: 884 943, 26 грн заборгованість, стягнута рішенням Господарського суду Київської області від 21.01.2025 у справі № 911/2091/24, 15 000, 00 грн витрати на професійну правничу допомогу, стягнуті додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 15.04.2025 у справі № 911/2091/24, 995 582, 31 грн неустойка, 4 329 942, 12 грн попередня оплата та 6 056, 00 грн судовий збір, сплачений за подання заяви про визнання кредиторських вимог у даній справі.

Розпорядник майна боржника згідно повідомлення про результати розгляду вимог кредитора вих. № 02-01/20-911/246/25-51 від 18.08.2025 (вх. № 11611/25 від 25.08.2025) визнав повністю кредиторські вимоги Фермерського господарства «Вікторія» та включив 4 355 046, 09 грн (4 329 942, 12 грн основний борг, 10 103, 97 грн судовий збір по справі № 911/2091/24, 15 000, 00 грн витрати на професійну правничу допомогу по справі № 911/2091/24 до четвертої черги задоволення вимог кредиторів, 1 870 421, 60 грн (пеня) до шостої черги задоволення вимог кредиторів, 6 056, 00 грн (судовий збір по даній справі) до першої черги задоволення вимог кредиторів.

Боржником не надано суду жодних письмових пояснень щодо кредиторських вимог Фермерського господарства «Вікторія».

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, оглянувши оригінали наявних у справі документів, вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» (продавець - боржник) та Фермерським господарством «Вікторія» (покупець - кредитор) укладено договір № 47-Т/23, за умовами якого боржник зобов`язався передати у власність кредитора сільськогосподарську техніку, а саме мобільну зерносушарку ESMA ES240T (далі - товар), а кредитор зобов`язався прийняти товар та сплатити за нього відповідну грошову суму згідно умов даного договору.

Відповідно до п. 2.1 договору вартість (ціна) товару за цим договором встановлюється в національній валюті, на день укладення договору складає за згодою 4 503 980, 00 грн, в тому числі ПДВ 20 % - 750 663, 33 грн, яка на день укладення договору, відповідно до середнього обмінного курсу, еквівалентна 110 500, 00 Євро.

Згідно з п. 3.2 договору момент отримання товару, засвідчення його належної якості, відсутності видимих дефектів, пошкоджень, належну кількість та комплектність товару, а також виконання умов договору оформлюється актом прийому-передачі та/або видатковою накладною, що складається після виконання кредитором умов оплати, передбачених у цьому договорі та засвідчується підписами і завіряється печатками сторін.

Пунктом 3.3 договору (у редакції додаткової угоди № 2 від 10.10.2023) передбачено, що боржник повідомляє кредитора про день та час поставки товару. При умові виконання розділу 4 цього договору боржник передає кредитору товар не пізніше 10.11.2023.

Пунктами 4.1 4.4 договору визначено, що кредитор зобов`язується сплатити 10% від загальної суми товару за курсом Євро до національної валюти, розрахованим відповідно до умов, встановлених п. 2.2 даного договору, шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті на рахунок боржника, в строк до 16.08.2023. Кредитор зобов`язується сплатити 15% від загальної суми товару за курсом Євро до національної валюти, розрахованим відповідно до умов, встановлених п. 2.2 даного договору, шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті на рахунок боржника, в строк до 05.09.2023. Кредитор зобов`язується сплатити 75% від загальної суми товару за курсом Євро до національної валюти, розрахованим відповідно до умов, встановлених п. 2.2 даного договору, шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті на рахунок боржника, в строк до 06.10.2023. Сплатою за товар вважається день зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Відповідно до п. 11.1 договору у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та відповідним чинним законодавством України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно з п. 11.2 договору боржник несе відповідальність за затримку з передачею товару кредитору, сплачуючи неустойку на користь останнього в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непереданого товару/частини товару, за кожен день такого прострочення.

Пунктом 11.9 договору передбачено, що сторони домовилися, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняються через 3 роки від дня коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 11.10 договору сторони домовилися збільшити строк позовної давності до 3 років.

Згідно з п. 12.1 договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін, його скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2023, а в частині виконання сторонами зобов`язань, що виникли в період дії договору й випливають із нього до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Для здійснення вищезазначених виплат Фермерське господарство «Вікторія» уклало з Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» кредитний договір № 111023-К від 11.10.2023 на суму кредиту в розмірі 3 203 947, 12 грн.

Відповідно до п. 2.6 кредитного договору цільове призначення кредиту: придбання відповідно до договору № 47-Т/23 від 11.08.2023, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» та Фермерським господарством «Вікторія», мобільної зерносушарки ESMA ES240Т.

Листом вих. № 1110-23 від 11.10.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» повідомило Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» про те, що між ним та Фермерським господарством «Вікторія» укладено договір № 47-Т/23 від 11.08.2023 щодо продажу мобільної зерносушарка ESMA ES240Т, серійний заводський номер 2048 (далі товар), згідно якого станом на поточну дату клієнт оплатив на користь Компанії 1 125 995, 00 грн, що еквівалентно 27 625, 01 євро або 25% від загальної вартості товару. До повного закриття заборгованості клієнта перед Компанією згідно договору № 47-Т/23 від 11.08.2023 станом на поточну дату клієнту необхідно оплатити 75% від загальної вартості товару, а саме 3 203 947, 12 грн, що еквівалентно 82 874, 99 євро. Таким чином, загальна вартість товару в національній валюті становитиме 4 329 942, 12 грн, що еквівалентно 110 500, 00 євро.

На виконання вимог договору, кредитор, враховуючи визначену боржником у вищевказаному листі вартість товару в розмірі 4 329 942, 12 грн, сплатив на користь боржника вартість товару мобільної зерносушарки ESMA ES240Т в сумі 4 329 942, 12 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 588 від 11.08.2023, № 590 від 16.08.2023, № 591 від 18.08.2023, № 610 від 14.09.2023, № 675 від 10.10.2023 та платіжним дорученням № 10823 від 11.10.2023.

Проте, в порушення взятих на себе зобов`язань, боржник, визначений договором № 47-Т/23 від 11.08.2023 і оплачений кредитором, товар останньому не поставив, у зв`язку з чим, кредитор, на підставі п. 11.2 договору, за затримку виконання своїх зобов`язань щодо поставки товару нарахував неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непереданого товару за кожен день прострочення, яка за його розрахунком за період прострочення з 11.11.2023 по 05.08.2024 склала 915 839, 29 грн та звернувся до суду з відповідним позовом.

Рішенням Господарського суду Київської області від 21.01.2025 у справі № 911/2091/24 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» на користь Фермерського господарства «Вікторія» 874 839, 29 грн неустойки за договором № 47-Т/23 від 11.08.2023 та 13 122, 59 грн - витрат по сплаті судового збору.

У вказаному рішенні Господарського суду Київської області від 21.01.2025 у справі № 911/2091/24 встановлено, що боржник сплатив на користь позивача неустойку в сумі 41 000, 00 грн, у зв`язку з чим стягненню підлягає решта нарахованої та неоплаченої суми неустойку в розмірі 874 839, 29 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 15.04.2025 у справі № 911/2091/24 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» на користь Фермерського господарства «Вікторія» 15 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до наявних у матеріалах справи документів рішення Господарського суду Київської області від 21.01.2025 у справі № 911/2091/24 та додаткове рішення Господарського суду Київської області від 15.04.2025 у справі № 911/2091/24 на даний час набрали законної сили.

Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України рішення є обов`язковим до виконання боржником щодо якого воно винесене. Водночас судові рішення, винесені судами на користь певних кредиторів проти боржника не є обов`язковими ані для інших кредиторів, ані для суду, який розглядає справу про банкрутство, тобто вказаний суд не зв`язаний судовими рішеннями, винесеними проти боржника.

12.03.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Ніколаєвим С.В. відкрито виконавче провадження № 77492612 з виконання наказу Господарського суду Київської області від 07.03.2025 у справі № 911/2091/24 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» на користь Фермерського господарства «Вікторія» 874 839, 29 грн неустойки за договором № 47-Т/23 від 11.08.2023 та 13 122, 59 грн - витрат по сплаті судового збору.

В рамках вищевказаного виконавчого провадження приватним виконавцем стягнуто з боржника та перераховано на користь кредитора 3 018, 62 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 494657245 від 01.04.2025, № 494657448 від 01.05.2025, № 494657658 від 03.06.2025, № 494657319 від 09.04.2025, № 494657135 від 20.03.2025, № 494657166 від 24.03.2025.

Отже, непогашена заборгованість боржника, яка була стягнута рішенням Господарського суду Київської області від 21.01.2025 у справі № 911/2091/24 складає 884 943, 26 грн, з яких, з урахуванням вимог ст. 534 Цивільного кодексу України, 874 839, 29 грн неустойка за договором № 47-Т/23 від 11.08.2023 та 10 103, 97 грн - витрати по сплаті судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що кредитором заявлено до визнання вимоги, які включають в себе заборгованість, яка була стягнута та непогашена рішенням Господарського суду Київської області від 21.01.2025 у справі № 911/2091/24 і додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 15.04.2025 у справі № 911/2091/24, а також заборгованість з попередньої оплати, сплаченої за договором № 47-Т/23 від 11.08.2023, у розмірі 4 329 942, 12 грн та неустойки, нарахованої за період з 06.08.2024 по 01.06.2025 у розмірі 995 582, 31 грн.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно з ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 664 Цивільного кодексу України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 15.02.2024 у справі № 910/3611/23, від 09.02.2023 у справі № 910/5041/22, від 07.02.2018 у справі № 910/5444/17, від 15.05.2024 у справі № 910/6267/23).

З огляду на вищевикладене, враховуючи сплату кредитором коштів за поставку товару у розмірі 4 329 942, 12 грн відповідно до умов договору № 47-Т/23 від 11.08.2023 та те, що поставка товару боржником нездійснена, суд дійшов висновку, що вимоги Фермерського господарства «Вікторія» щодо повернення передоплати у розмірі 4 329 942, 12 грн є обґрунтованими, документально підтвердженими та підлягають визнанню.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Судом перевірено розрахунок неустойки, здійснений кредитором за період з 06.08.2024 по 01.06.2025, та встановлено, що він відповідає вищевказаним вимогам законодавства і обставинам справи, а тому вимоги кредитора в цій частині визнаються обґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на положення статей 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд визнає повністю вимоги Фермерського господарства «Вікторія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» на загальну суму 6 231 523, 69 грн, з яких: 6 056, 00 грн (судовий збір) - перша черга задоволення вимог кредиторів, 4 355 046, 09 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 1 870 421, 60 грн (неустойка) шоста черга задоволення вимог кредиторів.

До суду звернувся кредитор Головне управління ДПС у Київській області із заявою вих. № 7231/10-36-13-04 від 01.07.2025 (вх. № 6425 від 01.07.2025) про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 4 595 137, 90 грн.

Грошові вимоги Головного управління ДПС у Київській області обґрунтовані розрахунком податкового боргу, інтегрованими картками платника податків, податковою декларацією з податку на додану вартість від 19.07.2024, податковим повідомленням-рішенням № 410 від 09.07.2024, актом про результати камеральної перевірки щодо неподання/несвоєчасного подання податкової звітності № 30996/10-36-04-10/36348755 від 16.05.2024, уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 07.08.2024, податковим повідомленням-рішенням № від 15.07.2024, актом про результати камеральної перевірки щодо неподання/несвоєчасного подання податкової звітності № 35107/10-36-04-10/36348755 від 17.06.2024, податковою декларацією з податку на додану вартість від 13.08.2024, податковою декларацією з податку на додану вартість від 10.09.2024, податковим повідомленням-рішенням № від 11.09.2024, актом № 41094/10-36-04-10/36348755 від 01.08.2024 про результати камеральної перевірки щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних, уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 01.10.2024, податковим повідомленням-рішенням № 36869/0410 від 05.08.2024, актом про результати камеральної перевірки щодо неподання/несвоєчасного подання податкової звітності № 38547/10-36-04-10/36348755 від 12.07.2024, податковим повідомленням-рішенням № від 28.08.2024, актом про результати камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів № 40907/10-36-04-10/36348755 від 01.08.2024, податковою декларацією з податку на додану вартість від 18.10.2024, податковою декларацією з податку на додану вартість від 20.11.2024, податковим повідомленням-рішенням № від 07.11.2024, актом про результати камеральної перевірки щодо неподання/несвоєчасного подання податкової звітності № 46170/10-36-04-10/36348755 від 16.09.2024, податковою декларацією з податку на додану вартість від 18.12.2024, податковим повідомленням-рішенням № від 12.07.2024, актом № 33032/10-36-04-10/36348755 від 30.05.2024 про результати камеральної перевірки щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковим повідомленням-рішенням № від 02.12.2024, актом про результати камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів № 48958/10-36-04-10/36348755 від 01.10.2024, податковою декларацією з податку на додану вартість від 11.02.2025, податковою декларацією з податку на додану вартість від 27.02.2025, податковим повідомленням-рішенням № 3072/0406 від 30.01.2025, актом про результати камеральної перевірки щодо неподання/несвоєчасного подання податкової звітності № 58546/10-36-04-06/36348755 від 19.12.2024, податковою декларацією з податку на додану вартість від 19.03.2025, уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 18.04.2025, податковим повідомленням-рішенням № 14141/0406 від 03.04.2025, актом про результати камеральної перевірки щодо неподання/несвоєчасного подання податкової звітності № 12161/10-36-04-06/36348755 від 28.02.2025, податковим повідомленням-рішенням № від 16.03.2023, актом № 12225/10-36-04-10/36348755 від 10.11.2022 камеральної електронної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності, своєчасності подання податкової звітності, сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, своєчасності реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних в ЄРПН, податковим повідомленням-рішенням № від 24.08.2023, актом № 16418/10-36-04-10/36348755 від 03.08.2023 про результати камеральної перевірки щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 06.02.2024, податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 04.03.2025, податковим повідомленням-рішенням № 67/0709 від 03.01.2025, актом № 58039/10-36-07-09-10/36348755 від 16.12.2024 про результати документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства при розрахунках за зовнішньоекономічним контрактом, податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску від 11.05.2025.

Загальна сума вимог Головного управління ДПС у Київській області становить 4 599 982, 70 грн, з яких: 2 687 671, 43 грн основний платіж з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), 1 626 201, 83 грн штрафні санкції з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), 187 436, 19 грн пеня з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), 38 151, 88 грн основний платіж з земельного податку з юридичних осіб, 883, 82 грн пеня з земельного податку з юридичних осіб, 44 379, 84 грн пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, 10 412, 91 грн основний платіж з єдиного внеску, нарахованого роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за договорами ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та 4 844, 80 грн судовий збір, сплачений за подання заяви про визнання кредиторських вимог у даній справі.

Розпорядник майна боржника згідно повідомлення про результати розгляду вимог кредитора вих. № 02-01/20-911/246/25-55 від 18.08.2025 (вх. № 11952/25 від 01.09.2025) визнав повністю кредиторські вимоги Головного управління ДПС у Київській області та включив 10 412, 91 грн (основний платіж по ЄСВ) до другої черги задоволення вимог кредиторів, 2 725 823, 31 грн (основний платіж по ПДВ та земельному податку) до третьої черги задоволення вимог кредиторів, 1 858 901, 68 грн (штрафні санкції та пеня) до шостої черги задоволення вимог кредиторів, 4 844, 80 грн (судовий збір по даній справі) до першої черги задоволення вимог кредиторів.

Боржником не надано суду жодних письмових пояснень щодо кредиторських вимог Головного управління ДПС у Київській області.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, оглянувши оригінали наявних у справі документів, керуючись положеннями статей 14-16, 41, 54, 57, 102, 129, 285-286 Податкового кодексу України та положеннями Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», вважає, що грошові вимоги Головного управління ДПС у Київській області документально та нормативно обґрунтовані і підлягають визнанню.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, у відповідності до вимог статей 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд визнає повністю вимоги Головного управління ДПС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» на загальну суму 4 599 982, 70 грн, з яких: 4 844, 80 грн (судовий збір) - перша черга задоволення вимог кредиторів, 10 412, 91 грн (основний платіж з єдиного внеску) друга черга задоволення вимог кредиторів, 2 725 823, 31 грн (основний платіж з податку на додану вартість та земельного податку) третя черга задоволення вимог кредиторів, 1 858 901, 68 грн (штрафні санкції та пеня) - шоста черга задоволення вимог кредиторів.

До суду звернувся кредитор Фермерське господарство «Рікс-Агро» із заявою б/н від 01.07.2025 (вх. № 6438 від 01.07.2025) про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 269 574, 32 грн.

Грошові вимоги Фермерського господарства «Рікс-Агро» обґрунтовані договором № 13-Т/23 від 13.03.2023, рахунком на оплату № 28 від 13.03.2023, платіжними інструкціями № 7 від 27.03.2023, № 6 від 27.03.2023, № 207 від 10.07.2024, № 206 від 10.07.2024, № 2 від 14.08.2023, № 3 від 18.08.2023, № 6 від 25.08.2023, № 11 від 08.09.2023, № 12 від 13.09.2023, № 14 від 15.09.2023, № 16 від 15.09.2023, № 20 від 29.09.2023, № 23 від 30.10.2023, № 33 від 03.11.2023, № 51 від 28.11.2023, № 82 від 25.12.2023, № 32 від 15.02.2024, рішенням Господарського суду Київської області від 20.11.2024 у справі № 911/1814/24, постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 у справі № 911/1814/24, наказом Господарського суду Київської області від 06.05.2025 у справі № 911/1814/24, постановою про відкриття виконавчого провадження № 78311098 від 09.06.2025, постановою про зупинення вчинення виконавчих дій від 10.06.2025.

Загальна сума вимог Фермерського господарства «Рікс-Агро» становить 275 630, 32 грн, з яких: 250 000, 00 грн основний борг, 7 954, 73 грн - 3 % річних, 3 233, 06 грн інфляційні втрати, 3 134, 25 грн судовий збір, стягнутий рішенням Господарського суду Київської області від 20.11.2024 у справі № 911/1814/24, 5 252, 28 грн витрати на професійну правничу допомогу, стягнуті рішенням Господарського суду Київської області від 20.11.2024 у справі № 911/1814/24 та 6 056, 00 грн судовий збір, сплачений за подання заяви про визнання кредиторських вимог у даній справі.

Розпорядник майна боржника згідно повідомлення про результати розгляду вимог кредитора вих. № 02-01/20-911/246/25-49 від 18.08.2025 (вх. № 11608/25 від 25.08.2025) визнав повністю кредиторські вимоги Фермерського господарства «Рікс-Агро» та включив 269 574, 32 грн до четвертої черги задоволення вимог кредиторів, 6 056, 00 грн (судовий збір) до першої черги задоволення вимог кредиторів.

Боржником не надано суду жодних письмових пояснень щодо кредиторських вимог Фермерського господарства «Рікс-Агро».

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, оглянувши оригінали наявних у справі документів, вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» (продавець - боржник) та Фермерським господарством «Рікс-Агро» (покупець - кредитор) укладено договір № 13-Т/23, за умовами якого боржник зобов`язався передати у власність кредитора сільськогосподарську техніку, а саме зернову сівалку Junkkari М 300 Plus, нову, р.в. - 2023 (далі - товар), а кредитор зобов`язався сплатити за неї відповідну грошову суму згідно умов даного договору.

Рішенням Господарського суду Київської області від 20.11.2024 у справі № 911/1814/24 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» на користь Фермерського господарства «Рікс-Агро» 250 000, 00 грн - боргу, 7 954, 73 грн - 3% річних, 3 233, 06 грн - інфляційних втрат, 3 134, 25 грн - судового збору та 5 252, 28 грн - витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 у справі № 911/1814/24 рішення Господарського суду Київської області від 20.11.2024 у справі № 911/1814/24 залишено без змін.

06.05.2025 на виконання рішення Господарського суду Київської області від 20.11.2024 у справі № 911/1814/24 видано відповідний наказ.

Зі змісту рішення Господарського суду Київської області від 20.11.2024 у справі № 911/1814/24 вбачається, що зазначена сума заборгованості, яка стягнута це заборгованість за договором № 13-Т/23 від 13.03.2023.

Відповідно до наявних у матеріалах справи документів рішення Господарського суду Київської області від 20.11.2024 у справі № 911/1814/24 на даний час набрало законної сили та не виконане боржником.

Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України рішення є обов`язковим до виконання боржником щодо якого воно винесене. Водночас судові рішення, винесені судами на користь певних кредиторів проти боржника не є обов`язковими ані для інших кредиторів, ані для суду, який розглядає справу про банкрутство, тобто вказаний суд не зв`язаний судовими рішеннями, винесеними проти боржника.

З матеріалів справи вбачається, що кредитором заявлено до визнання вимоги, які складаються із заборгованості, що була стягнута рішенням Господарського суду Київської області від 20.11.2024 у справі № 911/1814/24.

За таких обставин, враховуючи наявні у матеріалах справи докази та керуючись ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що грошові вимоги Фермерського господарства «Рікс-Агро» щодо заборгованості за договором № 13-Т/23 від 13.03.2023 є обґрунтованими та документально підтвердженими.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на положення статей 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд визнає повністю вимоги Фермерського господарства «Рікс-Агро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» на загальну суму 275 630, 32 грн, з яких: 6 056, 00 грн (судовий збір) - перша черга задоволення вимог кредиторів та 269 574, 32 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів.

До суду звернувся кредитор Фермерське господарство «Анастасія Агро» із заявою б/н від 02.07.2025 (вх. № 6459 від 03.07.2025) про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 4 466 655, 55 грн.

Грошові вимоги Фермерського господарства «Анастасія Агро» обґрунтовані рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2025 у справі № 904/2927/24 та постановою Центрального апеляційного господарського суду від 09.07.2025 у справі № 904/2927/24.

Загальна сума вимог Фермерського господарства «Анастасія Агро» становить 4 466 655, 55 грн, з яких: 83 265, 68 Євро, що еквівалентно відповідно до середнього обмінного курсу 3 643 706, 16 грн основний борг, 752 176, 36 грн неустойка, 65 938, 23 грн судовий збір, стягнутий рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2025 у справі № 904/2927/24 та 4 844, 80 грн судовий збір, сплачений за подання заяви про визнання кредиторських вимог у даній справі.

Розпорядник майна боржника згідно повідомлення про результати розгляду вимог кредитора вих. № 02-01/20-911/246/25-50 від 18.08.2025 (вх. № 11607/25 від 25.08.2025) визнав повністю кредиторські вимоги Фермерського господарства «Анастасія Агро» та включив 4 180 037, 19 грн (4 114 098, 96 грн основний борг та 65 938, 23 грн судовий збір, стягнутий рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2025 у справі № 904/2927/24) до четвертої черги задоволення вимог кредиторів, 753 176, 36 грн до шостої черги задоволення вимог кредиторів та 4 844, 80 грн (судовий збір по даній справі) до першої черги задоволення вимог кредиторів.

Боржником не надано суду жодних письмових пояснень щодо кредиторських вимог Фермерського господарства «Анастасія Агро».

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, оглянувши оригінали наявних у справі документів, вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2025 у справі № 904/2927/24 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» на користь Фермерського господарства «Анастасія Агро» основний борг у розмірі 83 265, 68 Євро, що в еквіваленті відповідно до середнього обмінного курсу складає 3 643 706, 16 грн, неустойку (пеню) у розмірі 752 176, 36 грн та судовий збір у розмірі 65 938, 23 грн.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 09.07.2025 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2025 у справі № 904/2927/24 залишено без змін.

Зі змісту рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2025 у справі № 904/2927/24 вбачається, що зазначена сума заборгованості, яка стягнута це заборгованість за договором № 49-Т/23 від 16.08.2023.

Відповідно до наявних у матеріалах справи документів рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2025 у справі № 904/2927/24 на даний час набрало законної сили та не виконане боржником.

Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України рішення є обов`язковим до виконання боржником щодо якого воно винесене. Водночас судові рішення, винесені судами на користь певних кредиторів проти боржника не є обов`язковими ані для інших кредиторів, ані для суду, який розглядає справу про банкрутство, тобто вказаний суд не зв`язаний судовими рішеннями, винесеними проти боржника.

З матеріалів справи вбачається, що кредитором заявлено до визнання вимоги, які складаються із заборгованості, що була стягнута рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2025 у справі № 904/2927/24.

За таких обставин, враховуючи наявні у матеріалах справи докази та керуючись ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що грошові вимоги Фермерського господарства «Анастасія Агро» є обґрунтованими та документально підтвердженими.

При цьому, суд звертає увагу, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2025 у справі № 904/2927/24 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» на користь Фермерського господарства «Анастасія Агро» основний борг (передоплату за договором № 49-Т/23 від 16.08.2023) у розмірі 83 265, 68 Євро, що станом на 01.07.2024 в еквіваленті відповідно до середнього обмінного курсу складало 3 643 706, 16 грн, який і заявлено до визнання у даній справі.

Частиною 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Курс євро, встановлений Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника, тобто станом на 02.07.2025, складає 49,4093 грн.

Отже, розмір вимог Фермерського господарства «Анастасія Агро» щодо основного боргу (передоплати за договором № 49-Т/23 від 16.08.2023) в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника, становить 4 114 098, 96 грн.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на положення статей 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд визнає повністю вимоги Фермерського господарства «Анастасія Агро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» на загальну суму 4 937 058, 35 грн, з яких: 4 844, 80 грн (судовий збір) - перша черга задоволення вимог кредиторів, 4 180 037, 19 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 752 176, 36 грн шоста черга задоволення вимог кредиторів.

До суду звернувся кредитор Головне управління ДПС у Кіровоградській області із заявою № б/н від 30.07.2025 (вх. № 4952/25 від 04.08.2025) про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 35 979, 95 грн.

Грошові вимоги Головного управління ДПС у Кіровоградській області обґрунтовані інтегрованими картками платника податків, податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 04.03.2025, податковою декларацією з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 01.02.2024, податковою декларацією з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 25.02.2025, актом про результати камеральної перевірки щодо несвоєчасного подання податкової звітності з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на 2025 рік, податковим повідомленням-рішенням № 7552/0405 від 16.06.2025.

Загальна сума вимог Головного управління ДПС у Кіровоградській області становить 42 035, 95 грн, з яких: 32 792, 14 грн основний платіж з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, 2 126, 59 грн пеня з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, 41, 22 грн основний платіж з земельного податку, 1 020, 00 грн штрафні санкції з земельного податку та 6 056, 00 грн судовий збір, сплачений за подання заяви про визнання кредиторських вимог у даній справі.

Розпорядник майна боржника згідно повідомлення про результати розгляду вимог кредитора вих. № 02-01/20-911/246/25-81 від 26.09.2025 (вх. № 13681/25 від 06.10.2025) визнав частково кредиторські вимоги Головного управління ДПС у Кіровоградській області та включив 32 792, 14 грн (основний платіж з податку на нерухоме майно) до третьої черги задоволення вимог кредиторів, 2 126, 59 грн (пеня) до шостої черги задоволення вимог кредиторів, 6 056, 00 грн (судовий збір по даній справі) до першої черги задоволення вимог кредиторів. Вимоги, що стосуються земельного податку у розмірі 1 061, 22 грн розпорядником майна відхилено, оскільки вони є поточними вимогами.

Боржник відповідно до письмових пояснень вих. № 3-2708/25 від 27.08.2025 (вх. № 11774/25 від 27.08.2025) визнав податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме 32 792, 14 грн основного платежу та 2 126, 59 грн пені з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, вимоги щодо земельного податку у розмірі 1 061, 22 грн боржник не визнав так як вони виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп».

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, оглянувши оригінали наявних у справі документів, вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до даних інформаційної системи ДПС України у Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» по Головному управлінню ДПС у Кіровоградській області рахується податковий борг в сумі 35 979, 95 грн, в тому числі: по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 34 918, 73 грн до Великосеверинівської ТГ та по земельному податку з юридичних осіб в сумі 1 061, 22 грн.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 34 918, 73 грн виник у зв`язку з несплатою грошових зобов`язань, а саме:

- по податковій декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 01.02.2024: по терміну сплати 29.07.2024 на суму 7 140, 04 грн, по терміну сплати 29.10.2024 на суму 8 204, 05 грн, по терміну сплати 29.01.2025 на суму 8 204, 05 грн;

- по податковій декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 25.02.2025 по терміну сплати 29.04.2025 на суму 9 244, 00 грн;

- по пені станом на 02.06.2025 в сумі 2 126, 59 грн.

Податковий борг по земельному податку з юридичних осіб в сумі 1 061, 22 грн виник за рахунок несплати таких грошових зобов`язань:

- згідно податкового розрахунку земельного податку № від 30.06.2025 в сумі 41,22 грн по терміну сплати 30.06.2025;

- згідно податкового повідомлення-рішення № 7552/0405 від 16.06.2025 в сумі 1 020, 00 грн по терміну сплати 10 робочих днів, що настають за днем отримання цього податкового повідомлення-рішення.

За змістом ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Також, ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що кредитор це юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори це кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори це кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори це кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство (після відкриття провадження) та порядок розгляду судом відповідних заяв визначені, зокрема статтями 45, 46, 47 Кодексу України з процедур банкрутства.

Порядок виявлення кредиторів та осіб, які мають бажання взяти участь у санації боржника визначений ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, згідно з яким:

- конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство;

- кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів;

- заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду;

- вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду;

- за результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів;

- ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Суд звертає увагу, що визначення статусу вимог кредитора пов`язується безпосередньо з моментом виникнення цих вимог. При цьому набуття статусу кредитора законодавець пов`язує з наявністю у особи (як фізичної, так і юридичної) грошових вимог до боржника, поданих у встановленому законом порядку. Відповідний висновок наведений Верховним Судом у постановах від 25.06.2020 у справі № 916/1965/13, від 21.09.2020 у справі № 916/2878/14, від 04.11.2020 у справі № 904/9024/16, від 08.03.2023 у справі № 910/1800/22, постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 16.01.2021 у справі № 916/4181/14.

З матеріалів справи судом встановлено, що вимоги Головного управління ДПС у Кіровоградській області по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 34 918, 73 грн виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп», тобто за своєю правовою природою є конкурсними, а вимоги по земельному податку з юридичних осіб в сумі 1 061, 22 грн виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп», тобто за своєю правовою природою є поточними.

Відповідно до ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

Згідно з ч. 8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.

Частиною 4 ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом. Заяви з вимогами поточних кредиторів розглядаються господарським судом у порядку черговості їх надходження. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд своєю ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання у попередньому засіданні конкурсних вимог Головного управління ДПС у Кіровоградській області, а саме вимог по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 34 918, 73 грн, вимоги по земельному податку з юридичних осіб в сумі 1 061, 22 грн не можуть бути розглянуті та визнанні у попередньому засіданні у даній справі так як є поточними.

Разом з тим, суд зазначає, що заявлені Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області вимоги у розмірі 34 918, 73 грн, які виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп», тобто які є конкурсними, подані до суду після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Отже, зважаючи на положення статей 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд визнає частково вимоги Головного управління ДПС у Кіровоградській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» на загальну суму 40 974, 73 грн, з яких: 6 056, 00 грн (судовий збір) - перша черга задоволення вимог кредиторів, 32 792, 14 грн (основний платіж з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) третя черга задоволення вимог кредиторів, 2 126, 59 грн (пеня з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) шоста черга задоволення вимог кредиторів, вимоги у розмірі 1 061, 22 грн суд відхиляє.

До суду звернувся кредитор Фермерське господарство «Маяк» із заявою б/н від 10.07.2025 (вх. № 4573/25 від 14.07.2025) про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп», з урахуванням заяви б/н від 31.07.2025 (вх. № 4953/25 від 04.08.2025), у розмірі 923 943, 44 грн.

Грошові вимоги Фермерського господарства «Маяк» обґрунтовані договором № 18-Т/23 від 21.04.2023, додатковою угодою № 1 від 18.09.2023 до договору№ 18-Т/23 від 21.04.2023, рахунком на оплату № 42 від 24.04.2023, платіжною інструкцією № 64 від 24.04.2023, листом-претензію вих. № 5 від 03.04.2024, претензією № 2 від 01.07.2025.

Загальна сума вимог Фермерського господарства «Маяк» становить 923 943, 44 грн, з яких: 724 383, 00 грн основний борг, 147 719, 47 грн інфляційні втрати, 45 784, 97 грн 3 % річних та 6 056, 00 грн судовий збір, сплачений за подання заяви про визнання кредиторських вимог у даній справі.

Розпорядник майна боржника згідно повідомлення про результати розгляду вимог кредитора вих. № 02-01/20-911/246/25-85 від 26.09.2025 (вх. № 13721/25 від 06.10.2025) визнав частково кредиторські вимоги Фермерського господарства «Маяк» та включив 917 826, 91 грн (724 383, 00 грн основний борг, 147 719, 47 грн інфляційні втрати, 45 725, 44 грн 3 % річних) до четвертої черги задоволення вимог кредиторів та 6 056, 00 грн (судовий збір) до першої черги задоволення вимог кредиторів. Вимоги в сумі 59, 53 грн (3 % річних) розпорядником майна боржника відхилено так як право на нарахування інфляційних втрат та 3 % річних виникло у кредитора з 25.04.2023, а не 24.04.2023.

Боржником не надано суду жодних письмових пояснень щодо кредиторських вимог Фермерського господарства «Маяк».

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, оглянувши оригінали наявних у справі документів, вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.04.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» (продавець - боржник) та Фермерським господарством «Маяк» (покупець - кредитор) укладено договір № 18-Т/22, за умовами якого боржник зобов`язався передати у власність кредитора сільськогосподарську техніку, а саме мобільну зерносушарку ESMA ES90F, нову, р.в. - 2023 (далі - товар), а кредитор зобов`язався прийняти товар та сплатити за нього відповідну грошову суму згідно умов даного договору.

Відповідно до п. 2.1 договору вартість (ціна) товару за цим договором встановлюється в національній валюті, на день укладення договору складає за згодою 2 414 610, 00 грн, в тому числі ПДВ 20 % - 402 435, 00 грн, яка на день укладення договору, відповідно до середнього обмінного курсу, еквівалентна 59 620, 00 Євро.

Згідно з п. 3.2 договору момент отримання товару, засвідчення його належної якості, відсутності видимих дефектів, пошкоджень, належну кількість та комплектність товару, а також виконання умов договору оформлюється актом прийому-передачі та/або видатковою накладною, що складається після виконання кредитором умов оплати, передбачених у цьому договорі та засвідчується підписами і завіряється печатками сторін.

Пунктом 3.3 договору (у редакції додаткової угоди № 1 від 18.09.2023) передбачено, що боржник повідомляє кредитора про день та час поставки товару. При умові виконання розділу 4 цього договору боржник передає кредитору товар не пізніше 25.10.2023.

Відповідно до п. 4.1 договору кредитор зобов`язався сплатити 30 % від загальної суми товару за курсом Євро до національної валюти, розрахованим відповідно до умов, встановлених п. 2.2 даного договору, шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті на рахунок боржника, в строк до 24.04.2023.

Згідно з п. 4.2 договору кредитор зобов`язався сплатити 70 % від загальної суми товару за курсом Євро до національної валюти, розрахованим відповідно до умов, встановлених п. 2.2 даного договору, шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті на рахунок боржника, в строк до 30.06.2023.

Пунктом 12.1 договору передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін, його скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2023, а в частині виконання сторонами зобов`язань, що виникли в період дії договору й випливають із нього до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

24.04.2023 боржник виставив кредитору рахунок № 42 на оплату товару відповідно до договору № 18-Т/23 від 21.04.2023 на загальну суму 724 383, 00 грн.

В свою чергу, кредитор здійснив оплату за товар згідно рахунку № 42 від 24.04.2023 та договору № 18-Т/23 від 21.04.2023 у розмірі 724 383, 00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 64 від 24.04.2023.

Проте, боржник, визначений рахунком № 42 від 24.04.2023 та договором № 18-Т/23 від 21.04.2023, товар кредитору не поставив.

З матеріалів справи вбачається, що кредитор звертався до боржника з листом вих. № 5 від 03.04.2024 та претензією № 2 від 01.07.2025, у яких вимагав повернути йому кошти в сумі 724 383, 00 грн за непоставлену зерносушарку по договору № 18-Т/23 від 21.04.2023.

Проте, боржником не було виконано свого зобов`язання щодо поставки товару або перерахування сплаченої кредитором передоплати.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно з ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 664 Цивільного кодексу України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, припис ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України містить в собі альтернативу щодо реалізації покупцем своїх прав у випадку не поставки товару у встановлений договором строк, а саме: покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З огляду на вищевикладене, враховуючи сплату кредитором коштів за поставку товару у розмірі 724 383, 00 грн відповідно до умов договору № 18-Т/23 від 21.04.2023 та те, що поставка товару боржником нездійснена і кредитор повідомив його про необхідність повернути кошти, які були ним перераховані в якості передоплати, суд дійшов висновку, що у боржника наявний обов`язок перед кредитором щодо повернення передоплати у розмірі 724 383, 00 грн, а тому вимоги Фермерського господарства «Маяк» у розмірі 724 383, 00 грн є обґрунтованими, документально підтвердженими та підлягають визнанню.

Крім того, кредитор заявляє вимоги про визнання інфляційних втрат у розмірі 147 719, 47 грн інфляційні втрати та 3 % річних у розмірі 45 784, 97 грн за порушення боржником зобов`язань, що виникли з договору № 18-Т/23 від 21.04.2023, які нараховані за період з 24.04.2023 по 01.06.2025.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд звертає увагу, що у ст. 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Не є таким винятком із загального правила випадок, коли покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати на підставі ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України.

Відповідно до правової позиції, що викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19 боржник вважається там, що прострочив своє грошове зобов`язання з повернення суми попередньої оплати коли фактично закінчився строк поставки, та яку кредитор зажадав повернути на підставі ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України.

Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Наведені норми закону дають підстави для висновку, що у господарських правовідносинах поставка товару здійснюється на підставі договору, у якому сторони встановлюють таку істотну для цього виду договорів умову як строк поставки, який може ними погоджуватись з урахуванням вказівки на дію або подію, що має настати, а перебіг строку починається з наступного дня після, зокрема, відповідної календарної дати, з якою пов`язано його початок.

Пунктом 3.3 договору № 18-Т/23 від 21.04.2023 (у редакції додаткової угоди № 1 від 18.09.2023) передбачено, що боржник повідомляє кредитора про день та час поставки товару. При умові виконання розділу 4 цього договору боржник передає кредитору товар не пізніше 25.10.2023.

Отже, сторонами, на власний розсуд відповідно до статей 627, 628 Цивільного кодексу України, визначено строк поставки не пізніше 25.10.2023 лише за умови виконання розділу 4 договору № 18-Т/23 від 21.04.2023.

При цьому, судом встановлено, що розділ 4 договору № 18-Т/23 від 21.04.2023 щодо оплати повної вартості товару кредитором не виконано, а тому не можна вважати, що строк поставки товару за вказаним договором настав 25.10.2023.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що кредитор звертався до боржника з листом вих. № 5 від 03.04.2024, у якому просив повернути кошти в сумі 724 383, 00 грн за непоставлену зерносушарку по договору № 18-Т/23 від 21.04.2023, рахунку № 42 від 24.04.2023, сплачені згідно з платіжною інструкцією № 64 від 24.04.2023. Вказаний лист було надіслано боржнику 08.04.2024, що підтверджується описом вкладення від 08.04.2024.

За таких обставин, керуючись положеннями ст. 530 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання у розмірі 724 383, 00 грн з 16.04.2024.

Отже, суд здійснив власний розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних за період з 16.04.2024 по 01.06.2025, відповідно до якого підлягають визнанню інфляційні втрати у розмірі 120 481, 51 грн та 3 % річних у розмірі 24 487, 50 грн.

Крім того, суд звертає увагу, що офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» здійснено 02.06.2025, в той час як заяву б/н від 10.07.2025 (вх. № 4573/25 від 14.07.2025) про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 923 943, 44 грн направлено до суду Фермерським господарством «Маяк» 10.07.2025, тобто після закінчення строку, встановленого для її подання ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Згідно з ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на положення статей 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд визнає частково вимоги Фермерського господарства «Маяк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» на загальну суму 875 408, 01 грн, з яких: 6 056, 00 грн (судовий збір) - перша черга задоволення вимог кредиторів та 869 352, 01 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів, вимоги у розмірі 48 535, 43 грн суд відхиляє як необґрунтовані.

До суду звернувся кредитор Фермерське господарство Кос Тараса Пилиповича із заявою б/н від 03.07.2025 (вх. № 6474 від 03.07.2025) про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 4 740 349, 58 грн.

Грошові вимоги Фермерського господарства Кос Тараса Пилиповича обґрунтовані договором № 40-Т-23 від 25.07.2023, рахунками на оплату № 98 від 28.07.2023, № 99 від 25.08.2023, № 146 від 19.09.2023, платіжними інструкціями № 230 від 31.07.2023, № 267 від 25.08.2023, № 322 від 19.09.2023, листами вих. № 5 від 19.02.2024, вих. № 2 від 27.09.2024, вих. № 4/2 від 22.11.2024, претензією № 25-04/2025 від 25.04.2025, платіжними інструкціями № 28 від 12.02.2025, № 142 від 28.05.2025, ухвалами Господарського суду Київської області від 12.06.2025 та від 24.06.2025 у справі № 911/246/25 (911/1880/25).

Загальна сума вимог Фермерського господарства Кос Тараса Пилиповича становить 4 740 349, 58 грн, з яких: 3 433 175, 09 грн основний борг, 140 258, 27 грн 3 % річних, 611 181, 95 грн інфляційні втрати, 480 550, 71 грн пеня, 70 338, 86 грн судові витрати за подання позову про стягнення заборгованості (справа № 911/246/25 (911/1880/25)), 4 844, 70 грн - судовий збір, сплачений за подання заяви про визнання кредиторських вимог у даній справі.

Розпорядник майна боржника згідно повідомлення про результати розгляду вимог кредитора вих. № 02-01/20-911/246/25-82 від 26.09.2025 (вх. № 13660/25 від 06.10.2025) визнав частково кредиторські вимоги Фермерського господарства Кос Тараса Пилиповича та включив 4 182 207, 67 грн (3 433 175, 09 грн основний борг, 609 223, 70 грн інфляційні втрати, 139 808, 88 грн 3 % річних) до четвертої черги задоволення вимог кредиторів, 479 011, 01 грн до шостої черги задоволення вимог кредиторів та 4 844, 80 грн (судовий збір) до першої черги задоволення вимог кредиторів. Розпорядник майна боржника, перевіривши правильність нарахування 3 % річних, інфляційних втрат та пені, виявив порушення у їх нарахуванні та відхилив вимоги в сумі 449, 39 грн 3 % річних, 1 958, 25 грн інфляційних втрат та 1 539, 70 грн пені. Також, розпорядником майна боржника відхилено вимоги у розмірі 70 338, 86 грн судові витрати за подання позову про стягнення заборгованості (справа № 911/246/25 (911/1880/25)), оскільки станом на 02.06.2025 відсутнє відповідне судове рішення за позовом, що є предметом розгляду в справі № 911/246/25 (911/1880/25).

Боржником відповідно до письмових пояснень вих. № 4-2808/25 від 28.08.2025 (11854/25 від 28.08.2025) відхилено кредиторські вимоги Фермерського господарства Кос Тараса Пилиповича, оскільки останнім не виконано умов договору в частині повної оплати вартості товару, у зв`язку з чим обов`язок із поставки товару у боржника не виник, відповідно і підстави для нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат відсутні. Також, боржник заперечує щодо визнання вимог у розмірі 70 338, 86 грн судові витрати за подання позову про стягнення заборгованості (справа № 911/246/25 (911/1880/25)), оскільки відсутнє судове рішення за результатами розгляду вказаної справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, оглянувши оригінали наявних у справі документів, вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» (продавець - боржник) та Фермерським господарством Кос Тараса Пилиповича (покупець - кредитор) укладено договір № 40-Т-23, за умовами якого боржник зобов`язався передати у власність кредитора сільськогосподарську техніку, а саме інтенсивний культиватор Карат 12/400 KUA (далі - товар), а кредитор зобов`язався прийняти товар та сплатити за нього відповідну грошову суму згідно умов даного договору.

Відповідно до п. 2.1 договору вартість (ціна) товару за цим договором встановлюється в національній валюті, на день укладення договору складає за згодою 3 507 291, 70 грн, в тому числі ПДВ 20 % - 584 548, 62 грн, яка на день укладення договору, відповідно до середнього обмінного курсу, еквівалентна 85 690, 00 Євро.

Згідно з п. 2.2 договору курс євро до національної валюти на день укладення договору складає 40,93 грн за 1 Євро, відповідно до середнього обмінного курсу, встановленому п. 2.3.1 даного договору.

Пунктом 2.3.1 договору передбачено, що середній обмінний курс євро для цілей цього договору розуміється курс продажу (котировок на продаж) євро на момент закриття у відповідний день торгів на міжбанківському валютному ринку України. Сторони погоджуються, що достатнім доказом значення середнього обмінного курсу є надані боржнику дані веб-ресурсу www.minfin.com.ua.

Відповідно до п. 2.3.2 договору грошовий еквівалент ціни товару в євро визначається за середнім обмінним курсом євро на робочий день, що передує дню здійснення оплати. Якщо у день, що передує дню платежу, встановленого відповідно до умов оплати цього договору середній курс продажу євро зміниться порівняно з середнім курсом продажу євро, який передував дню підписання цього договору, то сума у гривнях, що підлягає сплаті кредитором на виконання ним зобов`язань за цим договором, визначається шляхом перерахунку відповідно до середнього курсу продажу євро, який передує дню фактичного здійснення платежу кредитором, але не нижче ніж вказано в п. 2.2.

Згідно з п. 3.2 договору момент отримання товару, засвідчення його належної якості, відсутності видимих дефектів, пошкоджень, належну кількість та комплектність товару, а також виконання умов договору оформлюється актом прийому-передачі та/або видатковою накладною, що складається після виконання кредитором умов оплати, передбачених у цьому договорі та засвідчується підписами і завіряється печатками сторін.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що боржник повідомляє кредитора про день та час поставки товару. При умові виконання розділу 4 цього договору боржник передає кредитору товар не пізніше 20.01.2024.

Відповідно до п. 4.1 договору кредитор зобов`язався сплатити 10 % від загальної суми товару за курсом Євро до національної валюти, розрахованим відповідно до умов, встановлених п. 2.2 даного договору, шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті на рахунок боржника, в строк до 28.07.2023.

Згідно з п. 4.2 договору кредитор зобов`язався сплатити 18 % від загальної суми товару за курсом Євро до національної валюти, розрахованим відповідно до умов, встановлених п. 2.2 даного договору, шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті на рахунок боржника, в строк до 20.08.2023.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що кредитор зобов`язався сплатити 18 % від загальної суми товару за курсом Євро до національної валюти, розрахованим відповідно до умов, встановлених п. 2.2 даного договору, шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті на рахунок боржника, в строк до 20.09.2023.

Відповідно до п. 4.4 договору кредитор зобов`язався сплатити 18 % від загальної суми товару за курсом Євро до національної валюти, розрахованим відповідно до умов, встановлених п. 2.2 даного договору, шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті на рахунок боржника, в строк до 20.10.2023.

Згідно з п. 4.5 договору кредитор зобов`язався сплатити 18 % від загальної суми товару за курсом Євро до національної валюти, розрахованим відповідно до умов, встановлених п. 2.2 даного договору, шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті на рахунок боржника, в строк до 20.11.2023.

Пунктом 4.6 договору передбачено, що кредитор зобов`язався сплатити 18 % від загальної суми товару за курсом Євро до національної валюти, розрахованим відповідно до умов, встановлених п. 2.2 даного договору, шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті на рахунок боржника, в строк до 20.12.2023.

Відповідно до п. 4.7 договору сплатою за товар вважається день зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок боржника.

Згідно з п. 4.8 договору дострокова оплата є можливою.

Пунктом 11.1 договору передбачено, що у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та відповідним чинним законодавством України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до п. 11.2 договору боржник несе відповідальність за затримку з передачею товару кредитору, сплачуючи неустойку на користь останнього в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непереданого товару/частини товару, за кожен день такого прострочення.

Згідно з п. 11.9 договору сторони домовилися, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняються через 3 роки від дня коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 12.1 договору передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін, його скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2023, а в частині виконання сторонами зобов`язань, що виникли в період дії договору й випливають із нього до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

28.07.2023, 25.08.2023 та 19.09.2023 боржник виставив кредитору рахунки № 98, № 99, № 146 на оплату товару відповідно до договору № 40-Т-23 від 25.07.2023 на загальну суму 3 433 175, 09 грн.

В свою чергу, кредитор здійснив оплату за товар згідно вищезазначених рахунків та договору № 40-Т-23 від 25.07.2023 у розмірі 3 433 175, 09 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 230 від 31.07.2023 на суму 350 729, 17 грн, № 267 від 25.08.2023 на суму 1 500 000, 00 грн та № 322 від 19.09.2023 на суму 1 582 445, 92 грн.

Проте, боржник, визначений рахунками № 98, № 99, № 146 та договором № 40-Т-23 від 25.07.2023, товар кредитору не поставив.

З матеріалів справи вбачається, що кредитор звертався до боржника з листом вих. № 5 від 19.02.2024, у якому вимагав повідомити строки поставки товару.

В подальшому, кредитор звертався до боржника з листами вих. № 2 від 27.09.2024, вих. № 4/2 від 22.11.2024 та претензією № 25-04/2025 від 25.04.2025, у яких вимагав повернути йому кошти в сумі 3 433 175, 09 грн, а також сплатити пеню, інфляційні втрати та 3 % річних.

Проте, боржником не було виконано свого зобов`язання щодо поставки товару або перерахування сплаченої кредитором передоплати.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно з ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 664 Цивільного кодексу України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, припис ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України містить в собі альтернативу щодо реалізації покупцем своїх прав у випадку не поставки товару у встановлений договором строк, а саме: покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З огляду на вищевикладене, враховуючи сплату кредитором коштів за поставку товару у розмірі 3 433 175, 09 грн та те, що поставка товару боржником нездійснена і кредитор повідомив його про необхідність повернути кошти, які були ним перераховані в якості передоплати, суд дійшов висновку, що у боржника наявний обов`язок перед кредитором щодо повернення передоплати у розмірі 3 433 175, 09 грн.

При цьому, судом не беруться до уваги посилання боржника на те, що Фермерським господарством Кос Тараса Пилиповича не виконано умов договору в частині повної оплати вартості товару, оскільки відповідно до матеріалів справи останнім здійснено оплату товару відповідно до виставлених боржником рахунків на оплату товару та умов договору № 40-Т-23 від 25.07.2023, а саме пункту 2.3 договору щодо визначення грошового еквіваленту ціни товару в євро за середнім обмінним курсом євро на робочий день, що передує дню здійснення оплати.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги Фермерського господарства Кос Тараса Пилиповича у розмірі 3 433 175, 09 грн є обґрунтованими, документально підтвердженими та підлягають визнанню.

Крім того, кредитором заявлено вимоги про визнання 3 % річних у розмірі 140 258, 27 грн за період з 21.01.2024 по 01.06.2025, інфляційних втрат у розмірі 611 181, 95 грн за період з 01.02.2024 по 31.05.2025 та пені у розмірі 480 550, 71 грн за період з 21.01.2024 по 20.07.2024 за порушення боржником зобов`язань, що виникли з договору № 40-Т-23 від 25.07.2023.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Статтею 551 Цивільного кодексу України передбачено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок інфляційних втрат, 3 % річних та пені, здійснений кредитором, і встановлено, що він відповідає вищевказаним вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги кредитора в цій частині визнаються обґрунтованими.

Щодо вимог кредитора про визнання 70 338, 86 грн судових витрат за подання позову про стягнення заборгованості (справа № 911/246/25 (911/1880/25)), з яких: 15 000, 00 грн за надання адвокатських послуг та 55 338, 86 грн судовий збір, суд зазначає таке.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.06.2025 прийнято позовну заяву Фермерського господарства Кос Тараса Пилиповича про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» 4 611 571, 03 грн та відкрито провадження щодо розгляду даної позовної заяви у відокремленому провадженні в межах справи № 911/246/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп», з присвоєнням їй номеру справи 911/246/25 (911/1880/25).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.11.2025 у справі № 911/246/25 (911/1880/25) позов Фермерського господарства Кос Тараса Пилиповича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» про стягнення 4 611 571, 03 грн у відокремленому провадженні в межах справи № 911/246/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» залишено без розгляду на підставі ч. 4 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.12.2025 у справі № 911/246/25 (911/1880/25) повернуто Фермерському господарству Кос Тараса Пилиповича з Державного бюджету України 55 338, 86 грн судового збору, сплаченого згідно з платіжною інструкцією № 142 від 28.05.2025.

Водночас, вимоги щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» 15 000, 00 грн за надання адвокатських послуг у межах справи № 911/246/25 (911/1880/25) не розглядалися та судового рішення за результатами їх розгляду не приймалося.

У межах даної справи достатніх доказів на підтвердження понесення Фермерським господарством Кос Тараса Пилиповича витрат на професійну правничу допомогу (договору, детального опису робіт (наданих послуг), рахунків тощо) не надано.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для визнання 70 338, 86 грн судових витрат за подання позову про стягнення заборгованості (справа № 911/246/25 (911/1880/25)).

Крім того, суд звертає увагу, що офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» здійснено 02.06.2025, в той час як заяву б/н від 03.07.2025 (вх. № 6474 від 03.07.2025) про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 4 740 349, 58 грн направлено до суду Фермерським господарством Кос Тараса Пилиповича 03.07.2025, тобто після закінчення строку, встановленого для її подання ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Згідно з ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на положення статей 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд визнає частково вимоги Фермерського господарства Кос Тараса Пилиповича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» на загальну суму 4 670 010, 82 грн, з яких: 4 844, 80 грн (судовий збір) - перша черга задоволення вимог кредиторів, 4 184 615, 31 грн (основний борг, 3 % річних, інфляційні втрати) - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 480 550, 71 грн (пеня) шоста черга задоволення вимог кредиторів, вимоги у розмірі 70 338, 86 грн суд відхиляє як необґрунтовані.

До суду звернувся кредитор Фермерське господарство Вербового Олександра Анатолійовича із заявою вих. № 72 від 09.09.2025 (вх. № 7181 від 09.09.2025) про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 5 799 376, 60 грн.

Грошові вимоги Фермерського господарства Вербового Олександра Анатолійовича обґрунтовані договором № 61-Т-23 від 13.12.2023, рахунками на оплату № 177 від 13.12.2023, № 178 від 15.12.2023, банківськими виписками, платіжними інструкціями № 1262 від 13.12.2023, № 1264 від 15.12.2023, договором № 62-Т/23 від 15.12.2023, рахунками на оплату № 179 від 15.12.2023, № 187 від 26.12.2023, платіжними інструкціями № 1265 від 15.12.2023, № 1276 від 26.12.2023, листами-претензіями № 15/03/24 від 15.03.2024, від 13.06.2024.

Загальна сума вимог Фермерського господарства Вербового Олександра Анатолійовича становить 5 805 432, 60 грн, з яких: 3 615 689, 27 грн основний борг, 152 813, 00 грн 3 % річних, 1 429 275, 08 грн пеня, 601 599, 25 грн інфляційні втрати та 6 056, 00 грн - судовий збір, сплачений за подання заяви про визнання кредиторських вимог у даній справі.

Розпорядник майна боржника згідно повідомлення про результати розгляду вимог кредитора вих. № 02-01/20-911/246/25-84 від 26.09.2025 (вх. № 13695/25 від 06.10.2025) визнав частково кредиторські вимоги Фермерського господарства Вербового Олександра Анатолійовича та включив 4 469 809, 55 грн (3 615 689, 27 грн основний борг, 601 599, 25 грн інфляційні втрати, 152 521, 01 грн 3 % річних) до четвертої черги задоволення вимог кредиторів, 1 426 710, 82 грн (пеня) до шостої черги задоволення вимог кредиторів та 6 056, 00 грн (судовий збір) до першої черги задоволення вимог кредиторів. Розпорядник майна боржника, перевіривши правильність нарахування 3 % річних, інфляційних втрат та пені, виявив порушення у їх нарахуванні та відхилив вимоги в сумі 291, 99 грн 3 % річних та 2 564, 26 грн пені.

Боржником не надано суду жодних письмових пояснень щодо кредиторських вимог Фермерського господарства Вербового Олександра Анатолійовича.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, оглянувши оригінали наявних у справі документів, вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» (продавець - боржник) та Фермерським господарством Вербового Олександра Анатолійовича (покупець - кредитор) укладено договір № 61-Т-23, за умовами якого боржник зобов`язався передати у власність кредитора сільськогосподарську техніку, зазначену у додатку № 1 (специфікації) до даного договору (далі - товар), а кредитор зобов`язався прийняти товар та сплатити за нього відповідну грошову суму згідно умов даного договору.

Відповідно до п. 2.1 договору № 61-Т-23 вартість (ціна) товару за цим договором встановлюється в національній валюті, на день укладення договору складає за згодою 3 369 860, 00 грн, в тому числі ПДВ 20 % - 561 643, 33 грн, яка на день укладення договору, відповідно до середнього обмінного курсу, еквівалентна 84 500, 00 Євро.

Згідно з п. 2.2 договору № 61-Т-23 курс євро до національної валюти на день укладення договору складає 39,88 грн за 1 Євро, відповідно до середнього обмінного курсу, встановленому п. 2.3.1 даного договору.

Пунктом 2.3 договору № 61-Т-23 передбачено, що сторони домовились про наступні правила визначення валютного еквіваленту кожного платежу та перерахунку ціни (вартості) товару в національну валюту:

- середній обмінний курс євро для цілей цього договору розуміється курс продажу (котировок на продаж) євро на момент закриття у відповідний день торгів на міжбанківському валютному ринку України. Сторони погоджуються, що достатнім доказом значення середнього обмінного курсу є надані боржнику дані веб-ресурсу www.minfin.com.ua (п. 2.3.1 договору № 61-Т-23);

- грошовий еквівалент ціни товару в євро визначається за середнім обмінним курсом євро на робочий день, що передує дню здійснення оплати. Якщо у день, що передує дню платежу, встановленого відповідно до умов оплати цього договору середній курс продажу євро зміниться порівняно з середнім курсом продажу євро, який передував дню підписання цього договору, то сума у гривнях, що підлягає сплаті кредитором на виконання ним зобов`язань за цим договором, визначається шляхом перерахунку відповідно до середнього курсу продажу євро, який передує дню фактичного здійснення платежу кредитором, але не нижче ніж вказано в п. 2.2 (п. 2.3.2 договору № 61-Т-23).

Відповідно до п. 3.2 договору № 61-Т-23 момент отримання товару, засвідчення його належної якості, відсутності видимих дефектів, пошкоджень, належну кількість та комплектність товару, а також виконання умов договору оформлюється актом прийому-передачі та/або видатковою накладною, що складається після виконання кредитором умов оплати, передбачених у цьому договорі та засвідчується підписами і завіряється печатками сторін.

Згідно з п. 3.3 договору № 61-Т-23 боржник повідомляє кредитора про день та час поставки товару. При умові виконання розділу 4 цього договору боржник передає кредитору товар не пізніше 30.12.2023.

Відповідно до п. 4.1 договору № 61-Т-23 кредитор зобов`язався сплатити 65 % від загальної суми товару за курсом Євро до національної валюти, розрахованим відповідно до умов, встановлених п. 2.2 даного договору, шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті на рахунок боржника, в строк до 13.12.2023.

Згідно з п. 4.2 договору № 61-Т-23 (у редакції додаткової угоди № 1 від 29.12.2023) кредитор зобов`язався сплатити 35 % від загальної суми товару за курсом Євро до національної валюти, розрахованим відповідно до умов, встановлених п. 2.2 даного договору, шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті на рахунок боржника на підставі отриманих від боржника рахунків.

Пунктом 11.1 договору № 61-Т-23 передбачено, що у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та відповідним чинним законодавством України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до п. 11.2 договору № 61-Т-23 боржник несе відповідальність за затримку з передачею товару кредитору, сплачуючи неустойку на користь останнього в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непереданого товару/частини товару, за кожен день такого прострочення.

Згідно з п. 11.9 договору № 61-Т-23 сторони домовилися, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняються через 3 роки від дня коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 12.1 договору № 61-Т-23 передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін, його скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2024, а в частині виконання сторонами зобов`язань, що виникли в період дії договору й випливають із нього до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до п. 12.3 договору № 61-Т-23 (у редакції додаткової угоди № 1 від 29.12.2023) при непередачі боржником товару кредитору до 31.12.2024, сторони даний договір будуть вважати розірваним 31.12.2024 та боржник зобов`язаний повернути кредитору отриману від нього оплату за товар.

13.12.2023 та 15.12.2023 боржник виставив кредитору рахунки № 177 та № 178 на оплату товару відповідно до договору № 61-Т-23 від 13.12.2023 на загальну суму 2 705 901, 27 грн.

В свою чергу, кредитор здійснив оплату за товар згідно вищезазначених рахунків та договору № 61-Т-23 від 13.12.2023 у розмірі 2 705 901, 27 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 1262 від 13.12.2023 та № 1264 від 15.12.2023.

Проте, в порушення взятих на себе зобов`язань, боржник, визначений рахунками № 177, № 178 та договором № 61-Т-23 від 13.12.2023, товар кредитору не поставив.

Також, 15.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» (продавець - боржник) та Фермерським господарством Вербового Олександра Анатолійовича (покупець - кредитор) укладено договір № 62-Т/23, за умовами якого боржник зобов`язався передати у власність кредитора сільськогосподарську техніку, зазначену у додатку № 1 (специфікації) до даного договору (далі - товар), а кредитор зобов`язався прийняти товар та сплатити за нього відповідну грошову суму згідно умов даного договору.

Відповідно до п. 2.1 договору № 62-Т/23 вартість (ціна) товару за цим договором встановлюється в національній валюті, на день укладення договору складає за згодою 894 740, 00 грн, в тому числі ПДВ 20 % - 149 123, 33 грн.

Згідно з п. 3.2 договору № 62-Т/23 момент отримання товару, засвідчення його належної якості, відсутності видимих дефектів, пошкоджень, належну кількість та комплектність товару, а також виконання умов договору оформлюється актом прийому-передачі та/або видатковою накладною, що складається після виконання кредитором умов оплати, передбачених у цьому договорі та засвідчується підписами і завіряється печатками сторін.

Пунктом 3.3 договору № 62-Т/23 передбачено, що боржник повідомляє кредитора про день та час поставки товару. При умові виконання розділу 4 цього договору боржник передає кредитору товар не пізніше 22.01.2024.

Відповідно до п. 4.1 договору № 62-Т/23 кредитор зобов`язався сплатити 10 % від загальної суми товару за курсом Євро до національної валюти, розрахованим відповідно до умов, встановлених п. 2.2 даного договору, шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті на рахунок боржника, в строк до 15.12.2023.

Згідно з п. 4.2 договору № 62-Т/23 кредитор зобов`язався сплатити 90 % від загальної суми товару за курсом Євро до національної валюти, розрахованим відповідно до умов, встановлених п. 2.2 даного договору, шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті на рахунок боржника, в строк до 20.01.2024.

Пунктом 11.2 договору № 62-Т/23 передбачено, що боржник несе відповідальність за затримку з передачею товару кредитору, сплачуючи неустойку на користь останнього в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непереданого товару/частини товару, за кожен день такого прострочення.

Відповідно до п. 11.9 договору № 62-Т/23 сторони домовилися, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняються через 3 роки від дня коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 11.10 договору № 62-Т/23 сторони домовилися збільшити строк позовної давності до 3 років.

Пунктом 12.1 договору № 62-Т/23 передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін, його скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2024, а в частині виконання сторонами зобов`язань, що виникли в період дії договору й випливають із нього до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

15.12.2023 та 26.12.2023 боржник виставив кредитору рахунки № 179 та № 187 на оплату товару відповідно до договору № 62-Т/23 від 15.12.2023 на загальну суму 909 788, 00 грн.

В свою чергу, кредитор здійснив оплату за товар згідно рахунків № 179, № 187 та договору № 62-Т/23 від 15.12.2023 у розмірі 909 788, 00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 1265 від 15.12.2023 та № 1276 від 26.12.2023.

Проте, в порушення взятих на себе зобов`язань, боржник, визначений рахунками № 179, № 187 та договором № 62-Т/23 від 15.12.2023, товар кредитору не поставив.

З матеріалів справи вбачається, що кредитор звертався до боржника з листами-претензіями № 15/03/24 від 15.03.2024 та від 13.06.2024, у яких вимагав виконати умови договорів та здійснити поставку техніки, а у разі неможливості такого виконання - повернути сплачені ним кошти.

Проте, боржником не було виконано свого зобов`язання щодо поставки товару або перерахування сплаченої кредитором передоплати.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно з ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 664 Цивільного кодексу України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, припис ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України містить в собі альтернативу щодо реалізації покупцем своїх прав у випадку не поставки товару у встановлений договором строк, а саме: покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З огляду на вищевикладене, враховуючи сплату кредитором коштів за поставку товару у розмірі 3 615 689, 27 грн та те, що поставка товару боржником нездійснена і кредитор повідомив його про необхідність повернути кошти, які були ним перераховані в якості передоплати, суд дійшов висновку, що у боржника наявний обов`язок перед кредитором щодо повернення передоплати у розмірі 3 615 689, 27 грн, а тому вимоги Фермерського господарства Вербового Олександра Анатолійовича у розмірі 3 615 689, 27 грн є обґрунтованими, документально підтвердженими та підлягають визнанню.

Крім того, кредитор заявляє вимоги про визнання інфляційних втрат у розмірі 601 599, 25 грн, 3 % річних у розмірі 152 813, 00 грн та пені у розмірі 1 429 275, 08 грн за порушення боржником зобов`язань, що виникли з договору № 61-Т-23 від 13.12.2023 та нараховані за період з 30.12.2023 по 02.06.2025, а також за порушення боржником зобов`язань, що виникли з договору № 62-Т/23 від 15.12.2023 та нараховані за період з 22.01.2024 по 02.06.2025.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд звертає увагу, що у ст. 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Не є таким винятком із загального правила випадок, коли покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати на підставі ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України.

Відповідно до правової позиції, що викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19 боржник вважається там, що прострочив своє грошове зобов`язання з повернення суми попередньої оплати коли фактично закінчився строк поставки, та яку кредитор зажадав повернути на підставі ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України.

Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Наведені норми закону дають підстави для висновку, що у господарських правовідносинах поставка товару здійснюється на підставі договору, у якому сторони встановлюють таку істотну для цього виду договорів умову як строк поставки, який може ними погоджуватись з урахуванням вказівки на дію або подію, що має настати, а перебіг строку починається з наступного дня після, зокрема, відповідної календарної дати, з якою пов`язано його початок.

Пунктом 3.3 договору № 61-Т-23 передбачено, що боржник повідомляє кредитора про день та час поставки товару. При умові виконання розділу 4 цього договору боржник передає кредитору товар не пізніше 30.12.2023.

Пунктом 3.3 договору № 62-Т/23 передбачено, що боржник повідомляє кредитора про день та час поставки товару. При умові виконання розділу 4 цього договору боржник передає кредитору товар не пізніше 22.01.2024.

Отже, сторонами, на власний розсуд відповідно до статей 627, 628 Цивільного кодексу України, визначено строк поставки, а саме за договором № 61-Т-23 - не пізніше 30.12.2023 лише за умови виконання розділу 4 вказаного договору, а за договором № 62-Т/23 - не пізніше 22.01.2024 лише за умови виконання розділу 4 вказаного договору.

При цьому, судом встановлено, що розділ 4 договору № 62-Т/23 від 15.12.2023 щодо оплати повної вартості товару кредитором виконано, а розділ 4 договору № 61-Т-23 від 13.12.2023 щодо оплати повної вартості товару кредитором не виконано, а тому не можна вважати, що строк поставки товару за вказаним договором настав 30.12.2023.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що кредитор звертався до боржника з листом-претензією № 15/03/24 від 15.03.2024, у якому, зокрема, вимагав повернути йому кошти за непоставлений товар по договору № 61-Т-23 від 13.12.2023. Вказаний лист було отримано боржнику 15.03.2024, що підтверджується відповідною відміткою на даному листі-претензії.

За таких обставин, керуючись положеннями ст. 530 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання у розмірі 2 705 901, 27 грн з 23.03.2024.

Разом з тим, керуючись положеннями ст. 253 Цивільного кодексу України та враховуючи виконання розділу 4 договору № 62-Т/23 від 15.12.2023, боржник вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання у розмірі 909 788, 00 грн з 23.01.2024.

Отже, суд здійснив власний розрахунок пені, інфляційних втрат та 3 % річних за порушення боржником зобов`язань, що виникли з договору № 61-Т-23 від 13.12.2023 за період з 23.03.2024 по 01.06.2025 та за порушення боржником зобов`язань, що виникли з договору № 62-Т/23 від 15.12.2023 за період з 23.01.2024 по 01.06.2025, відповідно до якого підлягають визнанню пеня у розмірі 1 240 135, 44 грн, 3 % річних у розмірі 133 814, 68 грн та інфляційні втрати у розмірі 601 599, 25 грн.

Крім того, суд звертає увагу, що офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» здійснено 02.06.2025, в той час як заяву вих. № 72 від 09.09.2025 (вх. № 7181 від 09.09.2025) про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 5 799 376, 60 грн направлено до суду Фермерським господарством Вербового Олександра Анатолійовича 09.09.2025, тобто після закінчення строку, встановленого для її подання ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Згідно з ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на положення статей 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд визнає частково вимоги Фермерського господарства Вербового Олександра Анатолійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» на загальну суму 5 597 294, 64 грн, з яких: 6 056, 00 грн (судовий збір) - перша черга задоволення вимог кредиторів, 4 351 103, 20 грн (основний борг, 3 % річних, інфляційні втрати) - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 1 240 135, 44 грн (пеня) - шоста черга задоволення вимог кредиторів, вимоги у розмірі 208 137, 96 грн суд відхиляє як необґрунтовані.

До суду звернувся кредитор Акціонерне товариство «Банк Альянс» із заявою вих. № 07.6/102/НПА від 26.06.2025 (вх. № 6371 від 26.06.2025) про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 32 417 929, 00 грн.

Грошові вимоги Акціонерного товариства «Банк Альянс» обґрунтовані субкредитною угодою № 20-259/ЮК/ЄІБ про відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 22.12.2020 зі змінами та доповненнями, банківськими виписками по особовому рахунку, договором іпотеки від 22.12.2020, договором застави транспортного засобу № 20-005-05/ТЗ від 26.01.2021, договором застави № 20-005-62/ТЗ від 22.12.2020, договором застави № 20-005-63/ТЗ від 23.12.2020, договором застави товарів в обороті № 20-004-12/ТО від 22.12.2020, договором № 21-271/ЮК про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 08.12.2021 зі змінами та доповненнями, банківськими виписками по особовому рахунку, договором застави товарів в обороті № 21-001-116/О від 08.12.2021.

Загальна сума вимог Акціонерного товариства «Банк Альянс» становить 32 417 929, 00 грн, з яких: 300 000, 00 Євро прострочена заборгованість за кредитом за субкредитною угодою № 20-259/ЮК/ЄІБ про відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 22.12.2020, 150 000, 00 Євро поточна заборгованість за кредитом за субкредитною угодою № 20-259/ЮК/ЄІБ про відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 22.12.2020, 35 933, 99 Євро прострочена заборгованість за процентами за субкредитною угодою № 20-259/ЮК/ЄІБ про відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 22.12.2020, 3 057, 52 Євро поточна заборгованість за процентами за субкредитною угодою № 20-259/ЮК/ЄІБ про відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 22.12.2020, 168 418, 57 Євро прострочена заборгованість за кредитом за договором № 21-271/ЮК про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 08.12.2021, 12 168, 38 Євро прострочена заборгованість за процентами за договором № 21-271/ЮК про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 08.12.2021, 1 144, 31 Євро поточна заборгованість за процентами за договором № 21-271/ЮК про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 08.12.2021, 6 056, 00 грн - судовий збір, сплачений за подання заяви про визнання кредиторських вимог у даній справі.

Розпорядник майна боржника згідно повідомлення про результати розгляду вимог кредитора вих. № 02-01/20-911/246/25-97 від 06.10.2025 (вх. № 14429/25 від 17.10.2025) визнав частково кредиторські вимоги Акціонерного товариства «Банк Альянс» у розмірі 24 755 287, 76 грн, з яких: 2 400 848, 16 грн як вимоги четвертої черги погашення та 22 354 439, 60 грн як вимоги забезпеченого кредитора. Розпорядник майна боржника відхилив вимоги за субкредитною угодою № 20-259/ЮК/ЄІБ про відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 22.12.2020 в сумі 153 057, 52 Євро як поточні, а також вимоги за договором № 21-271/ЮК про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 08.12.2021 у розмірі 5 385, 84 Євро проценти, які нараховані банком після закінчення строку кредитування.

Боржником не надано суду жодних письмових пояснень щодо кредиторських вимог Акціонерного товариства «Банк Альянс».

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, оглянувши оригінали наявних у справі документів, вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.12.2020 між Акціонерним товариством «Банк Альянс» (кредитор банк або посередник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» (боржник кінцевий бенефіціар) укладено субкредитну угоду № 20-259/ЮК/ЄІБ про відкриття невідновлювальної кредитної лінії, за умовами якої банк надає боржнику кредит в розмірі 500 000, 00 Євро з кінцевим строком повернення 21.12.2023, відповідно до графіку зниження ліміту кредитування, який визначений у додатку № 1 до цієї угоди, а саме:

- 22.10.2021 оплата 50 000, 00 Євро;

- 22.11.2021 оплата 50 000, 00 Євро;

- 22.10.2022 оплата 50 000, 00 Євро;

- 22.11.2022 оплата 50 000, 00 Євро;

- 22.10.2023 оплата 100 000, 00 Євро;

- 22.11.2023 оплата 100 000, 00 Євро;

- 22.12.2023 оплата 100 000, 00 Євро.

Також, пунктом 1.1 субкредитної угоди визначено: цілі кредитування - поповнення обігових коштів; процентну ставку - 9 % річних, а після отримання кредитором субфінансування від Європейського інвестиційного банку зниження до 8 % шляхом підписання між сторонами відповідної додаткової угоди до цієї субкредитної угоди; тип процентної ставки - фіксована; комісії - 1,0% від суми встановленого ліміту одноразово до видачі кредитних коштів.

Розділом 2 субкредитної угоди передбачено забезпечення за вказаною угодою, а саме іпотека нерухомого майна, застава рухомого майна та порука фізичної особи.

Розділом 3 субкредитної угоди визначено умови та порядок надання і повернення кредиту, сплата процентів.

Відповідно до п. 7.1 субкредитної угоди дана угода набирає чинності з дати її укладення та діє до повного виконання боржником прийнятих на себе зобов`язань за угодою, в тому числі повного погашення боржником заборгованості за кредитом, процентами, комісіями, неустойками, іншими платежами/сумами, що підлягають сплаті боржником на користь кредитора за цією угодою.

В подальшому до субкредитної угоди сторонами вносились зміни та доповнення шляхом укладення договорів про внесення змін та доповнень, а саме:

- № 1 від 03.03.2021, яким зменшено проценту ставку з 9 % до 8%;

- № 2 від 21.10.2021, яким змінено графік зниження ліміту кредитування;

- № 3 від 26.04.2022, яким змінено графік зниження ліміту кредитування;

- № 3 від 31.01.2023, яким змінено графік зниження ліміту кредитування;

- № 4 від 09.02.2023, яким змінено забезпечення за договором;

- № 5 від 03.11.2023, яким продовжено кінцевий термін повернення заборгованості по 21.07.2025, змінено графік зниження ліміту кредитування та змінено ціль кредитування придбання сільськогосподарської техніки.

Згідно з п. 3.10 субкредитної угоди (в редакції договору про внесення змін та доповнень № 5), сплата боржником процентів здійснюється щомісячно в строк з 1-го по 5-те число місяця, наступного за звітним, в день, що є кінцевим терміном повернення заборгованості та /або у день остаточного повернення кредитних коштів, на рахунок зазначений в п. 1.1. цієї угоди. Якщо дата сплати процентів за користування кредитом згідно з цією угодою припадає на вихідний або святковий день, зазначені платежі повинні бути здійснені в перший банківський день після вихідного або святкового дня. У випадку порушення кінцевим боржником встановлених цим пунктом угоди строків сплати процентів, сума несплачених в строк процентів, вважається простроченою з наступного робочого дня (за днем закінчення строку сплати платежу) переносяться банком на рахунки для обліку простроченої заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов субкредитної угоди, на підставі заяв боржника від 18.12.2020, від 23.12.2020, від 24.12.2020, від 05.01.2021 та від 18.01.2021, банком (кредитором) надано боржнику кредитні кошти в сумі 500 000, 00 Євро, що підтверджується виписками по особовому рахунку.

Проте, в порушення своїх договірних зобов`язань, боржник кредит за субкредитною угодою № 20-259/ЮК/ЄІБ про відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 22.12.2020 погасив лише частково, а саме у розмірі 50 000, 00 Євро, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість.

Так, станом на 01.06.2025 загальний розмір заборгованості боржника за субкредитною угодою № 20-259/ЮК/ЄІБ про відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 22.12.2020 складає 488 991, 51 Євро, з яких: сума простроченої заборгованості за кредитом - 300 000, 00 Євро, сума поточної заборгованості по кредиту 150 000, 00 Євро, сума простроченої заборгованості за процентами 35 933, 99 Євро, сума поточної заборгованості за процентами - 3 057, 52 Євро.

В забезпечення виконання боржником його зобов`язань за субкредитною угодою № 20-259/ЮК/ЄІБ про відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 22.12.2020 між банком та боржником укладені такі договори:

1) договір іпотеки від 22.12.2022, відповідно до умов якого, боржник (іпотекодавець) передає в забезпечення умов субкредитної угоди в іпотеку банку наступне майно:

- земельну ділянку, площею 0,2 га, за адресою: Кіровоградська обл., Кропивницький р-н, с. Підгайці, вул. Північна, кадастровий номер :57:000:0632;

- виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Кіровоградська обл., Кропивницький р-н, с. Підгайці, вул. Північна, 77, на земельній ділянці з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу, кадастровий номер :57:000:1018, площею 0,3575 га, за адресою: Кіровоградська обл., Кропивницький р-н, с. Підгайці, вул. Північна, яка є також предметом іпотеки;

- земельну ділянку, площею 0,3 га, за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. Чумацький Шлях, кадастровий номер :01:075:0024;

- земельну ділянку, площею 0,163 га, за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. Чумацький Шлях, кадастровий номер :01:076:0066.

- земельну ділянку, площею 0,241 га, за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. Чумацький Шлях, кадастровий номер :01:076:0062;

- земельну ділянку, площею 0,057 га, за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. Чумацький Шлях, кадастровий номер :01:076:0068.

Згідно з п. 2.2 договору іпотеки від 22.12.2022 сторони дійшли згоди, що заставна вартість вищезазначених предметів іпотеки визначається у розмірі 4 614 814, 00 грн.

2) договір застави № 20-005-62/ТЗ від 22.12.2020, відповідно до умов якого боржник (заставодавець) передає в забезпечення умов субкредитної угоди дві одиниці транспортних засобів, а саме:

- автомобіль Volkswagen Tiguan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2016;

- спеціалізований вантажний фургон малотонажний-В Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2005.

Згідно з п. 2.2 вказаного договору застави, сторони погодили загальну заставну вартість двох одиниць предмету застави в розмірі 660 699, 00 грн.

3) договір застави № 20-005-63/ТЗ від 23.12.2020, відповідно до умов якого боржник (заставодавець) передає в забезпечення умов субкредитної угоди одинадцять одиниць транспортних засобів, а саме:

- Renault Master, 2017 рік виробництва, державний номерний знак: НОМЕР_3 ;

- Renault Dokker, 2016 рік виробництва, державний номерний знак: НОМЕР_4 ;

- Renault Dokker, 2017 рік виробництва, державний номерний знак: НОМЕР_5 ;

- Renault Dokker, 2015 рік виробництва, державний номерний знак: НОМЕР_6 ;

- Volkswagen Transporter, 2011 рік виробництва, державний номерний знак: НОМЕР_7 ;

- Renault Dokker, 2014 рік виробництва, державний номерний знак: НОМЕР_8 ;

- Skoda Rapid, 2013 рік виробництва, державний номерний знак: НОМЕР_9 ;

- KIA Sportage, 2017 рік виробництва, державний номерний знак: НОМЕР_10 ;

- Volkswagen Polo, 2016 рік виробництва, державний номерний знак: НОМЕР_11 ;

- Volkswagen Polo, 2016 рік виробництва, державний номерний знак: НОМЕР_12 ;

- Volkswagen Polo, 2016 рік виробництва, державний номерний знак: НОМЕР_13 .

Згідно з п.2.2 вказаного договору застави сторони погодили загальну заставну вартість одинадцяти одиниць предмету застави в розмірі 3 294 584, 00 грн.

4) договір застави товарів в обороті № 20-004-12/ТО від 22.12.2020, відповідно до умов якого боржник (заставодавець) передає в забезпечення умов субкредитної угоди товари в обороті, перелік яких викладений в додатку №1 до цього договору.

Згідно з п. 2.3 вказаного договору застави сторони погодили загальну заставну вартість предмету застави в розмірі 6 570 808, 00 грн.

5) договір застави транспортного засобу №20-005-05/ТЗ від 26.01.2021, відповідно до умов якого боржник (заставодавець) передає в забезпечення умов субкредитної угоди вісім одиниць транспортних засобів, а саме:

- Renault Logan, 2015 рік виробництва, державний номерний знак: НОМЕР_14 ;

- Renault Logan, 2015 рік виробництва, державний номерний знак: НОМЕР_15 ;

- Renault Logan, 2015 рік виробництва, державний номерний знак: НОМЕР_16 ;

- Renault Logan, 2015 рік виробництва, державний номерний знак: НОМЕР_17 ;

- Renault Logan, 2015 рік виробництва, державний номерний знак: НОМЕР_18 ;

- Renault Logan, 2015 рік виробництва, державний номерний знак: НОМЕР_19 ;

- Renault Logan, 2015 рік виробництва, державний номерний знак: НОМЕР_20 ;

- Renault Sandero, 2019 рік виробництва, державний номерний знак: НОМЕР_21 .

Згідно з п.2.3 вказаного договору застави сторони погодили загальну заставну вартість всіх восьми одиниць предмету застави в розмірі 1 760 145, 00 грн.

Отже, загальна заставна вартість вищезазначених предметів іпотеки та застави визначена сторонами в розмірі 16 901 050, 00 грн.

08.12.2021 між Акціонерним товариством «Банк Альянс» (кредитор банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» (боржник позичальник) укладено договір № 21-271/ЮК про відкриття відновлювальної кредитної лінії, за умовами якого банк надає боржнику кредит в розмірі 200 000, 00 Євро з кінцевим строком повернення 07.12.2022, відповідно до графіку зниження ліміту кредитування, який визначений у додатку №1 до цього договору, а саме:

- 07.06.2022 оплата 25 000, 00 Євро;

- 07.09.2022 оплата 25 000, 00 Євро;

- 07.12.2022 оплата 150 000, 00 Євро.

Також, пунктом 1.1 договору № 21-271/ЮК визначено: цілі кредитування - поповнення обігових коштів; процентну ставку - 8 % річних; тип процентної ставки - фіксована; комісії: - 0,5% від суми встановленого ліміту одноразово до видачі кредитних коштів.

Розділом 2 договору № 21-271/ЮК передбачено забезпечення за вказаним договором, а саме іпотека нерухомого майна, застава рухомого майна та порука фізичної особи.

Розділом 3 договору № 21-271/ЮК визначено умови та порядок надання і повернення кредиту, сплата процентів.

Згідно з п. 7.1 договору № 21-271/ЮК даний договір набирає чинності з дати його укладення та діє до повного виконання боржником прийнятих на себе зобов`язань за договором, в тому числі повного погашення боржником заборгованості за кредитом, процентами, комісіями, неустойками, іншими платежами/сумами, що підлягають сплаті боржником на користь кредитора за цим договором.

В подальшому до договору № 21-271/ЮК сторонами вносились зміни та доповнення шляхом укладення договорів про внесення змін та доповнень, а саме:

- № 1 від 26.04.2022, яким змінено графік зниження ліміту кредитування;

- № 2 від 01.11.2022, яким продовжено термін повернення заборгованості по 07.12.2023 та змінено графік зниження ліміту кредитування;

- № 3 від 03.11.2023, яким продовжено термін повернення заборгованості по 07.12.2024 та змінено графік зниження ліміту кредитування.

Відповідно до останнього абзацу п. 3.6 Договору № 21-271/ЮК (в редакції договору про внесення змін та доповнень № 3) у разі не надходження платежів від боржника у встановлені цим договором строки суми непогашених у строк платежів визначаються простроченими та наступного робочого дня (за днем закінчення строку сплати платежу) переносяться банком на рахунки для обліку простроченої кредитної заборгованості.

Згідно з п. 3.10 договору № 21-271/ЮК (в редакції договору про внесення змін та доповнень № 3) сплата боржником процентів здійснюється щомісячно в строк з 1-го по 5-те число місяця, наступного за звітним, в день, що є кінцевим терміном повернення заборгованості та /або у день остаточного повернення кредитних коштів, на рахунок зазначений в п. 1.1 цього договору. Якщо дата сплати процентів за користування кредитом згідно з цим договором припадає на вихідний або святковий день або інший неробочий день, то днем закінчення строку сплати такого платежу є перший робочий день, що слідує за таким

вихідним, святковим або неробочим днем. У випадку порушення боржником встановлених цим пунктом договору строків сплати процентів, сума несплачених в строк процентів, вважається простроченою з наступного робочого дня (за днем закінчення строку сплати платежу) переносяться банком на рахунки для обліку простроченої заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору № 21-271/ЮК про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 08.12.2021, на підставі заяв боржника від 19.01.2022, від 29.12.2021, від 30.12.2021 та від 31.01.2022, банком (кредитором) надано боржнику кредитні кошти в сумі 200 000, 00 Євро, що підтверджується виписками по особовому рахунку.

Проте, в порушення своїх договірних зобов`язань, боржник кредит за договором № 21-271/ЮК про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 08.12.2021 погасив лише частково, а саме у розмірі 31 581, 43 Євро, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість.

Так, станом на 01.06.2025 загальний розмір заборгованості боржника за договором № 21-271/ЮК про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 08.12.2021складає 181 731, 26 Євро, з яких: сума простроченої заборгованості за кредитом - 168 418, 57 Євро, сума простроченої заборгованості за процентами 12 168, 38 Євро, сума поточної заборгованості за процентами - 1 144, 31 Євро.

В забезпечення виконання боржником його зобов`язань за договором № 21-271/ЮК про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 08.12.2021 між банком та боржником укладено договір застави товарів в обороті № 21-001-116/О від 08.12.2021, відповідно до умов якого боржник (заставодавець) передає в забезпечення вимог банка (заставодержателя) товари в обороті, а саме товари на складі, перелік яких викладений в додатку №1 до цього договору.

Згідно з п. 2.3 вказаного договору застави сторони погодили загальну заставну вартість предмету застави в розмірі 6 120 832, 65 грн.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи наявні у матеріалах справи докази та норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що грошові вимоги Акціонерного товариства «Банк Альянс» щодо визнання заборгованості за кредитом та процентами за субкредитною угодою № 20-259/ЮК/ЄІБ про відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 22.12.2020 і договором № 21-271/ЮК про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 08.12.2021 є документально та нормативно обґрунтованими.

Щодо тверджень розпорядника майна боржник про те, що вимоги за субкредитною угодою № 20-259/ЮК/ЄІБ про відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 22.12.2020 в сумі 153 057, 52 Євро є поточними, оскільки їх строк сплати настав після відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп», суд зазначає таке.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 Цивільного кодексу України.

Так, частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Договором про внесення змін та доповнень № 5 від 03.11.2023 до субкредитної угоди № 20-259/ЮК/ЄІБ про відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 22.12.2020 продовжено кінцевий термін повернення заборгованості по 21.07.2025 та змінено графік зниження ліміту кредитування.

Разом з тим, п. 5.2.7 субкредитної угоди № 20-259/ЮК/ЄІБ про відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 22.12.2020 передбачено, що банк має право вимагати дострокового погашення всієї заборгованості боржника за цією угодою (в тому числі за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки) у випадках, зокрема: порушення боржником будь-яких умов цієї угоди та/або будь-яких інших зобов`язань за цією угодою; порушення справи про банкрутство боржника/поручителя/майнового поручителя.

Тобто сторони врегулювали у договорі питання дострокового повернення кредиту та сплати процентів зміну строку виконання основного зобов`язання.

Отже, з вищезазначеного вбачається, що у разі прострочення виконання боржником своїх зобов`язань за субкредитною угодою № 20-259/ЮК/ЄІБ про відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 22.12.2020 та порушення справи про банкрутство боржника банк має право вимагати дострокового погашення всієї заборгованості боржника за цією угодою.

Разом з тим, суд звертає увагу, що визначення статусу вимог кредитора пов`язується безпосередньо з моментом виникнення цих вимог. При цьому набуття статусу кредитора законодавець пов`язує з наявністю у особи (як фізичної, так і юридичної) грошових вимог до боржника, поданих у встановленому законом порядку. Відповідний висновок наведений Верховним Судом у постановах від 25.06.2020 у справі № 916/1965/13, від 21.09.2020 у справі № 916/2878/14, від 04.11.2020 у справі № 904/9024/16, від 08.03.2023 у справі № 910/1800/22, постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 16.01.2021 у справі № 916/4181/14.

Суд зауважує, що ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Аналіз норм статей 1, 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства свідчить про те, що з моменту офіційної публікації оголошення про відкриття щодо боржника провадження у справі про банкрутство є таким, що фактично настав, строк виконання усіх зобов`язань боржника, які виникли до моменту відкриття щодо нього провадження у справі про банкрутство, і незалежно від настання строку їх виконання, кредитори за такими зобов`язаннями зобов`язані заявити грошові вимоги до боржника у справу про банкрутство з додержанням тридцятиденного строку від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 23.09.2021 у справі № 910/866/20, від 22.11.2022 у справі № 911/2548/20, від 08.03.2023 у справі № 910/1800/22, від 06.12.2023 у справі № 911/2711/22, від 17.01.2024 у справі № 911/2711/22.

Така ж правова позиція викладена у постанові Великої Палати від 15.12.2020 у справі № 904/1693/19, де вказано, що при визначенні статусу кредиторських вимог (конкурсні чи поточні) у справі про банкрутство має враховуватися насамперед момент виникнення вимоги, а не строк її виконання, відтак вимоги кредиторів, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, є конкурсними незалежно від строку виконання грошових зобов`язань боржника.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що грошові вимоги Акціонерного товариства «Банк Альянс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп», які виникли на підставі субкредитної угоди № 20-259/ЮК/ЄІБ про відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 22.12.2020 за своєю правовою природою є конкурсними та підлягають визнанню.

Щодо тверджень розпорядника майна боржника про те, що вимоги за договором № 21-271/ЮК про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 08.12.2021 у розмірі 5 385, 84 Євро не можуть бути визнанні, оскільки це проценти, які нараховані банком після закінчення строку кредитування, суд зазначає таке.

За змістом положень статей 625, 1048, 1049, ч. 1 ст. 1050, стате 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України.

Зобов`язання ж зі сплати заявлених кредитором спірної суми процентів річних від простроченої суми кредитного зобов`язання передбачено приписами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, згідно з якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

При цьому слід мати на увазі, що, на відміну від розміру процентів за "користування кредитом", розмір процентів як відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання може бути зменшений судом, тоді як розмір процентів річних, який становить три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), - це законодавчо встановлений та мінімальний розмір процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником, не підлягає зменшенню судом.

Щодо правил узгодження сторонами кредитного договору розміру процентів річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, відмінного від мінімального встановленого цією статтею - 3 %, суд зазначає, що особи мають право вибору: використати існуючі диспозитивні норми законодавства для регламентації своїх відносин або встановити для себе правила поведінки на власний розсуд. Цивільний договір як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, виявляє автономію волі учасників щодо врегулювання їхніх відносин згідно з розсудом і у межах, встановлених законом, тобто є актом встановлення обов`язкових правил для сторін, індивідуальним регулятором їхньої поведінки.

Між тим за змістом статей 6, 627 Цивільного кодексу України їх положення не допускають свободу договору в частині порушення, зокрема, вимог Цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства. Тому сторони не можуть з посиланням на принцип свободи договору домовитись про те, що їхні відносини будуть регулюватися певною нормою закону за їхнім вибором, а не тією нормою, яка регулює їхні відносини виходячи з правової природи останніх.

Зазначене не означає, що сторони не можуть домовитися про те, що в разі прострочення повернення кредиту позичальник сплачує кредитору проценти саме як міру відповідальності, зокрема в тому ж розмірі, в якому він сплачував проценти як плату за наданий кредит, або в іншому розмірі. Водночас така домовленість за правовою природою є домовленістю про сплату процентів річних у визначеному договором розмірі на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, і цей розмір суд може зменшити.

А тому для вирішення подібних спорів важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Для цього можуть братися до уваги (1) формулювання умов про сплату процентів, (2) їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), (3) співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо.

Пунктом 1.1 договору № 21-271/ЮК про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 08.12.2021 передбачено, що кінцевий термін повернення кредиту 07.12.2024, а процента ставка встановлена у розмірі 8 % річних, яка є фіксованою.

Відповідно до п. 3.8 договору № 21-271/ЮК нарахування процентів по договорі здійснюється щомісячно на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами, виходячи з процентної ставки у розмірі, визначеному в п. 1.1 цього договору. При розрахунку процентів використовується метод «факт/факт», враховуючи перший день надання та не враховуючи день погашення кредиту. Проценти нараховуються з моменту видачі кредиту до дати фактичного повернення кредиту за цим договором.

Згідно з п. 3.9 договору № 21-271/ЮК у разі прострочення повернення заборгованості за кредитом, проценти нараховуються також на суму простроченої заборгованості за кредитом за весь період прострочення до моменту її повного погашення.

Пунктом 1.2 договору № 21-271/ЮК передбачено, що розмір процентної ставки за користування кредитом може збільшуватися в порядку та у випадку, передбачених цим договором (п.п. 1.2.1) або може змінюватися (збільшуватися або зменшуватися) на підставі додаткових угод (договорів про внесення змін та/або доповнень) до цього договору, що укладаються в порядку, передбаченому п. 1.4 договору.

Відповідно до п.п. 1.2.1 договору № 21-271/ЮК в разі порушення строків повернення кредиту (в тому числі його частини згідно графіку зниження ліміту кредитування), що передбачені цим договором, процентна ставка за користування кредитом/кредитними коштами встановлюється в розмірі 12 % річних і нараховується виключно на прострочену суму кредиту, починаючи з дня виникнення такого порушення та закінчуючи днем погашення простроченої суми кредиту (день погашення простроченої суми кредиту не враховується). Такий розмірі процентної ставки є іншим розміром процентів (ст. 625 Цивільного кодексу України), що встановлений цим договором, в разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання по поверненню кредиту та/або його частини (в т.ч. після настання кінцевого терміну повернення заборгованості відповідно до п. 1.3 договору), який погоджений сторонами. Сторони усвідомлюють та підтверджують, що таке збільшення розміру процентної ставки не є зміною умов цього договору та/або зміною процентної ставки за цим договором, що здійснюється кредитором в односторонньому порядку, і, відповідно, не потребує укладення окремого договору про внесення змін до цього договору.

Отже, з вищезазначеного вбачається, що умовами договору № 21-271/ЮК про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 08.12.2021 визначено нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе визнати вимоги Акціонерного товариства «Банк Альянс» за договором № 21-271/ЮК про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 08.12.2021 у розмірі 5 385, 84 Євро.

За таких обставин, зважаючи на положення статей 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд визнає повністю вимоги Акціонерного товариства «Банк Альянс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» на загальну суму 32 417 929, 00 грн, з яких: 6 056, 00 грн (судовий збір) - перша черга задоволення вимог кредиторів, 9 389 990, 35 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 23 021 882, 65 грн - підлягають включенню окремо до реєстру вимог кредиторів як такі, що забезпечені заставою майна боржника.

До суду звернувся кредитор Приватне підприємство «Ареал» із заявою б/н від 01.07.2025 (вх. № 4388/25 від 03.07.2025) про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 414 768, 13 грн.

Грошові вимоги Приватного підприємства «Ареал» обґрунтовані договором № Т-5/24 від 07.02.2024, актом від 26.04.2024, платіжною інструкцією № 13273 від 24.04.2024, претензією вих. № 60 від 29.11.2024.

Загальна сума вимог Приватного підприємства «Ареал» становить 414 768, 13 грн, з яких: 306 988, 02 грн основний борг, 91 810, 41 грн пеня, 9 913, 70 грн 3 % річних та 6 056, 00 грн - судовий збір, сплачений за подання заяви про визнання кредиторських вимог у даній справі.

Розпорядник майна боржника згідно повідомлення про результати розгляду вимог кредитора вих. № 02-01/20-911/246/25-86 від 26.09.2025 (вх. № 13715/25 від 06.10.2025) відхилив кредиторські вимоги Приватного підприємства «Ареал», оскільки згідно умов договору боржник не набув у власність товар, що є предметом договору і кредитором не надано докази того, що відбувалася зміна умов та строків поставки за договором.

Боржником не надано суду жодних письмових пояснень щодо кредиторських вимог Приватного підприємства «Ареал».

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, оглянувши оригінали наявних у справі документів, вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.02.2024 між Приватним підприємством «Ареал» (кредитор - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» (боржник покупець) укладено договір № Т-5/24, за умовами якого кредитор зобов`язався передати у власність боржника сільськогосподарську техніку, а саме сівалку SC/MARIA 400 28DDR T, вживану, 2016 р.в. (далі - товар), а боржник зобов`язався прийняти товар та сплатити за нього відповідну грошову суму згідно умов даного договору.

Відповідно до п. 2.1 договору вартість (ціна) товару за цим договором встановлюється в національній валюті, на день укладення договору складає за згодою 444 400, 00 грн, в тому числі ПДВ 20 % - 74 066, 67 грн, яка на день укладення договору, відповідно до середнього обмінного курсу, еквівалентна 11 000, 00 Євро.

Курс Євро до національної валюти на день укладення договору складає 40,40 за 1 євро відповідно до середнього обмінного курсу, згідно даних веб-ресурсу www.minfin.com.ua, який за узгодженням сторін є єдиним джерелом щодо значення середнього обмінного курсу для використання під час формування вартості товару.

Згідно з п. 2.3 договору боржник зобов`язався сплати 20 % від загальної суми товару за курсом Євро до національної валюти, розрахованим відповідно до умов, встановлених п. 2.1 даного договору, шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті на рахунок кредитора, в строк до 15.03.2024.

Пунктом 2.4 договору передбачено, що боржник зобов`язався сплатити 80 % від загальної суми товару за курсом Євро до національної валюти, розрахованим відповідно до умов, встановлених п. 2.1 даного договору, шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті на рахунок кредитора, в строк до 29.03.2024.

Відповідно до п. 2.5 договору сплатою за товар вважається день фактичної оплати товару.

Згідно з п. 3.1 договору кредитор поставляє товар боржнику та передає за актом приймання-передачі 29.03.2024. Право власності на товар переходить від кредитора до боржника за видатковою накладною на товар, на підставі належним чином оформленого доручення на представника боржника, що отримує товар.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що за порушення грошових зобов`язань за цим договором боржник сплачує кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період несплати зобов`язань, від суми невиконаного грошового зобов`язання за кожний день порушення виконання. Пеня нараховується за весь період прострочення виконання грошових зобов`язань.

Відповідно до п. 8.9 договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін, його скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2024, а в частині виконання сторонами зобов`язань, що виникли в період дії договору й випливають із нього до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

На виконання умов договору № Т-5/24 від 07.02.2024 кредитор поставив боржнику товар, визначений вказаним договором, а саме сівалку SC.MARIA 400 28DDR T, сер, № GG9200212, вживану, 2016 р.в., а боржник вказаний товар отримав, що підтверджується актом приймання-передачі від 26.04.2024. Цим актом сторони підтверджують, що право власності на товар переходить до боржника тільки після виконання умов згідно договору № Т-5/24 від 07.02.2024. Претензій щодо якості та комплектності товару немає.

Проте, в порушення своїх договірних зобов`язань, боржник за поставлений вищевказаний товар розрахувався лише частково, а саме на суму 200 000, 00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 13273 від 24.04.2024.

З матеріалів справи вбачається, що кредитор звертався до боржника з претензією вих. № 60 від 29.11.2024 про сплату боргу за поставлений товар та пені згідно договору № Т-5/24 від 07.02.2024.

Проте, боржник в повному обсязі не виконав свого зобов`язання щодо здійснення оплати за отриманий товар.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст. 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що строк оплати товару настав, доказів його оплати боржником не надано, борг перед кредитором на даний час не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи та боржником не спростований, суд дійшов висновку, що вимоги кредитора у розмірі 6 267, 62 Євро, що еквівалентно в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника, 306 988, 02 грн є доведеними, обґрунтованими, підтверджені належними доказами і підлягають визнанню.

Щодо заперечень розпорядника майна боржника, які ґрунтуються на тому, що боржник не набув у власність товар, що є предметом договору, суд зазначає таке.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами (ч .3 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 692 Цивільного кодексу України якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу.

Згідно з ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що двосторонній характер договору купівлі-продажу зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Так, з укладенням такого договору продавець приймає на себе обов`язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов`язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від продавця її передачі.

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення ст. 538 Цивільного кодексу України (ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно з ч. 1 ст. 697 Цивільного кодексу України договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин. У цьому разі покупець не має права до переходу до нього права власності розпоряджатися товаром, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із призначення та властивостей товару.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19 вказано, що попередня оплата - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар, який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані.

Системне тлумачення ч. 1 ст. 693, ч. 1 ст. 655, ч. 1 ст. 664 та ч. 1 ст. 697 Цивільного кодексу України свідчить, що термін "передача товару" охоплює як передачу у власність, так і передачу у користування.

Право власності на товар може переходити від продавця до покупця у момент передачі товару, до цього моменту, або після нього - відповідно до умов договору купівлі-продажу. Це випливає зі змісту ч. 1 ст. 655, ч. 1 ст. 677, ч. 1 ст. 697 Цивільного кодексу України.

Отже, оплата за товар є попередньою, якщо відповідно до договору вона має бути здійснена до моменту виконання продавцем свого обов`язку з передачі товару саме у власність, тобто до моменту переходу права власності на товар від продавця до покупця. Це випливає з визначення договору купівлі-продажу, наведеного у ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України, яка встановлює обов`язок продавця передати товар саме у власність покупця.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.08.2023 у справі № 927/211/22, правові висновки якої враховано Верховним Судом в постанові від 22.08.2023 у справі № 920/845/22 та постанові від 07.05.2024 у справі № 910/7718/22.

Договір купівлі-продажу крім основного зобов`язання продавця передати у власність товар, а покупця - оплатити його, може передбачати низку додаткових зобов`язань, встановлювати певну послідовність вчинення дій продавцем та покупцем.

Виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 538 Цивільного кодексу України).

Правилами зустрічного виконання зобов`язання, встановленими ст. 538 Цивільного кодексу України, передбачено одночасне виконання кожною із сторін свого обов`язку.

Відповідно до ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Згідно з ч. 4 ст. 538 Цивільного кодексу України якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

При цьому, слід зазначити, що норма ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України спрямована на захист інтересів насамперед постраждалої від невиконання договору сторони, яка має право (а не зобов`язана) зупинити виконання свого обов`язку або відмовитися від його виконання у разі порушення або очікуваного порушення свого зобов`язання з боку іншої сторони.

Вказівка "має право" означає, що сторона може скористатися таким додатковим захистом, але ця норма не може тлумачитися як така, що звільняє іншу сторону від виконання зобов`язання.

Відповідно до наведених вище приписів чинного законодавства продавець, який не отримав попередню оплату за товар, який ще не перейшов у власність покупця, має право скористатися одним із наступних способів захисту: 1) стягнути суму попередньої оплати відповідно з умовами договору і продовжувати виконувати договір; 2) розірвати договір та вимагати компенсації збитків.

Покупець, який не здійснив попередню оплату відповідно до умов договору, є стороною, яка порушила зобов`язання.

У ст. 620 Цивільного кодексу України передбачені правові наслідки невиконання обов`язку передати річ, визначену індивідуальними ознаками. У разі невиконання боржником обов`язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов`язання (ч. 1 ст. 620 Цивільного кодексу України).

Аналогічні приписи містяться у ст. 665 Цивільного кодексу України щодо договору купівлі-продажу.

Отже, права покупця, який попередньо оплатив товар (або з якого суд стягнув суму попередньої оплати), захищені можливістю вимагати у продавця передати йому цей товар у власність.

Інше тлумачення ст. 538 Цивільного кодексу України нівелює зміст норм щодо належного виконання зобов`язання за договором, та щодо розірвання договору (відмови від договору) в передбаченому законом та договором порядку.

Договір купівлі-продажу є консенсуальним договором, який вважається укладеним з моменту досягнення згоди щодо істотних умов договору, що підтверджується його підписанням сторонами. Отже, сторона, яка не здійснила попередню оплату за договором купівлі-продажу, всупереч своїм договірним обов`язкам не може вважати договір неукладеним, а обов`язки зі здійснення попередньої оплати неіснуючими.

Якщо сторона втратила інтерес до виконання договору, зокрема до придбання товару, або не вносить попередню оплату через порушення своїх обов`язків продавцем, то така сторона може скористатися правом розірвання договору. Без здійснення відповідних дій її обов`язки з внесення попередньої оплати, передбачені договором, не є припиненими або виконаними, і відповідно інша сторона може звернутися до суду для стягнення відповідних сум заборгованості за договором в примусовому порядку.

Системне тлумачення ст. 538, ч. 2 ст. 625, ч. 1 ст. 655, ст. 692, ч. 1 ст. 697 Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку про те, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати від покупця оплати товару, сплати процентів за користування чужими грошовими коштами та інфляційних втрат, навіть якщо товар ще не був переданий продавцем у власність покупця. При цьому суд повинен враховувати заперечення іншої сторони (покупця) щодо невиконання продавцем своїх інших зустрічних зобов`язань, передбачених договором (не виставлення рахунку-фактури, неповідомлення інформації про готовність товару до відправки, передбаченої договором, недопуск представників покупця для огляду та перевірки товару тощо). Покупець, заперечуючи проти вимоги продавця про стягнення попередньої оплати, також може доводити очікувану неможливість виконання продавцем свого зобов`язання з передачі товару в натурі (знищення, втрату товару) або істотну затримку у виконанні продавцем своїх обов`язків з передачі товару (очікуване істотне порушення).

Такий висновок викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.08.2023 у справі № 927/211/22.

У даній справі суд встановив, що покупець порушив своє зобов`язання з попередньої оплати товару, передбачене договором, тоді як продавець виконав своє зобов`язання передати товар покупцю, що підтверджено актом приймання-передачі. Отже, продавець обґрунтовано скористався таким способом захисту у справі про банкрутство покупця як заявлення до визнання суми попередньої оплати відповідно до умов договору.

Також, судом встановлено, що п. 3.1 укладеного між сторонами договору передбачено, що продавець поставляє товар покупцю та передає за актом приймання-передачі 29.03.2024. Право власності на товар переходить від продавця до покупця за видатковою накладною на товар, на підставі належним чином оформленого доручення на представника покупця, що отримує товар.

Разом з тим, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують передачу товару у власність покупця відповідно до умов укладеного договору та докази переходу (набуття) покупцем права власності на товар - не була оформлена видаткова накладна на підтвердження факту передачі товару у власність покупцю, сівалка не була зареєстрована на покупця (не була взята на обліку покупцем відповідно до Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженого постановлю Кабінету Міністрів України № 694 від 08.12.2009), перехід права власності на сівалку не був відображений у бухгалтерському обліку сторін договору.

Водночас, суд зазначає, що передача товару у користування покупця, а не у власність, а відповідно кваліфікація сплаченої покупцем суми як передоплати за товар, а не оплати, не впливає на наявність підстав для визнання кредиторських вимог у даній справі.

Вказана позиція відповідає правовій позиції, що викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.08.2023 у справі № 927/211/22.

З огляду на вищевикладене, суд вважає спростованими заперечення розпорядника майна боржника та доведеними кредиторські вимоги Приватного підприємства «Ареал» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 306 988, 02 грн (основний борг за поставлений товар).

Крім того, кредитор заявляє вимоги про визнання пені у розмірі 91 810, 41 грн та 3 % річних у розмірі 9 913, 70 грн за порушення боржником зобов`язань, що виникли з договору№ Т-5/24 від 07.02.2024, які нараховані за період з 15.03.2024 по 01.06.2025.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок пені та 3 % річних, здійснений кредитором, з урахуванням положень ст. 253 Цивільного кодексу України, за період з 16.03.2024 по 01.06.2025, і встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України, вимоги кредитора в цій частині підлягають визнанню.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на положення статей 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд визнає вимоги Приватного підприємства «Ареал» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» на загальну суму 414 768, 13 грн, з яких: 6 056, 00 грн (судовий збір) - перша черга задоволення вимог кредиторів, 316 901, 72 грн (основний борг та 3 % річних)- четверта черга задоволення вимог кредиторів і 91 810, 41 грн (пеня) - шоста черга задоволення вимог кредиторів.

До суду звернувся кредитор Maschio-Gaspardo Romania S.A. із заявою вих. № 27/08/2025 від 28.08.2025 (вх. № 7066 від 28.08.2025) про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 2 823 813, 15 грн.

Грошові вимоги Maschio-Gaspardo Romania S.A. обґрунтовані контрактом на поставку товару № 36348755-1/EUR/24 від 14.02.2024, формами реєстрації гарантії та актами введення в експлуатацію техніки виробництва Maschio Gaspardo, вантажною декларацією від 15.03.2024, інвойсом від 15.03.2024, товарно-транспортною накладною від 15.03.2024, сертифікатом обороту товарів, актом прийому-передачі від 22.03.2024.

Загальна сума вимог Maschio-Gaspardo Romania S.A. становить 2 823 813, 15, з яких: 58 850, 40 Євро, що еквівалентно 2 817 757, 15 грн основний борг та 6 056, 00 грн - судовий збір, сплачений за подання заяви про визнання кредиторських вимог у даній справі.

Розпорядник майна боржника згідно повідомлення про результати розгляду вимог кредитора вих. № 02-01/20-911/246/25-98 від 06.10.2025 (вх. № 14431/25 від 17.10.2025) визнав повність кредиторські вимоги Maschio-Gaspardo Romania S.A. та включив 2 817 757, 15 грн до четвертої черги задоволення вимог кредиторів і 6 056, 00 грн (судовий збір) до першої черги задоволення вимог кредиторів.

Боржником не надано суду жодних письмових пояснень щодо кредиторських вимог Maschio-Gaspardo Romania S.A.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, оглянувши оригінали наявних у справі документів, вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.02.2024 між Maschio-Gaspardo Romania S.A. (постачальник - кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» (покупець - боржник) укладено контракт на поставку товару № 36348755-1/EUR/24, за умовами якого кредитор зобов`язався поставити, а боржник прийняти та оплатити сільськогосподарську техніку, запасні частини та аксесуари до неї (далі - товар).

Відповідно до п. 1.1 контракту поставка конкретної партії товару здійснюється на підставі відповідного додатку (специфікації), що підписується сторонами та є невід`ємною частиною цього контракту.

Згідно з п. 3.1 контракту ціни на товар зазначаються в додатках (специфікаціях) до контракту та рахунках-фактурах (далі інфойс/інвойсах) і встановлюються в Євро.

Пунктом 3.2 контракту передбачено, що загальна вартість товару, який постачається згідно цього контракту, складає 82 056, 00 Євро.

Відповідно до п. 4.2 контракту поставка здійснюється у строки, вказані в додатках (специфікаціях). Дострокова поставка і поставка частинами дозволяється.

Згідно з п. 4.3 контракту датою поставки вважається дата передачі товару від кредитора до боржника відповідно до базису поставки міжнародних правил «Інкотермс-2020», вказаних в додатках (специфікаціях) до контракту та зазначена у інвойсі та/або транспортній накладній та/або акті прийому-передачі.

Пунктом 5.2 договору (у редакції додаткової угоди від 28.02.2024) передбачено, що розрахунки за товар здійснюються в такому порядку: 10 % від суми контракту боржник сплачує до 08.03.2024; 90 % від суми контракту боржник сплачує протягом 180 календарних днів від дати виставлення інвойсу. Датою виставлення інвойсу вважається дата зазначена у ньому.

Відповідно до п. 11.1 контракту даний контракт набирає сили з моменту його підписання обома сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним контрактом.

Додатками № 3 та № 4 до контракту на поставку товару № 36348755-1/EUR/24 від 14.02.2024 сторони погодили товар, умови його оплати (10 % - до 08.03.2024, 90 % - 180 днів з дати рахунку-фактури кредитора) та поставки і строк поставки (22.03.2024).

15.03.2024 кредитором було виставлено боржнику рахунок (інвойс) № на сплату загальної вартості товару на суму 82 056, 00 Євро.

На виконання умов контракту на поставку товару № 36348755-1/EUR/24 від 14.02.2024 кредитор передав, а боржник прийняв у власність товар, визначений вказаним контрактом, про що сторони склали акт приймання-передачі від 22.03.2024.

Проте, в порушення своїх договірних зобов`язань, боржник за поставлений вищевказаний товар розрахувався лише частково, а саме на суму 23 205, 60 Євро, що підтверджується відкритою позицією замовника від 08.08.2025.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст. 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що строк оплати товару настав, доказів його оплати боржником не надано, борг перед кредитором на даний час не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи та боржником не спростований, суд дійшов висновку, що вимоги кредитора у розмірі 58 850, 40 Євро, що еквівалентно в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника, 2 817 757, 15 грн є доведеними, обґрунтованими, підтверджені належними доказами і підлягають визнанню.

Крім того, суд звертає увагу, що офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» здійснено 02.06.2025, в той час як заяву вих. № 27/08/2025 від 28.08.2025 (вх. № 7066 від 28.08.2025) про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 2 823 813, 15 грн направлено до суду Maschio-Gaspardo Romania S.A. 28.08.2025, тобто після закінчення строку, встановленого для її подання ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Згідно з ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на положення статей 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд визнає повністю вимоги Maschio-Gaspardo Romania S.A. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» на загальну суму 2 823 813, 15 грн, з яких: 6 056, 00 грн (судовий збір) - перша черга задоволення вимог кредиторів та 2 817 757, 15 грн (основний борг у розмірі 58 850, 40 Євро) - четверта черга задоволення вимог кредиторів.

До суду звернувся кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю «Зоря» із заявою б/н від 06.08.2025 (вх. № 5080/25 від 08.08.2025) про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 929 772, 28 грн.

Грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» обґрунтовані платіжними інструкціями № 12829 від 29.01.2024, № 12830 від 29.01.2024, № 13103 від 20.02.2024, № 13456 від 15.03.2024, № 13935 від 11.04.2024, № 432 від 09.07.2024, № 431 від 09.07.2024, № 433 від 09.07.2024, № 430 від 09.07.2024, № 534 від 22.07.2024, № 617 від 29.07.2024, № 645 від 01.08.2024, № 903 від 23.08.2024, № 1207 від 16.09.2024, претензією від 14.04.2025, актом звіряння взаємних розрахунків за 2024 рік.

Загальна сума вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» становить 935 828, 28 грн, з яких: 929 772, 28 грн основний борг та 6 056, 00 грн - судовий збір, сплачений за подання заяви про визнання кредиторських вимог у даній справі.

Розпорядник майна боржника згідно повідомлення про результати розгляду вимог кредитора вих. № 02-01/20-911/246/25-83 від 26.09.2025 (вх. № 13694/25 від 06.10.2025) визнано кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» у повному обсязі.

Боржником не надано суду жодних письмових пояснень щодо кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря».

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, оглянувши оригінали наявних у справі документів, вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Вимоги до заяви кредитора містяться, зокрема, у ч. 3 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства заява підписується кредитором або його уповноваженим представником.

Частиною 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Як вбачається із поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Зоря» заяви б/н від 06.08.2025 (вх. № 5080/25 від 08.08.2025) про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 929 772, 28 грн, її підписано представником ТОВ «Зоря» адвокатом Кот Т.В.

Проте, до заяви б/н від 06.08.2025 (вх. № 5080/25 від 08.08.2025) не додано жодного документа, що підтверджує повноваження адвоката Кот Т.В. на підписання кредиторських заяв від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» та представництво інтересів останнього. Долучений до заяви б/н від 06.08.2025 (вх. № 5080/25 від 08.08.2025) ордер серії АХ № 1280261, виданий 05.08.2025 адвокатом Кот Тетяною Вікторівною на надання правничої допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп», а не Товариству з обмеженою відповідальністю «Зоря».

Суд звертає увагу, що ухвалами Господарського суду Київської області від 20.11.2025, від 04.12.2025 та від 15.12.2025 у справі № 911/246/25 було зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Зоря» надати суду докази на підтвердження повноважень представника, яким підписано заяву б/н від 06.08.2025 про визнання кредиторських вимог до боржника.

Проте, вищезазначених вимог суду Товариством з обмеженою відповідальністю «Зоря» не виконано, доказів на підтвердження повноважень представника, яким підписано заяву б/н від 06.08.2025 про визнання кредиторських вимог до боржника суду не подано, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» у судове засідання не з`явився та жодних пояснень суду не надав.

Згідно з пунктами 2, 8 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо: позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано; провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Зоря» не надано доказів, які б підтверджували наявність у адвоката Кот Т.В. права підпису кредиторських заяв від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» та представництва інтересів останнього у суді, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» б/н від 06.08.2025 (вх. № 5080/25 від 08.08.2025) про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 929 772, 28 грн підлягає залишенню без розгляду.

До суду звернувся кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю «Нео Агро» із заявою б/н від 22.07.2025 (вх. № 6686 від 22.07.2025) про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 719 098, 56 грн.

Грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нео Агро» обґрунтовані договором поставки сільськогосподарської техніки на умовах розстрочення платежів № МБ190824 від 19.08.2024 з додатками та актом приймання-передачі сільськогосподарської техніки від 04.09.2024.

Загальна сума вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Нео Агро» становить 719 098, 56 грн, з яких: 713 042, 56 грн основний борг та 6 056, 00 грн - судовий збір, сплачений за подання заяви про визнання кредиторських вимог у даній справі.

Розпорядник майна боржника згідно повідомлення про результати розгляду вимог кредитора вих. № 02-01/20-911/246/25-96 від 06.10.2025 (вх. № 14298/25 від 15.10.2025) визнав повністю кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нео Агро» та включив 713 042, 56 грн до четвертої черги до четвертої черги задоволення вимог кредиторів і 6 056, 00 грн (судовий збір) до першої черги задоволення вимог кредиторів.

Боржником не надано суду жодних письмових пояснень щодо кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Нео Агро».

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, оглянувши оригінали наявних у справі документів, вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.08.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нео Агро» (кредитор - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» (боржник покупець) укладено договір поставки сільськогосподарської техніки на умовах розстрочення платежів № МБ190824, за умовами якого кредитор зобов`язався передати боржнику сільськогосподарську техніку (далі - товар), а боржник зобов`язався прийняти товар і оплатити його ціну, сплативши за нього визначену договором грошову суму, а також сплатити проценти за придбання товару у розстрочку в сумі, визначеній відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 1.2 договору найменування товару, його кількість, ціна за одиницю, строк поставки боржнику, гривнева ціна товару та її грошовий еквівалент в іноземній валюті, порядок та строк оплати ціни товару (в тому числі тієї частини ціни товару, яка оплачується авансовим платежем, а також частини, яка оплачується на умовах розстрочення платежів) та нарахованих процентів, інші умови, погодженні сторонами визначені в договорі та додатках до договору, які складають невід`ємну частину договору.

Згідно з п. 2.1 договору грошові зобов`язання за зазначеним договором проводяться сторонами в національній валюті гривні.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що ціна придбання товару на умовах розстрочення платежів разом із сумою нарахованих відсотків (ціна договору), на момент укладення і підписання сторонами договору становить 885 777, 74 грн, в тому числі ПДВ 147 629, 62 грн, що еквівалентно згідно безготівкового курсу, який буде встановлений на день, що передує дню фактичної оплати вартості товару і розміщений на сайті http:/minfin.com.ua/currency/mb/ - розділ «курс Євро» і відповідно становить 19 500, 00 Євро, - далі еквівалент.

Відповідно до п. 2.3 договору сторони погоджуються із застосуванням еквіваленту Євро, який визначається на день, що передує дню фактичної оплати вартості товару, згідно даними електронного ресурсу - http:/minfin.com.ua/currency/mb/ для визначення вартості товару в гривні на момент оплати.

Згідно з п. 2.4 договору вказана ціна товару у національній валюті гривні, що вказана в додатку № 1 до цього договору є орієнтовною і підлягає зміні (коригуванню) прямо пропорційно до зміни курсу гривні до Євро згідно безготівкового курсу валют, який розміщено на сайті http:/minfin.com.ua/currency/mb/.

Пунктом 2.5 договору передбачено, що сума у гривнях, що підлягає сплаті боржником на виконання ним зобов`язань по договору на дату платежу визначається шляхом множення грошового еквіваленту ціни товару, в додатку № 1 до цього договору, на курс гривні до Євро, який буде встановлений на день, що передує дню фактичної оплати вартості товару і розміщений на сайті http:/minfin.com.ua/currency/mb/ - розділ «курс Євро».

Відповідно до п. 2.6 договору боржник проводить оплату ціни (та процентів, якщо таке передбачено договором) придбання товару у розстрочку, шляхом перерахування коштів в розмірі гривневої суми ціни договору, вирахуваної відповідно до додатку № 1 до цього договору, на банківський рахунок кредитора.

Згідно з п. 2.7 договору строки оплати ціни товару вказані в додатку № 1 до договору.

Пунктом 3.4 договору передбачено, що боржник зобов`язаний провести оплату за товар в порядку, передбаченому умовами договору (та сплатити проценти, нараховані на розстрочені платежі відповідно до умов цього договору). Оплата вважається проведеною після зарахування коштів на рахунок кредитора, вказаний в тексті цього договору.

Відповідно до 4.6 договору при передачі товару складається акт приймання-передачі товару, в якому вказується стан товару на момент його передачі.

Згідно з п. 5.1 договору господарські зобов`язання сторін цього договору, які виникли на його основі, існують протягом одного року із дня підписання його тексту представниками сторін, крім зобов`язань боржника по оплаті ціни товару та процентів за придбання товару у розстрочку і відповідальності боржника, які припиняються лише їх належним виконанням.

Пунктом 8.1 договору передбачено, що право власності на товар переходить до покупця після повної оплати ним ціни товару та сплати нарахованих процентів шляхом підписання сторонами акту приймання-передачі товару у власність покупця. Покупець несе всі ризики, в тому числі ризик випадкової загибелі, знищення, втрати, пошкодження, викрадення товару протягом всього часу знаходження товару у нього. Розмір збитків, які виникнуть у продавця при настанні передбачених випадків, дорівнює загальній ціні товару згідно додатків до договору.

Додатком № 1 до договору поставки сільськогосподарської техніки на умовах розстрочення платежів № МБ190824 від 19.08.2024 сторони визначили назву товару глибокорозпушувач ARTIGLIO 300/7A + KIT AMBALARE (модифікація з гідравлічним котком d220), ціну товару - 885 777, 74 грн, в тому числі ПДВ 147 629, 62 грн, що еквівалентно 19 500, 00 Євро, строк поставки товару до 05.09.2024, а також графік оплати товару боржником: попередня оплата - 88 577, 77 грн (1 950, 00 Євро) до 19.08.2024, черговий платіж № 1 177 155, 55 грн (3 900, 00 Євро) до 06.09.2024, черговий платіж № 2 620 044, 42 грн (13 650, 00 Євро) до 13.09.2024.

Додатком № 2 до договору поставки сільськогосподарської техніки на умовах розстрочення платежів № МБ190824 від 19.08.2024 сторони передбачили специфікацію на сільськогосподарську техніку (товар), що придбається покупцем - глибокорозпушувач ARTIGLIO 300/7A + KIT AMBALARE (модифікація з гідравлічним котком d220) (NRR810415).

На виконання умов договору поставки сільськогосподарської техніки на умовах розстрочення платежів № МБ190824 від 19.08.2024 кредитор передав, а боржник отримав товар, визначений вказаним договором, а саме глибокорозпушувач ARTIGLIO 300/7A, серійний номер NRR810415, новий, зібраний, 2022 р.в., про що сторони склали акт приймання-передачі сільськогосподарської техніки від 04.09.2024.

Проте, в порушення своїх договірних зобов`язань, боржник за поставлений вищевказаний товар розрахувався лише частково, а саме на суму 218 577, 78 грн, що еквівалентно 4 849, 75 Євро.

Отже, боржник на даний час не виконав свого зобов`язання щодо здійснення оплати за отриманий товар на суму 14 650, 25 Євро, що еквівалентно, за твердження кредитора сумі 713 042, 56 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст. 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що строк оплати товару настав, доказів його оплати боржником не надано, борг перед кредитором на даний час не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи та боржником не спростований, суд дійшов висновку, що вимоги кредитора у розмірі 14 650, 25 Євро, що еквівалентно згідно з абз. 4 ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника, 714 795, 95 грн є доведеними та обґрунтованими.

Разом з тим, суд звертає увагу, що офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» здійснено 02.06.2025, в той час як заяву б/н від 22.07.2025 (вх. № 6686 від 22.07.2025) про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 719 098, 56 грн направлено до суду Товариством з обмеженою відповідальністю «Нео Агро» 22.07.2025, тобто після закінчення строку, встановленого для її подання ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Згідно з ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене та зважаючи на положення статей 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства і ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України, суд визнає повністю вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нео Агро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» на загальну суму 719 098, 56 грн, з яких: 6 056, 00 грн (судовий збір) - перша черга задоволення вимог кредиторів та 713 042, 56 грн (основний борг) - четверта черга задоволення вимог кредиторів.

До суду звернувся кредитор Приватне підприємство «Бур-Сервіс» із заявою б/н від 01.07.2025 (вх. № 6441 від 01.07.2025) про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 1 257 088, 13 грн.

Грошові вимоги Приватного підприємства «Бур-Сервіс» обґрунтовані договором № 1/22-Т від 04.01.2022 з додатком та додатковою угодою № 1, рахунком на оплату № 3 від 04.01.2022, видатковою накладною № 1 від 17.02.2022, актом прийому-передачі від 17.02.2022, банківськими виписками, договором доручення № КАТ-0112-24/3 від 01.12.2024, листом від 01.12.2024.

Загальна сума вимог Приватного підприємства «Бур-Сервіс» становить 1 261 932, 93 грн, з яких: 369 304, 15 грн основний борг, 247 500, 00 грн пеня, 640 283, 98 грн 30 % річних та 4 844, 80 грн - судовий збір, сплачений за подання заяви про визнання кредиторських вимог у даній справі.

Розпорядник майна боржника згідно повідомлення про результати розгляду вимог кредитора вих. № 02-01/20-911/246/25-46 від 18.08.2025 (вх. № 11615/25 від 25.08.2025) відхилив кредиторські вимоги Приватного підприємства «Бур-Сервіс», оскільки згідно умов договору боржник не набув у власність товар, що є предметом договору, а також зважаючи на п. 10.5 договору № 1/22-Т від 04.01.2022.

Боржником не надано суду жодних письмових пояснень щодо кредиторських вимог Приватного підприємства «Бур-Сервіс».

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, оглянувши оригінали наявних у справі документів, вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.01.2022 між Приватним підприємством «Бур-Сервіс» (кредитор - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» (боржник покупець) укладено договір № 1/22-Т, за умовами якого кредитор зобов`язався передати у власність боржника сільськогосподарську техніку, а саме трактор ZETOR Zetor Proxima Power 120 (далі - товар), а боржник зобов`язався прийняти товар та сплатити за нього відповідну грошову суму згідно умов даного договору.

Відповідно до п. 2.1 договору вартість (ціна) товару за цим договором встановлюється в національній валюті, на день укладення договору складає за згодою 1 518 020, 00 грн, в тому числі ПДВ 20 % - 253 003, 33 грн, яка на день укладення договору, відповідно до середнього обмінного курсу, еквівалентна 49 000, 00 Євро.

Згідно з п. 2.2 договору курс Євро до національної валюти на день укладення договору складає 30, 98 за 1 євро, відповідно до середнього обмінного курсу, встановленому п. 2.3.1 даного договору.

Пунктом 2.3 договору передбачено, що сторони домовились про наступні правила визначення валютного еквіваленту кожного платежу та перерахунку ціни (вартості) товару в національній валюті:

- середній обмінний курс євро для цілей цього договору розуміється курс продажу (котировок на продаж) євро на момент закриття у відповідний день торгів на міжбанківському валютному ринку України. Сторони погоджуються, що достатнім доказом значення середнього обмінного курсу є надані кредитору дані веб-ресурсу www.minfin.com.ua (п. 2.3.1 договору);

- грошовий еквівалент ціни товару в євро визначається за середнім обмінним курсом євро на робочий день, що передує дню здійснення оплати. Якщо у день, що передує дню платежу, встановленого відповідно до умов оплати цього договору середній курс продажу євро зміниться порівняно з середнім курсом продажу євро, який передував дню підписання цього договору, то сума у гривнях, що підлягає сплаті покупцем на виконання ним зобов`язань за цим договором, визначається шляхом перерахунку відповідно до середнього курсу продажу євро, який передує дню фактичного здійснення платежу боржником, але не нижче ніж вказано в п. 2.2 (п. 2.3.2 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору право власності на товар переходить від кредитора до боржника після повної оплати ціни (вартості) товару, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок кредитора. У разі несвоєчасної та/або неповної оплати ціни (вартості) товару після виконання зобов`язань розділу 4 та оплати штрафних санкцій.

Згідно з п. 3.1.1 договору передбачено, що документом, який є підставою для передачі товару у власність є видаткова накладна, яку виписує кредитор на ім`я боржника після повної оплати.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що момент отримання товару, засвідчення його належної якості, відсутності видимих дефектів, пошкоджень, належну кількість та комплектність товару, а також виконання умов договору оформлюється актом прийому-передачі та/або видатковою накладною, що складається після виконання боржником умов оплати, передбачених у цьому договорі та засвідчується підписами і завіряється печатками сторін.

Відповідно до п. 3.3 договору кредитор повідомляє боржника про день та час поставки товару. При умові виконання п. 4.1 цього договору кредитор передає боржнику товар не пізніше 25.01.2022.

Згідно з п. 3.5 договору у разі передачі товару боржнику до настання дати повної оплати, останній приймає товар на умовах безоплатного відповідального зберігання, термін дії якого автоматично припиняється у день остаточного розрахунку за товар та виписки кредитором видаткової накладної.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що боржник зобов`язався сплатити 100 % від загальної суми товару за курсом Євро до національної валюти, розрахованим відповідно до умов, встановлених п. 2.2 даного договору, шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті на рахунок кредитора, в строк до 25.01.2022.

Відповідно до п. 4.7 договору у разі якщо видаткова накладна виписується кредитором на користь боржника до моменту оплати останнім 100 % вартості (ціни) товару, то вартість (ціна) товару при повному розрахунку боржником в будь-якому випадку повинна бути не нижче від тої, яка вказана у видатковій накладній.

Згідно з п. 10.1 договору у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та відповідним чинним законодавством України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Пунктом 10.3.1 договору передбачено, що за несвоєчасну оплату товару боржник несе відповідальність в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від ціни товару за кожен день такого прострочення до повного виконання зобов`язання та 30 % річних від простроченої суми.

Відповідно до п. 10.3.2 договору у випадку порушення умов даного договору з боку боржника, в частині своєчасної оплати ціни (вартості) товару згідно умов цього договору, більш як на 10-ть календарних днів, крім пені боржник сплачує на користь кредитора штраф у розмірі 20 % від суми несвоєчасної оплати, крім того кредитор має право в односторонньому позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії встановити на майбутнє фінансові гарантії належного виконання зобов`язань боржника за цим договором (оперативно-господарські санкції), зокрема, змінити порядок оплати товару та/або змінити строки поставки товару.

Згідно з п. 10.4 договору про застосування оперативно-господарських санкцій кредитор повідомляє боржника протягом трьох робочих днів з дня прийняття такого рішення кредитором (усного або письмового розпорядження уповноваженої особи кредитора) шляхом надіслання боржнику рекомендованого листа, телеграми з повідомленням про застосування до боржника конкретного виду оперативно-господарських санкцій, із обов`язковою вказівкою дати, з якої починається застосування таких санкцій, однак не раніше моменту одержання повідомлення боржником, що підтверджується відміткою поштової організації про вручення (відмову від одержання). Скасування оперативно-господарських санкцій здійснюється за домовленістю сторін.

Пунктом 10.6 договору передбачено, що сторони домовились про те, що штрафні санкції (пеня, штраф, неустойка) вираховуються з еквіваленту неоплаченої ціни товару (частини неоплаченої ціни товару) на день нарахування.

Відповідно до 10.9 договору сторони домовилися, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняються через 3 роки від дня коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 10.10 договору сторони домовилися збільшити строк позовної давності до 3 років.

Пунктом 11.1 договору передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін, його скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2022, а в частині виконання сторонами зобов`язань, що виникли в період дії договору й випливають із нього до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Додатковою угодою № 1 від 25.01.2022 до договору № 1/22-Т від 04.01.2022 сторони домовились:

- змінити дату поставки та п. 3.3 розділу 3 викласти в такій редакції: кредитор повідомляє боржника про день та час поставки товару (за допомогою електронної пошти, факсимільного зв`язку тощо). При умові виконання п. 4.1 цього договору кредитор передає боржнику товар не пізніше 17.02.2022;

- змінити дату оплати та п. 4.1 розділу 4 викласти в такій редакції: боржник зобов`язався сплатити 100 % від загальної суми товару за курсом Євро до національної валюти, розрахованим відповідно до умов, встановлених п. 2.2 даного договору, шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті на рахунок кредитора, в строк до 01.03.2022.

Всі решта умов договору залишаються без змін. Сторони підтверджують по ним свої зобов`язання.

04.01.2022 кредитор виставив боржнику рахунок на оплату № 3 відповідно до договору № 1/22-Т від 04.01.2022 на загальну суму 1 518 020, 00 грн.

В подальшому, кредитор поставив боржнику товар, визначений вказаним договором, а саме трактор колісний ZETOR Proxima Power 120, а боржник вказаний товар отримав, що підтверджується видатковою накладною № 1 від 17.02.2022 та актом прийому-передачі від 17.02.2022. Цим актом сторони підтверджують, що у відповідності до п. 3.5 договору боржник приймає від кредитора товар на умовах безоплатного відповідального зберігання, термін дії якого автоматично припиниться у день остаточного розрахунку за товар. Претензій щодо якості та комплектності товару немає.

Проте, в порушення своїх договірних зобов`язань, боржник за поставлений вищевказаний товар розрахувався лише частково, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість, яка за твердженням кредитора складає 7 460, 69 Євро, що еквівалентно 369 304, 15 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтями 76-79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що докази, які подаються сторонами повинні бути належними, допустимими, достовірними та вірогідними.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно наявних у матеріалах справи банківських виписок боржник перерахував на користь кредитора 1 528 490, 00 грн з призначенням платежу «за трактор згідно рахунку № 3 від 04.01.2022, договору № 1/22-Т від 04.01.2022».

Отже, з наявних у матеріалах справи документів судом встановлено, що на виконання умов № 1/22-Т від 04.01.2022 кредитор виставив боржнику рахунок на оплату товару на загальну суму 1 518 020, 00 грн та поставив боржнику товар на загальну суму 1 568 490, 00 грн, що еквівалентно 49 000, 00 Євро, а боржник оплатив вказані рахунок та поставлений товар у загальному розмірі 1 528 490, 00 грн, що еквівалентно 45 440, 21 Євро, тобто сума неоплаченого товару за договором № 1/22-Т від 04.01.2022 становить 3 559, 79 Євро.

При цьому, кредитором заявлено до визнання суму основного боргу у розмірі 7 460, 69 Євро, що еквівалентно 369 304, 15 грн, з яких сплачені боржником кошти у розмірі 3 900, 90 Євро були перерозподілені на неустойку та 3 559, 79 Євро залишок боргу.

Тобто із суми сплачених боржником коштів у розмірі 1 528 490, 00 грн, що еквівалентно 45 440, 21 Євро, кредитором 3 900, 90 Євро були самостійно зараховані як оплата неустойки відповідно до п. 10.3.2 договору № 1/22-Т від 04.01.2022.

Суд зауважує, що відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 10.1 договору у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та відповідним чинним законодавством України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно з п. 10.3.2 договору у випадку порушення умов даного договору з боку боржника, в частині своєчасної оплати ціни (вартості) товару згідно умов цього договору, більш як на 10-ть календарних днів, крім пені боржник сплачує на користь кредитора штраф у розмірі 20 % від суми несвоєчасної оплати, крім того кредитор має право в односторонньому позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії встановити на майбутнє фінансові гарантії належного виконання зобов`язань боржника за цим договором (оперативно-господарські санкції), зокрема, змінити порядок оплати товару та/або змінити строки поставки товару.

Пунктом 10.4 договору передбачено, що про застосування оперативно-господарських санкцій кредитор повідомляє боржника протягом трьох робочих днів з дня прийняття такого рішення кредитором (усного або письмового розпорядження уповноваженої особи кредитора) шляхом надіслання боржнику рекомендованого листа, телеграми з повідомленням про застосування до боржника конкретного виду оперативно-господарських санкцій, із обов`язковою вказівкою дати, з якої починається застосування таких санкцій, однак не раніше моменту одержання повідомлення боржником, що підтверджується відміткою поштової організації про вручення (відмову від одержання). Скасування оперативно-господарських санкцій здійснюється за домовленістю сторін.

Отже, умовами договору № 1/22-Т від 04.01.2022 встановлено, що про застосування оперативно-господарських санкцій кредитор повідомляє боржника в певному порядку із обов`язковою вказівкою дати, з якої починається застосування таких санкцій.

При цьому, відповідно до пунктів 4.6, 4.8 та 10.3.2 договору кредитор має право змінити порядок оплати товару та перерозподілити кошти, отримані від боржника, проте згідно з п. 10.4 договору кредитор зобов`язаний спочатку повідомити боржника про застосування щодо нього оперативно-господарських санкцій із обов`язковою вказівкою дати, з якої починається застосування таких санкцій.

За таких обставин, оскільки будь-яких доказів здійснення кредитором повідомлення боржника про застосування щодо нього оперативно-господарських санкцій відповідно до умов, визначених у п. 10.4 договору, не надано, суд вважає, що кредитор безпідставно здійснив зарахування сплачених боржником 3 900, 90 Євро з призначенням платежу «за трактор згідно рахунку № 3 від 04.01.2022, договору № 1/22-Т від 04.01.2022» в рахунок погашення самостійно нарахованого ним штрафу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги кредитора до боржника щодо основного боргу за поставлений товар підтвердженні належними доказами та обґрунтовані відповідно до умов договору № 1/22-Т від 04.01.2022 на суму 3 559, 79 Євро, що еквівалентно згідно з абз. 4 ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства 174 378, 45 грн, яка підлягає визнанню, вимоги у розмірі 194 925, 70 грн є необґрунтованими у зв`язку з чим не підлягають визнанню.

Щодо заперечень розпорядника майна боржника, які ґрунтуються на тому, що боржник не набув у власність товар, що є предметом договору, суд зазначає таке.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами (ч .3 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 692 Цивільного кодексу України якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу.

Згідно з ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що двосторонній характер договору купівлі-продажу зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Так, з укладенням такого договору продавець приймає на себе обов`язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов`язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від продавця її передачі.

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення ст. 538 Цивільного кодексу України (ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно з ч. 1 ст. 697 Цивільного кодексу України договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин. У цьому разі покупець не має права до переходу до нього права власності розпоряджатися товаром, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із призначення та властивостей товару.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19 вказано, що попередня оплата - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар, який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані.

Системне тлумачення ч. 1 ст. 693, ч. 1 ст. 655, ч. 1 ст. 664 та ч. 1 ст. 697 Цивільного кодексу України свідчить, що термін "передача товару" охоплює як передачу у власність, так і передачу у користування.

Право власності на товар може переходити від продавця до покупця у момент передачі товару, до цього моменту, або після нього - відповідно до умов договору купівлі-продажу. Це випливає зі змісту ч. 1 ст. 655, ч. 1 ст. 677, ч. 1 ст. 697 Цивільного кодексу України.

Отже, оплата за товар є попередньою, якщо відповідно до договору вона має бути здійснена до моменту виконання продавцем свого обов`язку з передачі товару саме у власність, тобто до моменту переходу права власності на товар від продавця до покупця. Це випливає з визначення договору купівлі-продажу, наведеного у ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України, яка встановлює обов`язок продавця передати товар саме у власність покупця.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.08.2023 у справі № 927/211/22, правові висновки якої враховано Верховним Судом в постанові від 22.08.2023 у справі № 920/845/22 та постанові від 07.05.2024 у справі № 910/7718/22.

Договір купівлі-продажу крім основного зобов`язання продавця передати у власність товар, а покупця - оплатити його, може передбачати низку додаткових зобов`язань, встановлювати певну послідовність вчинення дій продавцем та покупцем.

Виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 538 Цивільного кодексу України).

Правилами зустрічного виконання зобов`язання, встановленими ст. 538 Цивільного кодексу України, передбачено одночасне виконання кожною із сторін свого обов`язку.

Відповідно до ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Згідно з ч. 4 ст. 538 Цивільного кодексу України якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

При цьому, слід зазначити, що норма ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України спрямована на захист інтересів насамперед постраждалої від невиконання договору сторони, яка має право (а не зобов`язана) зупинити виконання свого обов`язку або відмовитися від його виконання у разі порушення або очікуваного порушення свого зобов`язання з боку іншої сторони.

Вказівка "має право" означає, що сторона може скористатися таким додатковим захистом, але ця норма не може тлумачитися як така, що звільняє іншу сторону від виконання зобов`язання.

Відповідно до наведених вище приписів чинного законодавства продавець, який не отримав попередню оплату за товар, який ще не перейшов у власність покупця, має право скористатися одним із наступних способів захисту: 1) стягнути суму попередньої оплати відповідно з умовами договору і продовжувати виконувати договір; 2) розірвати договір та вимагати компенсації збитків.

Покупець, який не здійснив попередню оплату відповідно до умов договору, є стороною, яка порушила зобов`язання.

У ст. 620 Цивільного кодексу України передбачені правові наслідки невиконання обов`язку передати річ, визначену індивідуальними ознаками. У разі невиконання боржником обов`язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов`язання (ч. 1 ст. 620 Цивільного кодексу України).

Аналогічні приписи містяться у ст. 665 Цивільного кодексу України щодо договору купівлі-продажу.

Отже, права покупця, який попередньо оплатив товар (або з якого суд стягнув суму попередньої оплати), захищені можливістю вимагати у продавця передати йому цей товар у власність.

Інше тлумачення ст. 538 Цивільного кодексу України нівелює зміст норм щодо належного виконання зобов`язання за договором, та щодо розірвання договору (відмови від договору) в передбаченому законом та договором порядку.

Договір купівлі-продажу є консенсуальним договором, який вважається укладеним з моменту досягнення згоди щодо істотних умов договору, що підтверджується його підписанням сторонами. Отже, сторона, яка не здійснила попередню оплату за договором купівлі-продажу, всупереч своїм договірним обов`язкам не може вважати договір неукладеним, а обов`язки зі здійснення попередньої оплати неіснуючими.

Якщо сторона втратила інтерес до виконання договору, зокрема до придбання товару, або не вносить попередню оплату через порушення своїх обов`язків продавцем, то така сторона може скористатися правом розірвання договору. Без здійснення відповідних дій її обов`язки з внесення попередньої оплати, передбачені договором, не є припиненими або виконаними, і відповідно інша сторона може звернутися до суду для стягнення відповідних сум заборгованості за договором в примусовому порядку.

Системне тлумачення ст. 538, ч. 2 ст. 625, ч. 1 ст. 655, ст. 692, ч. 1 ст. 697 Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку про те, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати від покупця оплати товару, сплати процентів за користування чужими грошовими коштами та інфляційних втрат, навіть якщо товар ще не був переданий продавцем у власність покупця. При цьому суд повинен враховувати заперечення іншої сторони (покупця) щодо невиконання продавцем своїх інших зустрічних зобов`язань, передбачених договором (не виставлення рахунку-фактури, неповідомлення інформації про готовність товару до відправки, передбаченої договором, недопуск представників покупця для огляду та перевірки товару тощо). Покупець, заперечуючи проти вимоги продавця про стягнення попередньої оплати, також може доводити очікувану неможливість виконання продавцем свого зобов`язання з передачі товару в натурі (знищення, втрату товару) або істотну затримку у виконанні продавцем своїх обов`язків з передачі товару (очікуване істотне порушення).

Такий висновок викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.08.2023 у справі № 927/211/22.

У даній справі суд встановив, що покупець порушив своє зобов`язання з попередньої оплати товару, передбачене договором, тоді як продавець виконав своє зобов`язання передати товар покупцю, що підтверджено видатковою накладною та актом приймання-передачі. Отже, продавець обґрунтовано скористався таким способом захисту у справі про банкрутство покупця як заявлення до визнання суми попередньої оплати відповідно до умов договору.

Також, судом встановлено, що п. 3.1 договору встановлено, що право власності на товар переходить від кредитора до боржника після повної оплати ціни (вартості) товару, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок кредитора. У разі несвоєчасної та/або неповної оплати ціни (вартості) товару після виконання зобов`язань розділу 4 та оплати штрафних санкцій.

Відповідно до п. 3.1.1 договору передбачено, що документом, який є підставою для передачі товару у власність є видаткова накладна, яку виписує кредитор на ім`я боржника після повної оплати.

Згідно з п. 3.5 договору у разі передачі товару боржнику до настання дати повної оплати, останній приймає товар на умовах безоплатного відповідального зберігання, термін дії якого автоматично припиняється у день остаточного розрахунку за товар та виписки кредитором видаткової накладної.

Разом з тим, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази переходу (набуття) покупцем права власності на товар хоча і була оформлена видаткова накладна на підтвердження факту передачі товару у власність покупцю, проте трактор не був повністю оплачений покупцем та не був зареєстрований на покупця (не був взятий на обліку покупцем відповідно до Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженого постановлю Кабінету Міністрів України № 694 від 08.12.2009), перехід права власності на трактор не був відображений у бухгалтерському обліку сторін договору.

Водночас, суд зазначає, що передача товару у користування покупця, а не у власність, а відповідно кваліфікація сплаченої покупцем суми як передоплати за товар, а не оплати, не впливає на наявність підстав для визнання кредиторських вимог у даній справі.

Вказана позиція відповідає правовій позиції, що викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.08.2023 у справі № 927/211/22.

З огляду на вищевикладене, суд вважає спростованими заперечення розпорядника майна боржника та доведеними кредиторські вимоги Приватного підприємства «Бур-Сервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 174 378, 45 грн (основний борг за поставлений товар).

Крім того, кредитор заявляє вимоги про визнання пені у розмірі 247 500, 00 грн та 30 % річних у розмірі 640 283, 98 грн за порушення боржником зобов`язань, що виникли з договору № 1/22-Т від 04.01.2022, які нараховані за період з 02.03.2022 по 01.07.2025.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок пені, здійснений кредитором, та встановлено, що він здійснений з порушенням умов договору, а саме пунктів 10.6 та 10.9 договору, якими передбачено, що штрафні санкції (пеня, штраф, неустойка) вираховуються з еквіваленту неоплаченої ціни товару (частини неоплаченої ціни товару) на день нарахування та те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняються через 3 роки від дня коли зобов`язання мало бути виконано.

Також, судом перевірено розрахунок 30 % річних здійснений кредитором, та встановлено, що він здійснений на суму боргу без врахування сплачених боржником 3 900, 90 Євро.

З огляду на вищевикладене, суд здійснив власні розрахунки пені та 30 % річних, з урахуванням умов договору, сплаченої боржником суми коштів та заявленого кредитором періоду, відповідно до яких підлягають визнанню пеня, згідно з ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України та абз. 4 ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, у розмірі 244 928, 00 грн, а також 30 % річних у розмірі 339 654, 39 грн. Вимоги щодо пені у розмірі 2 572, 00 грн та 30 % річних у розмірі 300 629, 59 грн судом відхиляються.

За таких обставин, зважаючи на положення статей 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд визнає частково вимоги Приватного підприємства «Бур-Сервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» на загальну суму 763 805, 64 грн, з яких: 4 844, 80 грн (судовий збір) - перша черга задоволення вимог кредиторів, 514 032, 84 грн (основний борг та 30 % річних) - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 244 928, 00 грн (пеня) шоста черга задоволення вимог кредиторів, вимоги у розмірі 498 127, 29 грн суд відхиляє як необґрунтовані.

До суду звернувся кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю «Пульсар Експо Україна» із заявою б/н від 01.07.2025 (вх. № 6434 від 01.07.2025) про визнання додаткових грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 1 256 107, 12 грн.

Грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Пульсар Експо Україна» обґрунтовані контрактом № 2024/4 UA від 22.04.2024, договором № 1712/2024UA від 17.12.2024 та ухвалою Господарського суду Київської області від 02.06.2025 у даній справі.

Загальна сума додаткових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Пульсар Експо Україна» становить 1 256 107, 12 грн, з яких: 300 453, 97 грн 3 % річних, 929 528, 35 грн курсова різниця, 30 280, 00 грн судовий збір, сплачений за подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство та 4 844, 80 грн - судовий збір, сплачений за подання заяви про визнання кредиторських вимог у даній справі.

Розпорядник майна боржника згідно повідомлення про результати розгляду вимог кредитора вих. № 02-01/20-911/246/25-53 від 18.08.2025 (вх. № 11609/25 від 25.08.2025) визнав кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Пульсар Експо Україна» у розмірі 1 259 441, 36 грн, які підлягають включенню до четвертої черги погашення вимог кредиторів та вимоги щодо судового збору, які підлягають включенню до першої черги задоволення вимог кредиторів.

Боржник відповідно до письмових пояснень вих. № 2-2708/25 від 27.08.2025 (вх. № 11773/25 від 27.08.2025) вважає розгляд кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Пульсар Експо Україна» передчасним, оскільки у провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа про визнання недійсним договору № 1712/2024UA від 17.12.2024.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, оглянувши оригінали наявних у справі документів, вважає за необхідне зазначити таке.

З матеріалів справи вбачається, що 22.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пульсар Експо» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» (покупець) укладено контракт № 2024/4 UA, за умовами якого продавець зобов`язався поставити покупцю товар (сільськогосподарську техніку, вузли, агрегати, запасні частини до них, перелік, кількість, асортимент, ціни та умови поставки яких встановлюються у додатках до цього контракту по кожній поставці окремо), а покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити за нього певну вартість.

На виконання умов контракту № 2024/4 UA від 22.04.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Пульсар Експо» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» прийнято товар сільськогосподарську техніку, а саме: Zetor Proxima Plus 110 (код продукту 10541.14) у кількості - 1 (одна) одиниця, ціною 41 785, 00 Євро; Zetor Proxima Power 120 (код продукту 11542.14) у кількості - 1 (одна) одиниця, ціною 47 700, 00 Євро; Zetor Forterra 135 (код продукту 13441.23) у кількості - 1 (одна) одиниця, ціною 52 395, 00 Євро, про що сторони склали акт приймання - передачі товару № Р41240011-1 від 02.05.2024. Загалом за вказаним актом Товариством з обмеженою відповідальністю «Пульсар Експо» було передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» сільськогосподарської техніки на суму 141 880, 00 Євро. Кінцевою датою сплати зазначеного товару відповідно до умов контракту № 2024/4 UA від 22.04.2024 та додатку № 1 є 31.07.2024.

В подальшому, 05.06.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Пульсар Експо» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» прийнято товар сільськогосподарську техніку, а саме: Zetor Proxima Plus 110 (код продукту 10541.14) у кількості - 1 (одна) одиниця, ціною 41 770, 00 Євро; Zetor Proxima Plus 110 (код продукту 10541.14) у кількості - 1 (одна) одиниця, ціною 41 770, 00 Євро; Zetor Proxima Power 120 (код продукту 11542.14) у кількості - 1 (одна) одиниця, ціною 47 700, 00 Євро, про що сторони склали акт приймання - передачі товару № Р41240011-2 від 05.06.2024. Загалом за вказаним актом Товариством з обмеженою відповідальністю «Пульсар Експо» було передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» сільськогосподарської техніки на суму 131 240, 00 Євро. Кінцевою датою сплати зазначеного товару відповідно до умов контракту № 2024/4 UA від 22.04.2024 та додатку № 2 є 03.09.2024.

Проте, в порушення взятих на себе за зобов`язань, боржник вищезазначений товар не оплатив.

Отже, відповідно до умов контракту № 2024/4 UA від 22.04.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Пульсар Експо» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» прийнято товар на загальну суму 273 120, 00 Євро, який залишився не оплаченим останнім.

17.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пульсар Експо» (продавець, первісний кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» (покупець, боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пульсар Експо Україна» (новий кредитор) укладено договір № 1712/2024UA, відповідно до якого, з метою полегшення виконання будь-яких існуючих та потенційних платіжних зобов`язань покупця, продавець та покупець вирішили змінити умови основного контракту та відступити право вимоги за основним контрактом до нового кредитора.

Так, згідно з п. 2.1 договору сторони домовились, що первісний кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за основним контрактом (контракт № 2024/4 UA від 22.04.2024, що укладений між ТОВ «Пульсар Експо» - первісний кредитор та ТОВ «Компанія Агро-Темп» - боржник), а новий кредитор заміняє первісного кредитора як сторону - кредитора у основному контракті, та приймає на себе всі його права та обов`язки.

Відповідно до п. 2.2 договору загальна сума заборгованості боржника перед первісним кредитором, яка відступається на користь нового кредитора становить 273 120, 00 Євро.

Пунктом 2.3 договору передбачено, що новий кредитор після переходу до нього права вимоги стає кредитором за основним контрактом та одержує право вимагати від боржника належного виконання всіх без виключення зобов`язань за основним контрактом, які існували та існують на момент укладення цього договору.

Отже, відповідно до умов договору № 1712/2024UA від 17.12.2024 права вимоги до боржника за контрактом № 2024/4 UA від 22.04.2025 в розмірі 273 120, 00 Євро перейшли від Товариства з обмеженою відповідальністю «Пульсар Експо» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пульсар Експо Україна».

Станом на 15.01.2025 за офіційним курсом Національного банку України вищезазначена заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Пульсар Експо Україна» становила 11 832 050, 00 грн, що встановлено в ухвалі Господарського суду Київської області від 02.06.2025 у справі № 911/246/25.

Крім того, в ухвалі Господарського суду Київської області від 02.06.2025 у справі № 911/246/25 встановлено, що після прийняття заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Пульсар Експо України» про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» до розгляду, боржником було частково погашено заборгованість та сплачено на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Пульсар Експо України» 450 078, 60 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 219 від 05.02.2025, № 698 від 20.05.2025, у зв`язку із чим, залишилася несплаченою сума заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Пульсар Експо України» у розмірі 11 381 971, 40 грн.

Отже, ухвалою Господарського суду Київської області від 02.06.2025 у справі № 911/246/25 визнано вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Пульсар Експо Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 11 381 971, 40 грн.

Так, у зв`язку із простроченням виконання боржником грошового зобов`язання перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Пульсар Експо Україна» за контрактом № 2024/4 UA від 22.04.2025, з урахуванням договору № 1712/2024UA від 17.12.2024, останній нарахував 3 % річних та курсову різницю і заявив додаткові грошові вимоги у даній справі.

За розрахунком кредитора 3 % річних за період з 01.08.2024 по 01.06.2025 (згідно додатку № 1) та за період з 04.09.2024 по 01.06.2025 (згідно додатку № 2) складає 6 419, 60 Євро, що еквівалентно 300 453, 97 грн, а курсова різниця за період з 15.01.2025 по 01.06.2025 становить 929 528, 35 грн.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 533 Цивільного кодексу України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Ця норма кореспондується із приписами ст. 524 Цивільного кодексу України, згідно з якою зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Отже, положення чинного законодавства, хоч і передбачають обов`язковість застосування валюти України при здійсненні розрахунків, але не містять заборони визначення грошового еквіваленту зобов`язань в іноземній валюті. Відтак коригування платежів, в основі яких лежить зміна курсової різниці (зміна курсу гривні стосовно долара, євро), прямо не заборонена та не суперечить чинному законодавству України.

Судом перевірено розрахунок курсової різниці, здійснений кредитором, та встановлено, що він є арифметично вірним та відповідає вимогам законодавства, а вимоги в цій частині заяви підлягають визнанню.

Разом з тим, перевіряючи розрахунок 3 % річних, судом встановлено, що він є арифметично невірним, оскільки при вказаному розрахунку кредитором застосовано невірну кількість днів у 2024 році (365, а 366).

Отже, за розрахунком суду 3 % річних за період з 01.08.2024 по 01.06.2025 (згідно додатку № 1) та за період з 04.09.2024 по 01.06.2025 (згідно додатку № 2) складає 6 411, 23 Євро, що еквівалентно згідно з абз. 4 ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника, 314 057, 95 грн.

З огляду на вищевикладене, враховуючи положення ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що підлягають визнанню курсова різниця у розмірі 929 528, 35 грн та 3 % річних у розмірі 300 453, 97 грн.

Посилання боржника на передчасність розгляду кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Пульсар Експо Україна», оскільки у провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа про визнання недійсним договору № 1712/2024UA від 17.12.2024, не береться судом до уваги зважаючи на презумпцію правомірності правочину та можливість у відповідності до норм Господарського процесуального кодексу України перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на положення статей 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд визнає повністю додаткові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Пульсар Експо Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп», та з урахуванням ухвали Господарського суду Київської області від 02.06.2025 у справі № 911/246/25 визнає грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Пульсар Експо Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» на загальну суму 12 719 078, 52 грн, з яких: 107 124, 80 грн (судовий збір та авансування винагороди арбітражному керуючому) - перша черга задоволення вимог кредиторів та 12 611 953, 72 грн (основний борг з курсовою різницею, 3 % річних) - четверта черга задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до абз. 4 ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов`язань у шосту чергу. Погашення неустойки (штрафу, пені) у справі про банкрутство можливе лише в ліквідаційній процедурі (абз. 5, 6 ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства).

Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства за результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: розмір, черговість задоволення кожної визнаної вимоги та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, у тому числі вимог кредиторів, які є заінтересованими стосовно боржника; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу.

За результатами розгляду справи в попередньому засіданні, з урахуванням ухвали господарського суду Київської області від 02.06.2025 у даній справі, суд дійшов висновку про:

- визнання вимог Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Жовтневе» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 13 116 150, 17 грн, з яких: 6 056, 00 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів, 7 377 299, 66 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 5 732 794, 51 грн шоста черга задоволення вимог кредиторів;

- визнання вимог Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 1 044 917, 62 грн, з яких: 6 056, 00 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів, 612 803, 26 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 426 058, 36 грн шоста черга задоволення вимог кредиторів; відхилення вимог вимог Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 14 129, 12 грн;

- визнання вимог Дочірнього підприємства із 100% іноземним капіталом «Лемкен-Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 22 069 900, 75 грн, з яких: 6 056, 00 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів, 9 985 497, 52 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів, 9 027 957, 23 грн шоста черга задоволення вимог кредиторів та 3 050 390, 00 грн - підлягають включенню окремо до реєстру вимог кредиторів як такі, що забезпечені заставою майна боржника;

- визнання вимог Фермерського господарства «Вікторія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 6 231 523, 69 грн, з яких: 6 056, 00 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів, 4 355 046, 09 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 1 870 421, 60 грн шоста черга задоволення вимог кредиторів;

- визнання вимог Головного управління ДПС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 4 599 982, 70 грн, з яких: 4 844, 80 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів, 10 412, 91 грн друга черга задоволення вимог кредиторів, 2 725 823, 31 грн третя черга задоволення вимог кредиторів та 1 858 901, 68 грн - шоста черга задоволення вимог кредиторів;

- визнання вимог Фермерського господарства «Рікс-Агро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 275 630, 32 грн, з яких: 6 056, 00 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів та 269 574, 32 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів;

- визнання вимог Фермерського господарства «Анастасія Агро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 4 937 058, 35 грн, з яких: 4 844, 80 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів, 4 180 037, 19 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 752 176, 36 грн шоста черга задоволення вимог кредиторів;

- визнання вимог Головного управління ДПС у Кіровоградській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 40 974, 73 грн, з яких: 6 056, 00 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів, 32 792, 14 грн третя черга задоволення вимог кредиторів та 2 126, 59 грн шоста черга задоволення вимог кредиторів; відхилення вимог Головного управління ДПС у Кіровоградській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 1 061, 22 грн;

- визнання вимог Фермерського господарства «Маяк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 875 408, 01 грн, з яких: 6 056, 00 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів та 869 352, 01 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів; відхилення вимог Фермерського господарства «Маяк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 48 535, 43 грн;

- визнання вимог Фермерського господарства Кос Тараса Пилиповича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 4 670 010, 82 грн, з яких: 4 844, 80 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів, 4 184 615, 31 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 480 550, 71 грн шоста черга задоволення вимог кредиторів; відхилення вимог Фермерського господарства Кос Тараса Пилиповича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 70 338, 86 грн;

- визнання вимог Акціонерного товариства «Банк Альянс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 32 417 929, 00 грн, з яких: 6 056, 00 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів, 9 389 990, 35 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 23 021 882, 65 грн - підлягають включенню окремо до реєстру вимог кредиторів як такі, що забезпечені заставою майна боржника;

- визнання вимог Maschio-Gaspardo Romania S.A. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 2 823 813, 15 грн, з яких: 6 056, 00 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів та 2 817 757, 15 грн (58 850, 40 Євро) - четверта черга задоволення вимог кредиторів;

- визнання вимог Фермерського господарства Вербового Олександра Анатолійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 5 597 294, 64 грн, з яких: 6 056, 00 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів, 4 351 103, 20 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 1 240 135, 44 грн - шоста черга задоволення вимог кредиторів; відхилення вимог Фермерського господарства Вербового Олександра Анатолійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 208 137, 96 грн;

- залишення без розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» б/н від 06.08.2025 (вх. № 5080/25 від 08.08.2025) про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 929 772, 28 грн;

- визнання вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Пульсар Експо Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 12 719 078, 52 грн, з яких: 107 124, 80 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів та 12 611 953, 72 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів;

- визнання вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Нео Агро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 719 098, 56 грн, з яких: 6 056, 00 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів та 713 098, 56 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів;

- визнання вимог Приватного підприємства «Ареал» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 414 768, 13 грн, з яких: 6 056, 00 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів, 316 901, 72 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 91 810, 41 грн - шоста черга задоволення вимог кредиторів;

- визнання вимог Приватного підприємства «Бур-Сервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 763 805, 64 грн, з яких: 4 844, 80 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів, 514 032, 84 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 244 928, 00 грн шоста черга задоволення вимог кредиторів; відхилення вимог Приватного підприємства «Бур-Сервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 498 127, 29 грн.

Відповідно до абз. 7 ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства ухвала попереднього засідання є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів.

Згідно з ч. 8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром. Розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також про вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, згідно із заявами таких кредиторів та/або даними обліку боржника.

Положеннями частин 6, 7, 8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. Заяви кредиторів за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, стосовно яких є заперечення боржника, розглядаються згідно з цим Кодексом. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.

Враховуючи вищезазначене та керуючись статтями 40, 44-47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства і статтями 73-79, 86, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати вимоги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Жовтневе» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 13 116 150, 17 грн, з яких: 6 056, 00 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів, 7 377 299, 66 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 5 732 794, 51 грн шоста черга задоволення вимог кредиторів.

2. Визнати вимоги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 1 044 917, 62 грн, з яких: 6 056, 00 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів, 612 803, 26 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 426 058, 36 грн шоста черга задоволення вимог кредиторів. Вимоги у розмірі 14 129, 12 грн відхилити.

3. Визнати вимоги Дочірнього підприємства із 100% іноземним капіталом «Лемкен-Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 22 069 900, 75 грн, з яких: 6 056, 00 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів, 9 985 497, 52 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів, 9 027 957, 23 грн шоста черга задоволення вимог кредиторів та 3 050 390, 00 грн - підлягають включенню окремо до реєстру вимог кредиторів як такі, що забезпечені заставою майна боржника.

4. Визнати вимоги Фермерського господарства «Вікторія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 6 231 523, 69 грн, з яких: 6 056, 00 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів, 4 355 046, 09 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 1 870 421, 60 грн шоста черга задоволення вимог кредиторів.

5. Визнати вимоги Головного управління ДПС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 4 599 982, 70 грн, з яких: 4 844, 80 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів, 10 412, 91 грн друга черга задоволення вимог кредиторів, 2 725 823, 31 грн третя черга задоволення вимог кредиторів та 1 858 901, 68 грн - шоста черга задоволення вимог кредиторів.

6. Визнати вимоги Фермерського господарства «Рікс-Агро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 275 630, 32 грн, з яких: 6 056, 00 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів та 269 574, 32 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів.

7. Визнати вимоги Фермерського господарства «Анастасія Агро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 4 937 058, 35 грн, з яких: 4 844, 80 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів, 4 180 037, 19 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 752 176, 36 грн шоста черга задоволення вимог кредиторів.

8. Визнати вимоги Головного управління ДПС у Кіровоградській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 40 974, 73 грн, з яких: 6 056, 00 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів, 32 792, 14 грн третя черга задоволення вимог кредиторів та 2 126, 59 грн шоста черга задоволення вимог кредиторів. Вимоги у розмірі 1 061, 22 грн відхилити.

9. Визнати вимоги Фермерського господарства «Маяк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 875 408, 01 грн, з яких: 6 056, 00 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів та 869 352, 01 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів. Вимоги у розмірі 48 535, 43 грн суд відхилити.

10. Визнати вимоги Фермерського господарства Кос Тараса Пилиповича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 4 670 010, 82 грн, з яких: 4 844, 80 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів, 4 184 615, 31 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 480 550, 71 грн шоста черга задоволення вимог кредиторів. Вимоги у розмірі 70 338, 86 грн відхилити.

11. Визнати вимоги Акціонерного товариства «Банк Альянс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 32 417 929, 00 грн, з яких: 6 056, 00 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів, 9 389 990, 35 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 23 021 882, 65 грн - підлягають включенню окремо до реєстру вимог кредиторів як такі, що забезпечені заставою майна боржника.

12. Визнати вимоги Maschio-Gaspardo Romania S.A. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 2 823 813, 15 грн, з яких: 6 056, 00 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів та 2 817 757, 15 грн (58 850, 40 Євро) - четверта черга задоволення вимог кредиторів.

13. Визнати вимоги Фермерського господарства Вербового Олександра Анатолійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 5 597 294, 64 грн, з яких: 6 056, 00 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів, 4 351 103, 20 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 1 240 135, 44 грн - шоста черга задоволення вимог кредиторів. Вимоги у розмірі 208 137, 96 грн відхилити.

14. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» б/н від 06.08.2025 (вх. № 5080/25 від 08.08.2025) про визнання грошових вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 929 772, 28 грн залишити без розгляду.

15. Визнати вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Пульсар Експо Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп», з урахуванням ухвали Господарського суду Київської області від 02.06.2025 у справі № 911/246/25, у розмірі 12 719 078, 52 грн, з яких: 107 124, 80 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів та 12 611 953, 72 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів.

16. Визнати вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нео Агро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 719 098, 56 грн, з яких: 6 056, 00 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів та 713 098, 56 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів.

17. Визнати вимоги Приватного підприємства «Ареал» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 414 768, 13 грн, з яких: 6 056, 00 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів, 316 901, 72 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 91 810, 41 грн - шоста черга задоволення вимог кредиторів.

18. Визнати вимоги Приватного підприємства «Бур-Сервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» у розмірі 763 805, 64 грн, з яких: 4 844, 80 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів, 514 032, 84 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 244 928, 00 грн шоста черга задоволення вимог кредиторів. Вимоги у розмірі 498 127, 29 грн відхилити.

19. Зобов`язати розпорядника майна боржника арбітражну керуючу Мельник Ірину Анатоліївну окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром.

20. Зобов`язати розпорядника майна боржника арбітражну керуючу Мельник Ірину Анатоліївну окремо повідомити господарський суд про вимоги щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також про вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, згідно із заявами таких кредиторів та/або даними обліку боржника.

21. Зобов`язати розпорядника майна боржника арбітражну керуючу Мельник Ірину Анатоліївну організувати проведення загальних зборів кредиторів боржника за місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп»; письмово повідомити учасників у справі про банкрутство про місце, дату і час проведення зборів кредиторів боржника, належні докази про що надати суду. Скликання перших загальних зборів кредиторів призначити на 03 лютого 2026 року.

22. Зобов`язати кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Агро-Темп» створити комітет кредиторів. Призначити збори комітету кредиторів боржника на 10 лютого 2026 року.

23. Зобов`язати розпорядника майна боржника арбітражну керуючу Мельник Ірину Анатоліївну здійснити аналіз фінансово-господарської діяльності боржника, інвестиційного становища боржника та його становища на ринках, провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість, про що надати суду відповідний звіт, розглянутий комітетом кредиторів боржника.

24. Зобов`язати розпорядника майна боржника арбітражну керуючу Мельник Ірину Анатоліївну надати суду протокольне рішення зборів кредиторів боржника та протокол зборів комітету кредиторів боржника з прийнятими рішеннями відповідно до ч. 5 та ч. 8 ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства.

25. Підсумкове засідання суду призначити на 19 лютого 2026 року о 15:00 год. Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Київської області (м. Київ, вул. Симона Петлюри, 16/108, в залі судових засідань № 1).

26. Копію ухвали направити учасникам у справі про банкрутство та державному органу з питань банкрутства.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ko.arbitr.gov.ua/sud5012

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 02.02.2026.

Суддя Т.В. Лутак