ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" лютого 2026 р.м. ХарківСправа № 922/4443/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Мужичук Ю.Ю.

без виклику представників сторін

розглянувши матеріали справи за позовом : Харківського обласного центру зайнятості, м.Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олівіт", м.Харків

про стягнення коштів 102 344,99 грн.

ВСТАНОВИВ:

Харківський обласний центр зайнятості через систему "Електронний суд" звернувся до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олівіт" в якій просить суд стягнути кошти мікрогранту в сумі 102 344,99 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 №738 та Договору про надання мікрогранту в частині нецільового використання коштів.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи №922/4443/25 вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

24.12.2025 відповідачем до суду наданий відзив на позовну заяву (вх.№30164), в якому останній не погоджується з позовними вимогами та вважає їх безпідставними, оскільки спірні правовідносини виникли у зв`язку з наданням йому мікрогранту відповідно до Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» та Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 № 738. Відповідач вказує, що кошти мікрогранту були використані в межах визначених Порядком № 738 напрямів витрат, а саме: на придбання обладнання та на оплату користування нежитловими приміщеннями, що відповідає цілям реалізації бізнес-плану. При цьому зміна моделі та вартості обладнання, за твердженням відповідача, не є нецільовим використанням коштів, оскільки відповідне обладнання є функціонально аналогічним передбаченому бізнес-планом, а зміна здійснена в межах загальної суми наданого мікрогранту. Також відповідач зазначає, що оплата суборенди нежитлового приміщення за своєю правовою природою є платою за користування майном, а Порядок № 738 не містить прямої заборони на використання коштів мікрогранту для оплати суборенди, за умови використання приміщення в комерційних та виробничих цілях. Відповідач звертає увагу на наявність актів перевірки від 30.04.2025 та 27.10.2025, складених уповноваженими представниками позивача, якими встановлено використання коштів мікрогранту за цільовим призначенням. При цьому відповідач вказує на суперечливість та недостовірність акту перевірки, покладеного позивачем в основу позовних вимог, з огляду на його складення без участі уповноваженого представника відповідача та за наявності інших актів з протилежними висновками. Крім того, у відзиві, з метою з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, відповідачем на підставі ст. 90 Господарського процесуального кодексу України поставлено позивачу письмові запитання.

30.12.2025 позивач до суду надав відповідь на відзив (вх.№30543) в якій вказує, що умовами договору та бізнес-планом визначено конкретні напрями та граничні суми використання коштів мікрогранту, а їх зміна допускається виключно за умови внесення відповідних змін до бізнес-плану та погодження таких змін у порядку, встановленому Порядком № 738. Водночас, як зазначає позивач, відповідач не звертався із заявою про зміну цільового призначення коштів мікрогранту та не вносив змін до бізнес-плану. Позивач посилається на результати здійсненого моніторингового візиту та складений за його наслідками акт перевірки дотримання умов договору мікрогранту, яким, за твердженням позивача, встановлено перевищення передбачених бізнес-планом витрат на придбання обладнання та спрямування частини коштів, призначених для орендної плати, на інші цілі, зокрема на оплату суборенди нежитлового приміщення. Також у відповіді на відзив зазначено, що договір суборенди нежитлового майна був укладений відповідачем до подання заяви на отримання мікрогранту та з пов`язаною особою, що, на переконання позивача, свідчить про використання коштів мікрогранту всупереч визначеним умовам та цілям бізнес-плану. Крім того, позивач вказує, що під час проведення моніторингового візиту придбане за кошти мікрогранту обладнання не було виявлено за місцем провадження господарської діяльності відповідача, а наведені останнім пояснення щодо причин відсутності обладнання, з посиланням на нормативні обмеження, позивач вважає необґрунтованими.Посилаючись на приписи Порядку № 738 та умови договору мікрогранту, позивач зазначає, що встановлені під час моніторингу обставини свідчать про нецільове використання відповідачем коштів мікрогранту в загальній сумі 102 344,99 грн, у зв`язку з чим регіональним центром зайнятості було прийнято рішення про повернення зазначених коштів та видано відповідний наказ.

06.01.2026 відповідачем подані заперечення (на відповідь на відзив) (вх.№221), в яких останній не погоджується з доводами позивача та вважає їх такими, що не спростовують позицію, викладену у відзиві. Відповідач зазначає, що твердження позивача про відсутність придбаного обладнання під час моніторингового візиту та про нецільове використання коштів мікрогранту є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи. На підтвердження цього відповідач посилається на умови договорів із постачальником обладнання, специфікації, платіжні документи, додаткові угоди щодо строків поставки, а також видаткові накладні та акти приймання-передачі, з яких убачається, що обладнання було оплачено у встановлені строки та фактично передано відповідачу у квітні 2025 року. Щодо доводів позивача про нецільове використання коштів у частині оплати суборенди нежитлового приміщення, відповідач зазначає, що суборендоване майно використовується як складські та виробничі приміщення, а сама суборенда за своєю правовою природою є різновидом оренди та відповідає напрямам витрат, передбаченим пунктом 5 Порядку надання мікрогрантів. При цьому відповідач вказує, що оплата суборенди здійснена в межах загальної суми мікрогранту та на підставі чинного договору, укладеного з дотриманням вимог цивільного законодавства. Відповідач також вказує, що під час здійснення платежів за рахунок коштів мікрогранту уповноважений банк перевіряв подані документи та здійснював оплату лише після підтвердження відповідності витрат визначеним напрямам, при цьому жодних зауважень щодо нецільового використання коштів з боку банку або позивача на цій стадії не висловлювалося. Окремо у запереченнях зазначено, що за результатами інших моніторингових заходів, оформлених актами перевірки від 30.04.2025 та 27.10.2025, було встановлено наявність придбаного обладнання та використання коштів мікрогранту за цільовим призначенням. У зв`язку з цим відповідач вказує на суперечливість висновків, покладених позивачем в основу позовних вимог.Стосовно посилань позивача на акт перевірки від 01.04.2025 відповідач зазначає, що вказаний акт не був підставою для прийняття рішення про повернення коштів мікрогранту, оскільки відповідний наказ позивача ґрунтувався на іншому акті перевірки. Крім того, відповідач наголошує, що акт перевірки є документом, який фіксує суб`єктивні висновки посадових осіб і сам по собі не породжує правових наслідків. Окремо також звертає увагу суду на те, що позивач не надав відповідей на письмові запитання, поставлені відповідачем у відзиві на підставі статті 90 Господарського процесуального кодексу України, попри те, що такі запитання стосуються обставин, які мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 90 ГПК України, відповіді на запитання подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніше як за п`ять днів до підготовчого засідання, а у справі, що розглядається в порядку спрощеного провадження, - за п`ять днів до першого судового засідання. Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання.

В частині 3 статті 12 ГПК України зазначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

При цьому, частиною 6 статті 250 ГПК України передбачено, що якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Як убачається з матеріалів справи, відповідачем у відзиві на позовну заяву на підставі ст. 90 Господарського процесуального кодексу України поставлено позивачу письмові запитання, що стосуються повноважень посадових осіб на проведення моніторингових заходів та наявності зауважень уповноваженого банку щодо цільового використання коштів мікрогранту.

Частиною 5 ст. 90 ГПК України унормовано, що учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання: 1) з підстав, визначених статтями 67, 68 цього Кодексу; 2) якщо поставлене запитання не стосується обставин, що мають значення для справи; 3) якщо учасником справи поставлено більше десяти запитань.

Приписами ч. 6 ст. 90 ГПК України визначено, що за наявності підстав для відмови від відповіді учасник справи повинен повідомити про відмову іншого учасника та суд у строк для надання відповіді на запитання. Суд за клопотанням іншого учасника справи може визнати підстави для відмови відсутніми та зобов`язати учасника справи надати відповідь.

Разом з тим, позивач відповідей на зазначені запитання не надав, підстав для відмови не зазначив, що унеможливлює повне з`ясування відповідних обставин у межах спрощеного позовного провадження.

Суд також враховує, що сторонами подано значний обсяг письмових доказів, які потребують належної оцінки, а також з`ясування їх взаємозв`язку та юридичного значення, у тому числі щодо різних актів перевірок, складених у різні дати та з протилежними висновками.

З урахуванням характеру спірних правовідносин, обсягу та змісту поданих сторонами процесуальних документів, наявності невирішених питань доказового характеру, а також ненадання позивачем відповідей на запитання, поставлені в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 12, 90, 177, 234, 250 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Перейти до розгляду справи №922/4443/25 за правилами загального позовного провадження. Розгляд справи здійснювати зі стадії відкриття провадження у справі.

2.Призначити справу №922/4443/25 до розгляду у підготовчому засіданні на "04" березня 2026 р. о 12:30 год.

3. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Харківської області за адресою: 61022, місто Харків, майдан Свободи 5, Держпром, 8-й під`їзд, 1-й поверх, зал № 102.

4. Звернути увагу учасників справи, що подання доказів у справі здійснюється учасниками справи на стадії підготовчого провадження.

5. Рекомендувати учасникам справи подавати до суду заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, клопотання про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних у суду матеріалів або інші процесуальні документи не пізніше ніж за три дні до судового засідання. Процесуальні права та обов`язки реалізовувати з використанням Електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або шляхом направлення документів засобами поштового зв`язку.

6 Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Мужичук Ю.Ю.