УХВАЛА

м. Київ

03.02.2026Справа № 910/314/26
Господарський суд міста Києва у складі судді Карабань Я.А. розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»

про стягнення 250 000, 00 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (надалі - відповідач) про стягнення 250 000, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 19.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі №910/314/26. Розгляд справи призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

29.01.2026 від МТСБУ надійшла інформація відносно страхового полісу.

02.02.2026 від представника позивача надійшла заява про закриття провадження в справі, оскільки після звернення до суду з позовом відповідачем повністю відшкодовано суму страхового відкшодування. Однак, у зв`язку з тим, що на момент звернення до суду з позовною заявою заборгованість погашена не була, позивачем було понесено витрати пов`язані з розглядом справи, а саме: 7 050, 00 грн витрат на правову допомогу та 3 000, 00 грн на сплату судового збору, які він просить на підставі ч.3 ст.130 ГПК України стягнути на його користь з відповідача.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив таке.

Предметом спору в даній справі є майнова вимога позивача про стягнення з відповідача суми грошових коштів у розмірі 250 000, 00 грн.

Як зазначає позивач та вбачається з копії платіжної інструкції №6311_00000/14d8c779-7eeb-4e55-9496-57359a486100 від 27.01.2026, відповідачем у повному обсязі перераховано позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 250 000, 00 грн.

Отже, предмет спору існував на момент звернення позивача до суду з даним позовом (14.01.2026 сформовано в системі «Електронний суд») та перестав існувати після звернення до суду з позовом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадженні у справі, якщо відсутній предмет спору.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч.3 ст.231 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 4 ст.231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно з ч.2 ст.123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Так, відповідно до ч.1 ст.130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Водночас, відповідно до ч.9 ст.129, ч.3 ст.130 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Як убачається із матеріалів справи, відповідач сплатив основну заборгованість після звернення позивача з відповідним позовом до суду, однак до початку розгляду справи по суті.

Відтак, суд дійшов висновку, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, внаслідок чого судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 50% в сумі 1 500, 00 грн слід покласти на відповідача, а інші 50% в сумі 1 500, 00 грн суд вважає за можливе повернути позивачу.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу в розмірі 7 050, 00 грн.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

На підтвердження понесення заявлених витрат до матеріалів справи надано копії: договору №2-12/25-ВР про надання правничої допомоги від 23.12.2025, укладеного між Адвокатським бюро «Гедз» та позивачем, акт виконаних робіт від 14.01.2026 на суму 7 050, 00 грн, платіжної інструкції №6678 від 14.01.2026 на суму 7 050, 00 грн про оплату послуг згідно з актом виконаних робіт, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №10423/10 та довіреність від 09.11.2023 на ім`я адвоката Гедз Ю.В.

При цьому, судом враховано, що відповідачем не було подано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неспівмірності витрат на правничу допомогу в заявленому позивачем розмірі.

Враховуючи те, що позивачем підтверджено правовий статус адвоката, наявність доказів фактичного перерахування коштів на підставі договору про правову допомогу, а також співмірність розміру витрат з наданими послугами, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правову допомогу відповідно до частини 3 статті 130 ГПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в розмірі 7 050, 00 грн.

Керуючись ст.130, 231, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Провадження у справі № 910/314/26 закрити в зв`язку з відсутністю предмета спору.

2. Повернути Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «УСГ» (03038, місто Київ, вулиця Івана Федорова, будинок 32-А, ідентифікаційний код 30859524) з Державного бюджету України суму судового збору в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн 00 коп. сплаченого згідно платіжної інструкції № 6682 від 14.01.2026, оригінал якої залишити в матеріалах справи.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (03150, місто Київ, вулиця Казимира Малевича, будинок 31, ідентифікаційний код 31650052) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» (03038, місто Київ, вулиця Івана Федорова, будинок 32-А, ідентифікаційний код 30859524) судовий збір у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн 00 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 7 050 (сім тисяч п`ятдесят) грн 00 коп.

4. Стягувач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» (03038, місто Київ, вулиця Івана Федорова, будинок 32-А, ідентифікаційний код 30859524);

Боржник: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» (03150, місто Київ, вулиця Казимира Малевича, будинок 31, ідентифікаційний код 31650052).

5. Ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили 03.02.2026 і дійсна для пред`явлення до виконання до 03.02.2029 та може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Я.А.Карабань