ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про затвердження мирової угоди

"22" січня 2026 р. Справа№ 910/4502/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Суліма В.В.

Гаврилюка О.М.

за участю секретаря судового засідання Мовчан А.Б.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 22.01.2026:

розглянувши у відкритому судовому засіданні спільну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" та Державного підприємства "Міжнародний аеропорт «Львів» Імені Данила Галицького про затвердження мирової угоди

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.09.2025

у справі №910/4502/19 (суддя - Зеленіна Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком"

до Державного підприємства "Міжнародний аеропорт «Львів» Імені Данила Галицького

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1) Державне агентство інфраструктурних проектів України

2) Державна казначейська служба України

3) Міністерство фінансів України

про стягнення 128 722 420,07 грн,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Північного апеляційного господарського суду перебуває справа № 910/4502/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.09.2025, розгляд якої призначено на 22.01.2026.

20.01.2026 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла спільна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" та Державного підприємства "Дирекція з будівництва об`єктів до Євро 2012 у м. Львові" про затвердження мирової угоди у справі № 910/4502/19.

У судовому засіданні 22.01.2026 представник позивача підтримав спільну заяву про затвердження мирової угоди, просив її задовольнити, затвердити мирову угоду на стадії апеляційного провадження в господарській справі №910/4502/19.

Інші учасники апеляційного провадження у у судове засідання 22.01.2026 не зявилися, проте, 05.11.2025 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких останній просить розглянути дану апеляційну скаргу без представника останнього та зазначає, що відкриття виконавчого провадження у справі №910/4502/19 призведе до стягнення виконавчого збору в сумі 8 436 974,2 грн. з державного підприємства.

За змістом частини 7 статті 46 Господарського процесуального кодексу України (далі з текстом - ГПК України) сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Розглянувши дану заяву, після виходу з нарадчої кімнати судова колегія дійшла наступних висновків.

Згідно з частинами 1 - 4 статті 192 цього Кодексу мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Колегією встановлено, що мирова угода підписана уповноваженими особами: від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" його представником - Олексій Ночовка, від відповідача генеральним директором (згідно з відомостями із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) - Тетяною Романовською.

Отже, колегія не виявила обмежень представників сторін на вчинення відповідних дій.

У зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди колегією суддів до винесення цієї ухвали роз`яснено сторонам правові наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 3 ст. 231 ГПК України.

При цьому, присутній в судовому засіданні 22.01.2026 представник позивача підтвердив намір і наявність підстав для укладення мирової угоди у редакції, підписаній повноважними представниками.

Статтею 274 ГПК України передбачено, що у суді апеляційної інстанції сторони мають право укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про цю процесуальну дію незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо мирова угода сторін відповідає вимогам ст.ст. 191, 192 ГПК України, суд постановляє ухвалу про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Згідно ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених ГПК України випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Одним із визначальних принципів господарського судочинства є принцип диспозитивної, закріплений в статті 14 ГПК України. Такий принцип полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ст. 14 ГПК України).

За змістом ч. 7 ст. 46 ГПК України сторони можуть примиритися, у тому числі, шляхом медіації, на будь-якій стадії судового процесу. Результат домовленості сторін може бути оформлений мировою угодою.

До основних завдань та переваг мирової угоди належать процесуальна економія, спрощення роботи суду, можливість сторонам самостійно врегулювати основні питання, пов`язані із захистом порушених прав, за умови комплексного врахування інтересів всіх сторін. У такий спосіб мирова угода є однією з форм прояву свободи (диспозитивності) в реалізації сторонами господарського процесу своїх прав, що проявляється в укладенні між ними угоди про заміну зобов`язання, на підставі якого й виник спір, іншим зобов`язанням з метою врегулювання такого спору (постанова Верховного Суду від 17.02.2020 у справі № 911/427/19).

Мирова угода у позовному провадженні - це письмова домовленість між сторонами спору про його вирішення, яка укладається в добровільному порядку з метою припинити спір, на погоджених сторонами умовах. Тобто, відмовившись від судового захисту, сторони ліквідують наявний правовий конфлікт самостійним (без державного примусу) врегулюванням розбіжностей на погоджених умовах. Спір може бути врегульовано укладенням мирової угоди на будь-якій стадії господарського процесу, у тому числі, на стадії виконання судового рішення. На відміну від звичайного договору, мирова угода у позовному провадженні укладається в процесі розгляду справи у господарському суді у формі та на умовах, передбачених процесуальним законодавством; підлягає затвердженню господарським судом; припиняє процесуально-правові відносини сторін; якщо мирова угода не виконується добровільно, вона виконується в порядку, встановленому для виконання судового рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/661/20).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.11.2024 у справі № 185/8179/22 щодо застосування ст. 207 ЦПК України, яка за змістом є аналогічною статті 192 ГПК України, зазначила, що мирова угода є юридичним документом, який створюється сторонами процесу і затверджується судом з метою вирішення спору шляхом досягнення взаємної згоди. Загальний наслідок укладення мирової угоди полягає в тому, що сторони приймають умови, які для них є прийнятними, замість того, щоб покладати вирішення спору на суд.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду також вказала, що за своїм змістом процедура закінчення розгляду справи укладенням мирової угоди складається з декількох послідовних дій, що вчиняються сторонами та судом:

1) сторони справи укладають мирову угоду;

2) сторони повідомляють суд про укладання мирової угоди, подавши до суду спільну письмову заяву про це;

3) суд роз`яснює сторонам наслідки укладення сторонами мирової угоди;

4) суд перевіряє:

- чи не обмежені представники сторін вчинити дії з укладання мирової угоди;

- чи мирова угода укладається сторонами на підставі взаємних поступок;

- чи стосується мирова угода лише прав та обов`язків сторін;

- якщо у мировій угоді сторони вийшли за межі предмета спору, то чи мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб;

5) суд постановляє ухвалу, якою:

-затверджує мирову угоду;

- вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету;

- закриває провадження у справі.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №911/918/15 зазначив, що для встановлення обставин щодо правомірності закриття провадження у справі у зв`язку із затвердження мирової угоди сторін необхідно перевірити дотримання судом при затвердженні мирової угоди вимог статті 192 ГПК України, зокрема дослідити умови мирової угоди на предмет того, чи відповідають ці умови закону, чи не порушують права або охоронювані законом інтереси інших осіб, чи не є вони невиконуваними, а також чи відповідають дії представників сторін мирової угоди інтересам осіб, яких вони представляють, оскільки порушення будь-якої з наведених вимог є безумовною підставою для відмови у затвердженні мирової угоди і, як наслідок, відсутністю передумов для закриття провадження у справі з цих підстав.

Отже, надавши учасникам справи право на врегулювання спору між собою на засадах диспозитивності, законодавець в той же час визначив межі реалізації такого права, дотримання яких є обов`язковим і для учасників правовідносин, і для суду. Повноваження суду щодо ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди також є обмеженими та передбачають можливість відмови у затвердженні мирової угоди та продовження судового розгляду у вказаних випадках.

При цьому, частиною 2 ст. 274 ГПК України, яка регулює питання укладення мирової угоди на стадії апеляційного перегляду судового рішення суду першої інстанції, визначено, що якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 191, 192 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Слід зазначити, що взаємними поступками є добровільна відмова кожної із сторін від чого-небудь (певних вигод, умов, намірів тощо) або послаблення своїх вимог на користь врегулювання конфлікту. Узгодження взаємних поступок є виключним правом сторін, яким вони користуються на власний розсуд, виходячи із власної оцінки комерційної доцільності, господарських, цивільних чи ділових взаємовідносин із контрагентом, майнових або немайнових інтересів тощо. Сутність поступок може носити кількісний (прощення боргу у певній частині тощо) або якісний характер (розстрочення боргу на певний строк). Втручання суду в оцінку взаємних поступок обмежене підставами для відмови у затвердженні мирової угоди, визначеними ч. 5 ст. 192 ГПК України.

Можливість встановлення графіку платежів, у тому числі поза межами річного строку, не заборонено ГПК України як умови для затвердження мирової угоди та є виявленням взаємоузгодженої волі сторін на підставі взаємних поступок, виходячи з їх власних інтересів. А тому помилковим є ототожнення узгодження сторонами мирової угоди умови про розстрочення платежів (ст. 192 ГПК України) та розстрочення виконання судового рішення, яке набрало законної сили (ст. 331 ГПК України).

Вирішуючи питання про затвердження мирової угоди, колегією суддів звертається особлива увага, що боржником у мировій угоді є Державного підприємства "Міжнародний аеропорт «Львів» Імені Данила Галицького".

При цьому, умови Мирової угоди покликані забезпечити стабільну діяльність державного підприємства, а відстрочення сплати боргу та його розстрочення відповідає, насамперед, інтересам держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягаєб примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Отже, відкриття виконавчого провадження у справі №910/4502/19 призведе до стягнення виконавчого збору в сумі 8 436 974,2 грн. з державного підприємства, що під час дії військового стану ніяк не може відповідати як інтересам дежавного підрпиємства, так і державі Україна в цілому.

Господарський суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом (п. 7 ч. 1 ст. 231 ГПК України).

Колегією встановлено, що умови мирової угоди стосуються лише прав та обов`язків учасників справи щодо предмету позову, не суперечать чинному законодавству та не порушують прав і охоронюваних інтересів третіх осіб, тобто відповідають положенням ст. 192 ГПК України.

Колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення спільної заяви сторін про затвердження мирової угоди.

У ч. 4 ст. 231 ГПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Частиною 2 статті 130 ГПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди в апеляційному порядку, суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним під час подання відповідної апеляційної чи касаційної скарги. Аналогічні положення викладені в ч. 4 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, проте, мирова угода не містить клопотання про повернення судового збору.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню державною виконавчою службою рішення на підставі ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 193 ГПК України ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

У зв`язку із затвердженням мирової угоди, провадження у справі №910/4502/19 підлягає закриттю на підставі ст.ст. 274, 275 ГПК України, а рішення Господарського суду Київської області від 27.01.2021 - визнанню нечинним.

Керуючись ст.ст. 192, 193, п. 7 ч. 1, ч. 4 ст. 231, ст.ст. 234, 274, п. 3 ч. 1 ст. 275, Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Спільну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" та Державного підприємства "Міжнародний аеропорт «Львів» Імені Данила Галицького про затвердження мирової угоди № 910/4502/19 - задовольнити.

2. Затвердити мирову угоду сторін наступного змісту:

МИРОВА УГОДА

на стадії виконання рішення Господарського суду міста Києва

від 27.01.2021 у справі №910/4502/19

в частині погашення боргу в розмірі 84 369 741, 53 грн.

м. Львів « 16» січня 2026 року

Товариство з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» (далі за текстом -Позивач/Кредитор) в особі представника Ночовки Олексія Сергійовича, що діє на підставідовіреності від 10 листопада 2025 р., з однієї сторони, та Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького» (далі за текстом - Боржник) в особі Генерального директора Романовської Тетяни Василівни, що діє на підставі Статуту, з іншої сторони (разом надалі за текстом Сторони), керуючись статтями 46, 192, 193, 330 Господарського процесуального кодексу України, домовились про укладення даної мирової угоди у справі №910/4502/19 (надалі за текстом - Угода) на зазначених нижче умовах:

1. Боржник визнає, що заборгованість перед Позивачем/Кредитором на момент укладення цієї Угоди становить 84 369 741,53 грн. і відповідає Акту приймання-передачі капітальних інвестицій від 05.02.2024 №424/917 з балансу державного підприємства «Дирекція з будівництва об`єктів до ЄВРО 2012 у м. Львові» на баланс Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького». Сума заборгованості підтверджена рішенням Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 у справі № 9107/4502/19 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2025 у справі № 910/4502/19 .

2. Порядок виконання Боржником грошового зобов`язання на користь Позивача/Кредитора:

2.1.Сума боргу - 84 369 741, 53 грн.

2.2. Строк виконання - після завершення дії воєнного стану в Україні.

2.3. Протягом трьох місяців після завершення дії воєнного стану в Україні та відновлення основного виду діяльності Боржника - обслуговування авіаційного транспорту, на виконання даної мирової угоди, Сторонами буде погоджено графік погашення заборгованості.

2.4. В разі відновлення основного виду діяльності Боржника - обслуговування авіаційного транспорту до завершення дії воєнного стану, Сторони можуть ініціювати погодження графіка погашення заборгованості.

2.5. Сторони погодили, що на суму заборгованості не буде нараховуватися неустойка (штраф, пеня), три відсотки річних, інфляційні втрати, збитки, податки, збори тощо. Виключно несвоєчасна сплата заборгованості згідно графіку погашення заборгованості є підставою для застосування відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

2.6. Інші умови щодо порядку погашення боргу, оформлення платіжних документів, а також інші умови, які не врегульовані даною угодою, підлягають врегулюванню у відповідності до умов Угоди про врегулювання заборгованості №ОД/2024/12/30/2 від 30.12.2024, укладеної між ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком та ДП «МА «Львів» ім.Данила Галицького».

3. Позивач/Кредитор заявляє, що з моменту підписання цієї Мирової угоди та належного виконання її умов не матиме жодних майнових претензій до Боржника з приводу заборгованості, погашення якої є предметом цієї Мирової угоди (п. 1 Угоди).

4. Боржник гарантує, що грошове зобов`язання буде виконано на користь Позивача/Кредитора в повному обсязі, в розмірі, строках та на умовах, передбачених цією Угодою. Боржник має право на дострокове виконання грошового зобов`язання.

5. Сторони ознайомлені із змістом ст. ст. 192, 193, 330 Господарського процесуального кодексу України, однаково розуміють значення і умови цієї Мирової угоди та її правові наслідки, волевиявлення сторін є вільним і відповідає їх внутрішній волі.

6. Сторони підтверджують, що особи, які підписали від імені Сторін цю Мирову угоду, мають всі необхідні повноваження на її підписання та не мають будь-яких застережень та/або обмежень таких повноважень та/або своєї правоздатності, та/або дієздатності стосовно укладення цієї Мирової угоди.

7. Сторони заявляють, що ані в процесі укладення цієї Мирової угоди, ані в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі держави.

8. Сторони гарантують, що після належного виконання взятих на себе зобов`язань відповідно до умов Угоди, вони не матимуть і не заявлятимуть жодних претензій чи вимог одна до одної щодо зобов`язань, які були предметом спору у судовій справі №910/4502/19.

9. Ухвала про затвердження цієї Угоди є виконавчим документом.

10. У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

11. Цю Угоду викладено українською мовою у 3 (трьох) примірниках, по одному примірнику для кожної із Сторін, та один примірник для Господарського суду міста Києва для долучення до матеріалів справи № 910/4502/19.

12. Ця Угода набуває чинності з моменту її затвердження в судовому порядку.

«Позивач/Кредитор» «Боржник»

Товариство з обмеженою відповідальністю Державне підприємство «Міжнародний

«Шляхове будівництво «Альтком» аеропорт «Львів» імені Данила

Юр. адреса: 20382, Черкаська обл., Уманський Галицького»

р-н, село Ладижинка, пров. Козацький, буд. 17 Юр. Адреса:79000, м. Львів, аеропорт ЦА

Код Пошт.Адреса:79040, м.Львів, вул.Любінська,168

Поточний рахунок: Код ЄДРПОУ:330 73442

НОМЕР_1 в АТ «КБ IBAN: НОМЕР_2

«ГЛОБУС», МФО 380526 в Філії Львівського обласного управління

Тел.: АТ «Ощадбанк»

e-mail: Свідоцтво платника ПДВ №200029216

Статус платника податку - платник податку на ІПН 31

прибуток на загальних підставах Тел.: , Факс

Представник e-mail:

Печатка/підпис Олексій Новочка Статус платника податку - платник податку

на прибуток на загальних підстава

Генеральний директор

Печатка/підпис Тетяна Романовська

3. Визнати нечинним рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 у справі № 910/4502/19.

4. Провадження у справі № 910/4502/19 закрити.

5. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та може бути пред`явлена до примусового виконання до 22.01.2029.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст складено 03.02.2026.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.В. Сулім

О.М. Гаврилюк