ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2026 року м. Дніпро Справа № 904/1938/22 (908/2130/25)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Верхогляд Т.А.,

при секретарі судового засідання: Кишкань М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонмакс Авто"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Первушин Ю.Ю.) від 02.09.2025р. у справі № 904/1938/22 (908/2130/25)

за позовом ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_1 );

до відповідача 1: Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", 49000, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50 ();

відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг", 49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. набережна Перемоги, будинок, 32 ();

відповідача 3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонмакс Авто", 69035, м.Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 11, оф. 9 ();

третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача : приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Вдовіна Ліана Леонідівна, АДРЕСА_2 ();

третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_2 ).

про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та витребування майна.

в межах справи № 904/1938/22

за заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (49100, місто Дніпро, Узвіз Кодацький, будинок 2, )

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" (49094, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, 32, )

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Запорізької області з позовом до відповідачів: Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг", Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонмакс Авто" про:

- визнання недійсним з моменту укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Вільногрушівка, вул. Набережна, буд. 13, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 215, що укладений 21.10.2016 між Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг", що посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіною Л.Л. серія та номер 3623, про який внесено запис про право власності в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно № 17181541 від 24.10.2016 на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 32128865 від 31.10.2016;

- визнання недійсним з моменту укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна - земельної ділянки кадастровий номер: :11:001:0016 площею 0,07 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Вільногрушівка, вул. Набережна, буд. 13, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 215, що укладений 21.10.2016 між Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг", що посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіною Л.Л. серія та номер 3625, про який внесено запис про право власності в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно № 17187066 від 24.10.2016 на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 32134744 від 31.10.2016;

- визнання недійсним з моменту укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна - земельної ділянки кадастровий номер: :11:001:0015 площею 0,25 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Вільногрушівка, вул. Набережна, буд. 13, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 215, що укладений 21.10.2016 між Акціонерним Товариством Комерційний банк "Приватбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг", що посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіною Л.Л. серія та номер 3624, про який внесено запис про право власності в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно № 17186783 від 24.10.2016 на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 32128865 від 31.10.2016;

- витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонмакс Авто", нерухомого майна - житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 215, із чужого незаконного володіння на користь ОСОБА_1 ;

- витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонмакс Авто", нерухомого майна - земельної ділянки кадастровий номер: :11:001:0016 площею 0,07 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Вільногрушівка, вул. Набережна, буд. 13, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 215 із чужого незаконного володіння на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 );

- витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонмакс Авто", нерухомого майно - земельної ділянки кадастровий номер: :11:001:0015 площею 0,25 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Вільногрушівка, вул. Набережна, буд. 13, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 215 із чужого незаконного володіння на користь ОСОБА_1 .

Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив:

- до набрання рішенням суду законної сили накласти арешт на житловий будинок (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 215), що знаходиться за адресою: вулиця Набережна будинок 13, село Вільногрушівське Вільнянського району Запорізької області та зареєстрований за власником Товариством з обмеженою відповідальністю "Сонмакс Авто", (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 215);

- до набрання рішенням суду законної сили накласти арешт на земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 215), що знаходиться за адресою: вулиця Набережна будинок 13, село Вільногрушівське Вільнянського району Запорізької області, кадастровий номер: :11:001:0016 площею 0,07 га та зареєстрований за власником Товариством з обмеженою відповідальністю "Сонмакс Авто", (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 215);

- до набрання рішенням суду законної сили накласти арешт на земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 215), що знаходиться за адресою: вулиця Набережна будинок 13, село Вільногрушівське Вільнянського району Запорізької області, кадастровий номер: :11:001:0015 площею 0,25 га та зареєстрований за власником Товариством з обмеженою відповідальністю "Сонмакс Авто", (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 215);

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Сонмакс Авто", , вчиняти будь-які дії щодо житлового будинку та земельних ділянок (кадастровий номер: :11:001:0015 та кадастровий номер: :11:001:0016), що знаходяться за адресою: вулиця Набережна будинок 13, село Вільногрушівське Вільнянського району Запорізької області, в тому числі щодо реконструкції, ремонту житлового будинку та здійснення будь - яких будівельних робіт на земельній ділянці, заборонити проводити поділ земельної ділянки на частини.

Обґрунтовуючи викладене, заявник зазначає, що спірне майно вже було незаконно відчужене без участі та повідомлення іпотекодавця (позивач), потім знову повернуто до власності АТ КБ "Приватбанк", яке вдруге реалізувало предмет іпотеки ТОВ "Сонмакс Авто", яке на теперішній час є власником спірного майна. Якщо суд не заборонить роботи з реконструкції, проведення реєстраційних дій, тощо з будинком та земельними ділянками, відповідачі чи треті особи можуть розпорядитись майном (передати в заставу або будь яким способом відчужити спірне майно - продати, подарувати, обміняти, відмовитись на користь іншої особи, знести будинок, розділити ділянку на кілька частин та ін.). Після такого відчуження навіть позитивне рішення по суті буде неможливо виконати - фактично повернути позивачу її житло, або в інший спосіб утруднить виконання рішення суду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2025р. у справі № 904/1938/22 (908/2130/25):

- заяву позивача про забезпечення позову від 28.08.2025 (вх. суду №37369/25) - задоволено частково;

- накладено арешт на житловий будинок (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 215), що знаходиться за адресою: вулиця Набережна будинок 13, село Вільногрушівське Вільнянського району Запорізької області та зареєстрований за власником товариством з обмеженою відповідальністю "Сонмакс Авто", 69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 11, оф. 9, , (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 215);

- накладено арешт на земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 215), що знаходиться за адресою: вулиця Набережна будинок 13, село Вільногрушівське Вільнянського району Запорізької області, кадастровий номер: :11:001:0016 площею 0,07 га та зареєстрований за власником товариством з обмеженою відповідальністю "Сонмакс Авто", 69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 11, оф. 9, (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 215);

- накладено арешт на земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 215), що знаходиться за адресою: вулиця Набережна будинок 13, село Вільногрушівське Вільнянського району Запорізької області, кадастровий номер: :11:001:0015 площею 0,25 га та зареєстрований за власником товариством з обмеженою відповідальністю "Сонмакс Авто", 69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 11, оф. 9, (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 215);

- заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "Сонмакс Авто", 69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 11, оф. 9, , вчиняти дії щодо реконструкції житлового будинку та земельних ділянок (кадастровий номер: :11:001:0015 та кадастровий номер: :11:001:0016), що знаходяться за адресою: вулиця Набережна будинок 13, село Вільногрушівське Вільнянського району Запорізької області, та здійснення будь - яких будівельних робіт на земельній ділянці, проводити поділ земельної ділянки на частини.

Господарський суд Дніпропетровської області зазначив, що задоволення позовної заяви, можливе виключно за умови наявності нерухомого майна, яка є предметом оспорюваного правочину у володінні та розпорядженні відповідача-3, а тому, належним, співмірним та адекватним заходом забезпечення позову у даному випадку є обмеження для подальшого відчуження відповідачем-3 під час розгляду спору судом у поєднанні із встановленням заборони у внесення змін щодо спірного майна або його поділу. На час розгляду спору особа, яка володіє спірним майном, не обмежена у своїх правах що до його відчуження, зміни шляхом поділу або реконструкції, існує достатньо обґрунтоване припущення про можливість утруднення або унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Суд відмовив у вимозі про заборону відповідачу-3 здійснювати ремонт житлового будинку, що на думку суду є надмірним. Заборона на проведення ремонтних робіт спірної нерухомості може перешкоджати особі, яка на даний час є власником спірного будинку, у підтриманні майна в належному стані та може мати наслідком його пошкодження.

Не погодившись з вказаною ухвалою, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Сонмакс Авто", в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2025р. у справі № 904/1938/22 (908/2130/25) та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 відмовити, скасувати заходи забезпечення позову у справі №904/1938/22 (908/2130/25) в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на ті обставини, що спірний об`єкт вибув із власності позивачки у 2013 році на підставі судового рішення, яке набрало законної сили. В подальшому, об`єкт неодноразово відчужувався, відповідно, вже зазнавав необхідного власникам коригування - реконструкції, будівельних робіт, тощо.

Вжиття місцевим судом заборони щодо проведення будівельних робіт та реконструкції об`єкта, який вибув із власності позивачки у 2013 році та був не одноразово перепроданий іншим учасникам правовідносин не може вважатись обґрунтованим засобом збереження інтересу позивача та заходом унеможливлення (утруднення) виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно, вжиті заходи порушують баланс інтересів сторін, зокрема право власника об`єкта - ТОВ "СОНМАКС АВТО" на користування та розпорядження наявним у нього майном.

Апелянт вважає вжитий захід забезпечення позову в частині накладення арешту на нерухоме майно та земельні ділянки, таким, що не відповідає предмету спору у даній справі. Арешт є крайнім заходом забезпечення позову та може полягати у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби обмеженні права користування майном або його вилученні у власника, тому заборона на відчуження спірного нерухомого майна є достатнім заходом забезпечення позову, який не передбачає обмеження його користування, а накладення арешту на спірне нерухоме майно без конкретизації його дії, може призвести до порушення прав власника, оскільки виконавець за потреби може обмежити право користування майном.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2025 року для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач), суддів: Мороза В.Ф., Верхогляд Т.А.

На підставі розпорядження керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із відрядженням судді Мороза В.Ф., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2025р., для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі визначено колегію суддів у складі головуючого судді - Чередка А.Є., суддів - Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.10.2025р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, її розгляд призначено в судове засідання на 28.01.2026р. о 15:15 год.

У зв`язку з усуненням обставин, що зумовили заміну судді-члена колегії, а саме вихід на роботу судді Мороза В.Ф., протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2026 року для розгляду справи визначено колегію суддів у складі головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач), суддів: Мороза В.Ф., Верхогляд Т.А.

Позивач у поданому відзиві заперечує проти задоволення апеляційної скарги.

За її доводами заборгованість за кредитним договором була погашена, зобов`язання сторін припинені.

З огляду на види діяльності ТОВ "Сонмакс Авто", що значяться в реєстрі, арешт майна не спричинить перешкоди для подальшого здійснення господарської діяльності Товариством.

Звертає увагу, що ТОВ "Сонмакс Авто" має намір здійснити реконструкцію житлового будинку та провести роботи на земельних ділянках, з огляду на укладений між ТОВ "Сонмакс Авто" та ТОВ "Манкі Бразерс" договір оренди будинку від 30.04.2025 року № 27/09-25 НУ 51. Згідно п. 1.2. Договору оренди Сторони погодили, що ТОВ "Сонмакс Авто" стан приміщення повинен бути приведений до такого стану, який забезпечує можливість його подальшої експлуатації як СПА-комплексу відповідно до вимог чинного законодавства України будівельних норм.

Без арешту речових прав будь-яке виконавче провадження може виявитися декларативним: примусове повернення втраченого майна буде неможливе, якщо право власності перейде до наступних набувачів або буде видозмінене (реконструйоване, поділено тощо). Забезпечення позову дозволить зберегти чинний правовий статус спірного майна.

До відзиву позивачем надано нові докази, які були отримані після прийняття оскаржуваної ухвали - копію Договору про врегулювання заборгованості за Кредитним договором № ZPV0GA6 від 20.02.2008 року, що укладений 07.11.2024 року; копію Договору оренди будинку від 30.04.2025 року № 27/09-25 НУ 51, що укладений між ТОВ "Сонмакс Авто" та ТОВ "Манкі Бразерс".

Колегія суддів не вбачає підстав для прийняття нових доказів у справі. Згідно ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Таких поважних підстав неможливості подання доказів до суд першої інстанції позивачем не доведено.

Від відповідача-3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи мотивоване несприятливими погодними умовами. Також представник відповідача-3 приймає участь у судовому засіданні по іншій справі, що унеможливлює його особисту участь у даному судовому засіданні.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання, оскільки причини неявки представника у судове засідання не є поважними. До того ж процесуальне законодавство не визначає пріоритет одних справ над іншими; неможливість заміни на іншого представника також не доведена заявником та сторона не була позбавлена заявити про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суд звертає увагу скаржника, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що неявка представника відповідача-3 не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, а апеляційним судом не визнавалася явка в судове засідання представників учасників справи обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті у відсутності представника відповідача-3.

Інші учасники справи своїм правом на подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористалися. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи; їх неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Вжиття заходів забезпечення позову відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України є правом суду, а за наявності відповідних виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав для забезпечення позову.

Відповідно до вимог пунктів 1, 2 частини першої статі 137 Господарського процесуального кодексу позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії.

За своєю суттю арешт майна - це тимчасовий захід, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження. При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх. Накладення арешту на майно не завдає шкоди та збитків відповідачу, не позбавляє його конституційних прав на володіння та користування вказаним нерухомим майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплату податків тощо, а лише тимчасово обмежить право відповідача реалізувати вказане майно третім особам. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 03.12.2021 у справі №910/4777/21, від 11.12.2023 у справі № 922/3528/23.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина четверта статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суд у кожному конкретному випадку повинен оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Предметом спору у даній справі є вимоги про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку та земельних ділянок, укладених між АТ Комерційний банк "Приватбанк" та ТОВ "Естейт Селлінг", та майнова вимога про витребування з чужого незаконного володіння (ТОВ "Сонмакс Авто" на користь ОСОБА_1) вищезазначених об`єктів нерухомості.

Позов мотивовано тим, що між третьою особою та банком було укладено кредитний договір, а також в забезпечення його виконання між банком та позивачем укладено договір іпотеки. Предметом іпотеки було спірне нерухоме майно. Банком було звернуто стягнення на таке майно та продано ТОВ "Естейт Селлінг", а в подальшому ТОВ "Сонмакс Авто". Позивач вважає, що відчуження предмету іпотеки відбулось з порушенням норм закону.

На думку позивача необхідність забезпечення позову по даній справі полягає у тому, що спірне майно вже було незаконно відчужене без участі та повідомлення іпотекодавця (позивач), потім знову повернуто до власності АТ КБ "Приватбанк", яке вдруге реалізувало предмет іпотеки ТОВ "Сонмакс Авто", яке на теперішній час є власниками спірного майна, що створює реальну загрозу безповоротної втрати права власності позивача на майно.

Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до подальшої зміни титульного власника та незаконного відчуження майна, належного позивачу, чи його видозміну, що утруднить захист прав позивача.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача, що можливість відповідача-3 в будь-який момент вільно розпоряджатися майном, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) буде свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін. Вказана правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22.

Обраний позивачем вид забезпечення позову шляхом арешту безпосередньо стосується об`єктів нерухомого майна, які є предметом спору, а також не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача-3, оскільки обтяжене майно фактично перебуває у володінні останнього, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Для забезпечення можливості подальшого виконання рішення є необхідним фізичне збереження майна, а тому вимоги позивача про заборону вносити зміни, здійснювати невід`ємні поліпшення, проводити реконструкцію спірного будинку, здійснювати розділ спірних земельних ділянок. Такі дії можуть призвести до видозміни нерухомого майна, що також утруднить або унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову або забезпечення захисту прав в одному провадженні.

При цьому давність вибуття майна з власності позивача не усуває необхідність збереження майна у тому ж статусі та стані, на час яких заявлено позовні вимоги.

Також заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті або до набрання законної сили рішенням суду щодо відмови у позові.

В даному випадку заходи забезпечення позову, вжиті судом, лише запровадять законні обмеження, наявність яких дозволить створити належні умови для розгляду судом першої інстанції позову по суті за звичайною процедурою.

Суд враховує неодноразові відчуження спірного майна, а також ті обставини, що вчинення наступного відчуження такого майна чи його видозміна призведе до неможливості захисту прав позивача в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду.

Заходи забезпечення позову вживаються виходячи з обставин конкретної справи та забезпечують ефективне виконання рішення у справі, в якій вони вжиті; підстави та обставини для вжиття заходів забезпечення позову є індивідуальними в кожній справі. Окрім того, заходи забезпечення мають тимчасовий характер та суд, який їх вжив має право на їх зміну або скасування, в залежності від певних обставин. Тому вжиття заходів забезпечення у інших справах прямо не забезпечує виконання рішення у даній справі.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд дійшов висновку про те, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову шляхом арешту нерухомого майна та забороні вчинення певних дій відповідають процесуальним нормам, що регулюють дані правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонмакс Авто" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2025р. у справі № 904/1938/22 (908/2130/25) - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2025р. у справі № 904/1938/22 (908/2130/25) - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена та підписана 03.02.2026р.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя Т.А. Верхогляд