У Х В А Л А

29 січня 2026 року м. Чернігівсправа № 927/1087/25
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Фесюри М.В., при секретарі судового засідання Ткачовій А.Ю., розглянувши у попередньому судовому засіданні матеріали справи

За заявою боржника,

Боржник: ОСОБА_1 ,

РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,

e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

За участю керуючого реструктуризацією, арбітражного керуючого Каратуна Євгена Євгеновича, свідоцтво №2017 від 09.11.21, вул. Шевченка, буд. 37, м. Дніпро, 49044, e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи

за участю представників учасників справи:

представник ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" - Калачик В.В.;

представник ТОВ "Фінансова Компанія "ЕЛ. ЕН. ГРУП" - Сабура С.О.;

У судовому засіданні відповідно до ч.6 ст.233 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

ВСТАНОВИВ:

03.11.25, до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Ухвалою від 26.11.25, серед іншого, відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи - ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника з 26.11.25, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника з 26.11.25. Керуючим реструктуризацією боржника призначено арбітражного керуючого Каратуна Є.Є., попереднє засідання призначено на 26.01.25 на 09:00.

26.11.25 на офіційному веб порталі судової влади України оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

10.12.2025 до суду від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшла інформація на виконання вимог ухвали суду від 26.11.2025.

15.12.2025 до суду від ГУ ДПС у Чернігівській області надійшла інформація на виконання вимог ухвали суду від 26.11.2025.

23.12.2025 до суду від арбітражного керуючого Каратуна Є.Є. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи повідомлення кредиторам про відкриття провадження у справі №927/1087/25 з доказами направлення на електронні адреси та в електронні кабінети кредиторів.

16.01.2026 до суду від арбітражного керуючого Каратуна Є.Є. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи Акт про результати інвентаризації майна боржника та звіту про результати перевірки декларацій боржника по справі.

15.01.25 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС УКРАЇНА", в якій заявник просить суд визнати грошові вимоги до боржника у сумі 27000 грн заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №8878831 від 21.03.25та судові витрати у сумі 5324,80 грн, та внести їх до реєстру вимог кредиторів.

12.01.25 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "ЕЛ. ЕН. ГРУП", в якій заявник просить суд визнати грошові вимоги до боржника у сумі 7077 грн (з яких 3000 грн заборгованість за тілом кредиту, 1215 грн залишок заборгованості по пільговій процентній ставці, 2862 грн залишок заборгованості по стандартній процентній ставці), судові витрати у сумі 5324,80 грн та 4000 грн витрат на професійну правничу допомогу, та внести їх до реєстру вимог кредиторів.

Ухвалами суду від 20.01.26 заяви з грошовими вимогами до боржника прийнято до розгляду в попередньому засіданні.

23.01.2026 до суду від боржника надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи виправлених декларацій про майновий стан боржника за 2022-2025.

23.01.26 до суду від арбітражного керуючого Каратуна Є.Є. надійшли повідомлення про результати розгляду вимог: ТОВ "Фінансова Компанія "ЕЛ. ЕН. ГРУП", ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА".

26.01.26 від боржника надійшли заперечення на заяви ТОВ "Фінансова Компанія "ЕЛ. ЕН. ГРУП" та ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" з грошовими вимогами до боржника.

26.01.26 від ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" надійшли додаткові пояснення щодо повідомлення керуючого реструктуризацією про результати розгляду грошових вимог.

За наслідками розгляду справи у попередньому засіданні 26.01.26, суд постановив про оголошення перерви в судовому засіданні до 29 січня 2026 р. до 09:00.

28.01.26 від ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" надійшли додаткові пояснення щодо заперечень боржника на заяву про визнання грошових вимог, які судом долучено до матеріалів справи.

Попереднє засідання 29.01.26 проведено в режимі відеоконференції, присутні представники кредиторів ТОВ "Фінансова Компанія "ЕЛ. ЕН. ГРУП" та ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА".

Інші учасники справи не скористалися правом на участь у попередньому засіданні, про дату, час та місце проведення засідання були повідомлені належним чином.

Додаткових заяв та клопотань від учасників справи не надійшло.

Відповідно до приписів ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд дійшов висновку, що неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства подання кредиторами вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею. Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

Так, останній день подання заяв з вимогами до боржника 26.12.25.

Судом встановлено, що до суду з порушенням строку, передбаченого ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, надійшли заяви з грошовими вимогами до боржника від: ТОВ "Фінансова Компанія "ЕЛ. ЕН. ГРУП" та ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА".

Інших заяв кредиторів з грошовими вимогами до боржника не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Відповідно до ч.4 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються: 1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутись не пізніше 14 днів з дня постановленої ухвали; дата засідання господарського суду, яке має відбутись не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Статтею 133 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Вимоги кредиторів за зобов`язаннями боржника, забезпеченими заставою майна фізичної особи, задовольняються за рахунок такого майна.

Кошти, отримані від продажу майна банкрута, що є предметом забезпечення, після покриття витрат, пов`язаних з утриманням, збереженням та продажем цього майна, та сплати додаткової винагороди арбітражного керуючого відповідно до положень статті 30 цього Кодексу використовуються виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які таке майно забезпечує.

Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами;

3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

За змістом заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "ЕЛ. ЕН. ГРУП", останнє просить суд визнати грошові вимоги до боржника у сумі 7077 грн (з яких 3000 грн заборгованість за тілом кредиту, 1215 грн залишок заборгованості по пільговій процентній ставці, 2862 грн залишок заборгованості по стандартній процентній ставці), судові витрати у сумі 5324,80 грн та 4000 грн витрат на професійну правничу допомогу, та внести їх до реєстру вимог кредиторів.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "ЕЛ. ЕН. ГРУП" заявлено вимоги до боржника після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства для їх подання.

В обґрунтування наявності заборгованості кредитор посилається на наступне.

01.07.2025 між ТОВ "Фінансова компанія "КІФ" () (Кредитодавець) та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання коштів у позику, в тому числі i на умовах фінансового кредиту №5328930 (Кредитний договір) підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" (п.1. Кредитного договору).

Відповідно до п.3 Кредитного договору, за цим Договором Товариство надає Клієнту Кредит у гривні, а Клієнт зобов`язується одержати та повернути Кредит, сплатити передбачені цим Договором проценти та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Сума Кредиту складає - 3000,00грн. Тип Кредиту - Кредит.

Строк пільгового кредитування - 30 дні (в) (день).

Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.

Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості Кредиту для Клієнта та реальної річної процентної ставки за цим Договором ("Графік платежів"), що є Додатком №1 до цього Договору.

За змістом п.3.4.1 пільгова процентна ставка (знижка) - фіксована процентна ставка у розмірі 1,35% за 1 день користування кредитом, яка застосовується лише протягом пільгового періоду/наступного пільгового періоду користування Кредитом. Після закінчення строку пільгового періоду/наступного пільгового періоду - нараховується стандартна процентна ставка.

У п.3.4.2 визначено, що стандартна процентна ставка - фіксована незмінні процентна ставка у розмірі 1,59% за 1 день користування Кредитом, яка застосовується з першого дня стандартного періоду.

Згідно п.3.6 договору денна процентна ставка на дату укладення цього Договору за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування пільгової процентної ставки складає 0,98% за 1 (один) день. Розрахунок денної процентної ставки за формулою наведеною в Законі України "Про споживче кредитування": (2646 (загальні витрати) грн. / 3000 (сума кредиту)) грн.) / 90 (строк кредитування) дн. * 100% = 0,98% в день.

Відповідно до умов укладеного до Договору №5328930 від 01.07.25 Додаткового договору №725 від 30.07.25, пункт 3.6. Договору викладено в наступній редакції: денна процентна ставка на дату укладення цього Договору за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування пільгової процентної ставки складає 0,99% за 1 (один) день. Розрахунок денної процентної ставки за формулою наведеною в Законі України "Про споживче кредитування": (2686,50 (загальні витрати) грн. / 3000 (сума кредиту)) грн.) / 90 (строк кредитування) дн. * 100% = 0,99% в день.

Відповідно до п.4.1. Кредитного договору, видача (надання) Товариством Кредиту Клієнту за цим Договором проводиться шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Клієнта за стандартом IBAN UA, та/або операції за яким можуть здійснюватися з використанням реквізитів платіжної картки № НОМЕР_3 , реквізити якої зазначені Клієнтом у Особистому кабінеті, та, яка визначена Клієнтом у якості Основної платіжної картки.

За умовами п.4.2. Кредитного договору клієнт зобов`язується повністю повернути Кредит та сплатити проценти, що були нараховані за Кредитом до 29.09.2025 року ("строк кредитування") шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок Товариства. Кредит погашається частинами протягом строку кредитування згідно Графіку платежів.

Відповідно до умов укладеного до Договору №5328930 від 01.07.25 Додаткового договору №725 від 30.07.25, клієнт зобов`язується повністю повернути Кредит та сплатити проценти, що були нараховані за Кредитом до 28.10.2025 року ("строк кредитування") шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок Товариства. Кредит погашається частинами протягом строку кредитування згідно Графіку платежів.

ТОВ "ФК "КІФ" надало Боржнику грошові кошти у розмірі 3000,00 грн., що підтверджується підтвердженням про здійснення переказу грошових коштів.

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки-розрахунку за договором фінансового кредиту №5328930 від 01.07.25 (т.2 а.с. 88) заборгованість за договором фінансового кредиту №5328930 від 01.07.25 станом на 15.12.25 склала 7077 грн, в тому числі 3000 грн заборгованості по кредиту та 4077 грн відсотків.

Суд зазначає, що у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, ОСОБА_2 зазначив про наявність у нього заборгованості перед ТзОВ «Фінансова компанія «КІФ» за Кредитним договором №5328930 від 01.07.2025 р. у розмірі 5646 грн.

15.12.2025 між ТОВ "ФК "КІФ" та ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП" було укладено Договір факторингу №15122025 (Договір факторингу), відповідно до якого ТОВ "ФК "КІФ" відступило своє право вимоги за договорами і, в тому числі, за Договором про надання коштів у позику, в тому числі i на умовах фінансового кредиту №7065432 від 29.01.2025.

Відповідно до п.1.1. Договору факторингу 2 за цим договором Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі Права вимоги та сплатити Клієнту Ціну придбання за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим Договором спосіб.

За умовами п.2.1.3. Договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги відбувається в дату підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо Боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Реєстр прав вимог в паперовому вигляді є невід`ємною частиною цього Договору та підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав вимоги.

Документи підписані у сервісі вчасно (продовження) електронними цифровими підписами - 15.12.2025.

Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП" (т.2 а.с. 69) набуло право грошової вимоги до Боржника в загальній сумі 7077,00 грн., а саме: 3000,00грн сума заборгованості за тілом кредиту та 4077,00 грн сума заборгованості за відсотками (1215 грн - по пільговій процентній ставці, 2862 грн - по стандартній процентній ставці).

Боржник у поданих запереченнях повідомив про визнання вимог в розмірі 3000 грн заборгованості та частково в сумі 1471,50 грн відсотків, та просить суд відмовити у задоволенні заяви з грошовими вимогами ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП" у частині стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 2605,50 грн, зазначивши наступне. Сума заборгованості за процентами у розмірі 4 077,00 гривень, яку заявив Кредитор, визначена виходячи з денної процентної ставки, яка відповідає процентним ставкам, зазначеним у п. 3.4. Кредитного договору. За такої суми нарахованих процентів, денна процентна ставка, розрахована за формулою, наведеною у ч. 4 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» буде становити 1,51%: (4 077,00 грн / 3 000,00 грн) / 90 днів х 100% = 1,51%, що перевищує передбачений у ч. 5 статті 8 максимальний розмір денної процентної ставки. Відповідно до положення п. 3.4. Кредитного договору, які передбачають процентні ставки, що перевищують максимальний розмір денної процентної ставки, є нікчемними і не можуть застосовуватись. Разом з тим, сума у розмірі 2 686,50 гривень зазначена як загальні витрати за кредитом у п. 3.6 Кредитного договору у редакції викладеній у Додатковому договорі, що за змістом ч. 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» має включати всі доходи кредитодавця у вигляді процентів. Відповідно до п. 3.7. Кредитного договору у редакції викладеній у Додатковому договорі орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення Договору за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування пільгової процентної ставки (знижки) складає 2 686,50 гривень. Крім того Боржником зазначено, що частково було погашено проценти за користування кредитом у розмірі 1 215,00 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості за Кредитним договором. Таким чином, боржником визнаються відсотки за користування кредитом у розмірі 1471,50 грн., у визнанні решти 2 605,50 грн відсотків просить відмовити. Крім того, боржник заперечує щодо заявлених кредитором витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 грн, оскільки останнім не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених витрат, не доведено необхідність понесення таких витрат, та у будь-якому разі такі витрати не є співмірними враховуючи загальний розмір грошових вимог до Боржника у сумі 7 077,00 гривень. Крім того, зазначає боржник, що розподіл понесених витрат на професійну правничу допомогу повинно здійснюватися судом за результатами розгляду справи.

Керуючий реструктуризацією у повідомленні про результати розгляду грошових вимог повідомив про часткове визнання вимог ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП" у розмірі 4471,50 грн (з яких 3000 грн за тілом кредиту та 1471,50 грн відсотків), у зв`язку з необґрунтованістю в частині розміру нарахування процентів, а визначення розміру та розподіл понесених витрат на професійну правничу допомогу повинно здійснюватись судом за результатами справи.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України унормовано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами

Частиною 1статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

З огляду на наведене, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає заявлені кредиторські вимоги ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП" в розмірі 3000,00грн заборгованості за тілом кредиту обгрунтованими та такими, що підлягають визнанню та внесенню до реєстру вимог кредиторів в черговості визначеній ч. 4 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства.

Щодо заявлених кредитором відсотків у сумі 4077 грн, суд зазначає таке.

За результатом аналізу умов Кредитного договору у редакції викладеній у Додатковому договорі встановлено, що відповідно до п. 3.4. Кредитного договору за користуванням Кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: Пільгова процентна ставка (знижка) - Фіксована незмінна процентна ставка урозмірі 1.35% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується лише протягом пільгового періоду/наступного пільгового періоду користування Кредитом. Після закінченнястроку пільгового періоду / наступного пільгового періоду - нараховується стандартна процентна ставка. Стандартна процента ставка - Фіксована незмінна процентна ставка урозмірі 1.59% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується з першого дня Стандартного періоду.

Відповідно до п. 3.6. Кредитного договору у редакції викладеній у Додатковому договорі №725 від 30.07.25 денна процентна ставка на дату укладення цього Договору за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування пільговоі процентноі ставки складає 0.99% за 1 (один) день. Розрахунок денноі процентноі ставки за Формулою наведеною в Законі Украіни «Про споживче кредитування»:(2686.50 (загальні витрати) грн. / 3000 (сума кредиту)) грн.) / 90 (строк кредитування) дн. * 100% = 0.99% в день.

22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким внесені зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп. 6 п. 5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції Закону № 3498-ІХ) максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

З урахуванням строків, встановлених цією нормою, Закон набрав чинності 24.12.2023.

Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Саме пунктом 5 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» до Закону України «Про споживче кредитування» включені норми пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування».

У той же час, кредитний договір укладений 01.07.2025, тобто вже після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків Фінансовихпослуг» і його умови повинні узгоджуватись з положеннями ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції Закону № 3498-ІХ). тобто максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %.

Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Отже, застосування за Кредитнимдоговором денної процентної ставки, що перевищує 1%, суперечить положенням ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції Закону № 3498-ІХ), у зв`язку з чим відповідні умови договору є нікчемними.

Сума заборгованості за процентами у розмірі 4 077,00 гривень, яку заявив Кредитор, визначена виходячи з денної процентної ставки, яка відповідає процентним ставкам, зазначеним у п. 3.4. Кредитного договору.

За такої суми нарахованих процентів, денна процентна ставка, розрахована за формулою, наведеною у ч. 4 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» буде становити 1,51%: (4 077,00 грн / 3 000,00 грн) / 90 днів х 100% = 1,51%, що перевищує передбачений у ч. 5 статті 8 максимальний розмір денної процентної ставки. Відповідно, положення п. 3.4. Кредитного договору, які передбачають процентні ставки, що перевищують максимальний розмір денної процентної ставки, є нікчемними і не можуть застосовуватись.

Разом з тим, сума у розмірі 2 686,50 гривень зазначена як загальні витрати за кредитом у п. 3.6 Кредитного договору у редакції викладеній у Додатковому договорі, що за змістом ч. 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» має включати всі доходи кредитодавця у вигляді процентів.

Відповідно до п. 3.7. Кредитного договору у редакції викладеній у Додатковому договорі орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення Договору за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування пільгової процентної ставки (знижки) складає 2 686,50 гривень.

Судом встановлено, що згідно розрахунку поданого кредитором (т.2 а.с. 88) Боржником частково було погашено проценти за користування кредитом у розмірі 1 215,00 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості за Кредитним договором.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП" до ОСОБА_2 підлягають визнанню частково у розмірі 4471 грн. 50 коп. (з яких: 3000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 1471,50 грн. заборгованість за відсотками).

Вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП" до ОСОБА_2 у розмірі 2605 грн. 50 коп. (заборгованість за відсотками) підлягають відхиленню.

Також заявник просить суд включити до складу грошових вимог 5324,80 грн витрат зі сплати судового збору відповідно до платіжних інструкцій №12976 від 05.01.26 та №13083 від 09.01.26 за подання до суду заяви з грошовими вимогами до боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства, витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Також, у заяві у заяві з вимогами до ОСОБА_2 кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП" просить покласти на боржника витрати кредитора на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Відповідно до ст. 16 ГПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, а представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП" для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн, до заяви з вимогами до боржника додано Договір про надання правової допомоги №18092025 від 18.09.2025р., який укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП" (Клієнт) та адвокатом Сабурою С.О. (Адвокат).

Відповідно до п. 1.2. вказаного Договору про надання правової допомоги, Адвокат приймає доручення Клієнта щодо надання правової допомоги у судових справах щодо визнання кредиторських вимог боржників Клієнта згідно Реєстру боржників, який є додатком до цього договору, а Клієнт зобов`язується виплатити Адвокату гонорар за надані юридичні послуги та відшкодувати фактичні витрати Адвоката, пов`язані з виконанням доручення клієнта.

02.01.26 р. між ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП" та адвокатом Сабурою С.О. укладено додаток №11 до Договору про надання правової допомоги №18092025 від 18.09.2025р., відповідно до якого сторони узгодили реєстр боржників ТзОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП", згідно якого Адвокат зобов`язується підготувати та направити до суду заяви про кредиторські вимоги. У вказаному реєстрі зазначено боржника Садовий О.С.

05.01.2026р. між ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП" та адвокатом Сабурою С.О. підписано акт прийому-передачі наданих послуг від 08.12.2025 по договору про надання правової допомоги №18092025 від 18.09.2025, відповідно до якого адвокат надала наступні послуги: правовий аналіз та обробка інформації та документів, наданих клієнтом з ціллю підготовки заяв до господарського суду з вивченням судової практики; складання заяв про кредиторські вимоги до боржників; надання консультацій клієнту, пов`язаних з підготовкою та подачею заяв до господарського суду. Вартість наданих адвокатом послуг щодо боржника Садового О.О. становить 4000,00 грн, витрачений час - 4 год.

Відомості аналогічного змісту зазначені також у детальному описі робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Сабурою С.О.

Матеріали справи містять ордер серія ВН №1583016 від 26.09.2025, виданий адвокату Сабурі С.О. на надання правничої допомоги ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП" в Господарському суді Чернігівської області, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ОД №004377 від 22.02.2021.

Також суд враховує, що заява про грошові вимоги кредитора ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП" до боржника у даній справі подана через електронний суд та скріплена електронним цифровим підписом адвоката Сабури С.О.

Вищевказані обставини свідчать, що заявник згідно з вимогами ст. 74 ГПК України довів надання йому послуг професійної правничої допомоги під час розгляду його грошових вимог у справі №927/1087/25 у Господарському суді Чернігівської області.

Разом з тим, надані заявником докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Суд зазначає, що згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.02.2021 у справі №922/743/20, від 24.11.2020 у справі №911/4242/15.

Також відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

За таких обставин під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Також Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткові постанови від 28.04.2021 у справі №902/1051/19, від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Надавши оцінку заявленому кредитором розміру витрат на професійну правничу допомогу, доданим до заяви про грошові вимоги матеріалам, доказам на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що вказане правове питання не характеризується наявністю виключної правової проблеми або значним суспільним інтересом, не передбачає великої кількості законів та підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню судової практики для підготовки заяви про грошові вимоги кредитора; подані матеріали не містять великої кількості документів, на дослідження яких би адвокат витратив значний час.

Наведений у акті прийому-передачі наданих послуг від 05.01.26 перелік послуг, а саме: правовий аналіз та обробка інформації та документів, наданих клієнтом з ціллю підготовки заяв до господарського суду з вивченням судової практики; складання заяв про кредиторські вимоги до боржників; надання консультацій клієнту, пов`язаних з підготовкою та подачею заяв до господарського суду є складовими єдиного процесу щодо підготовки, складання та подання заяви про грошові вимоги кредитора.

Крім того, визначення складу і розміру грошових вимог кредитора не потребувало значних зусиль, так як останні визначені у довідці-розрахунку за договором фінансового кредиту, а також у витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу.

Суд також звертає увагу на те, що правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а також з огляду на мету та цілі КУзПБ щодо зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, визнання заявлених витрат на оплату правничої допомоги в значному розмірі призведе до додаткового фінансового навантаження боржника.

Отже, з огляду на вищенаведене у сукупності, надавши оцінку доданим до заяви доказам, враховуючи такі критерії як обґрунтованість, реальність, необхідність та розумність розміру витрат на професійну правову допомогу для підготовки заяви з грошовими вимогами у цій справі, з урахуванням обсягу наданих послуг, обсягу матеріалів доданих до заяви, кількості підготовлених представником кредитора документів, складності заяви з грошовими вимогами, керуючись принципами співмірності, розумної необхідності, справедливості, пропорційності понесених витрат, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для обмеження розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правову допомогу до 2000,00 грн.

У решті вимог кредитора щодо витрат на професійну правову суд відмовляє, як таких, що не відповідають зазначеним вище принципам та критеріям.

Відповідно до ч.4 ст.133 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами;

3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

Приймаючи до уваги викладене, проаналізувавши та дослідивши наявні в матеріалах справи документи, а також додані докази, оцінюючи їх в сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП" про визнання грошових вимог до боржника у сумі 4471,50 грн (з яких: 3000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 1471,50 грн. заборгованість за відсотками) (із віднесенням до другої черги задоволення, без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів відповідно до абз.3 ч. 4 ст. 45 КУзПБ), 5324,80 грн витрат зі сплати судового збору та 2000 грн витрат за подання до суду заяви з грошовими вимогами до боржника до боржника, які відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

У решті суми 2605,50 грн відсотків у задоволенні належить відмовити.

Також за змістом заяви ТОВ "Авентус Україна", останнє просить суд визнати грошові вимоги до боржника в сумі 27 000 грн, з якої 10 000,00 грн - заборгованість за кредитом, 12000 грн - заборгованість за відсотками, 5000 грн - штраф та в сумі 5324,80 грн - витрати зі сплати судового збору.

В обґрунтування наявності заборгованості кредитор посилається на наступне.

21.03.25 між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ОСОБА_1 було укладено Договір №8878831 про надання споживчого кредиту (далі - Кредитний договір) підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію (п.1.1. Кредитного договору).

За умовами п.1.2. Кредитного договору на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Відповідно до п.1.3. Кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає: 10 000,00 грн. Тип кредиту - кредит.

Відповідно до п.1.4. Кредитного договору Строк кредиту 360 дні (день). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів) , що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі.

За умовами п.1.5. Кредитного договору, Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов:

- Стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору.

- Знижена процентна ставка 0,01 % в день та застосовується відповідно до наступних умов.

Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_4 . У випадку, якщо після здійснення (ініціювання здійснення) Товариством платежу за реквізитами вищевказаної платіжної картки виявиться, що платіж не може бути зарахований на рахунок з будь-яких причин, які не залежать від Товариства (в тому числі, але не виключно у випадку відсутності авторизації платіжної картки), Сторони укладають додаткову угоду про зміну платіжних реквізитів Споживача для надання кредиту за цим Договором. При цьому, така додаткова угода може бути укладена лише протягом 24-х годин з моменту прийняття Товариством рішення про надання кредиту Споживачу. Якщо Сторони з будь-яких причин у вказаний строк не укладуть вказану додаткову угоду, Споживач втрачає право отримати кредитні кошти за цим Договором, а у Товариства не виникає прострочення кредитора (п. 2.1. Кредитного договору).

Пунктом 6.4. Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання Споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф:

6.4.1. у розмірі 900,00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; та

6.4.2. у розмірі 200,00 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання.

Штрафи нараховуються протягом строку наявності діючої простроченої заборгованості, згідно з встановленою шкалою штрафів, залежно від кількості днів прострочення. При наявності діючого прострочення за попередніми платежем( ми), що були визначені в Графіку платежів, виникнення додаткового прострочення за новим зобов`язанням (відповідним платежем, визначеним в Графіку платежів), не передбачає додаткового нарахування штрафу за новим зобов`язанням, і не перериває нарахування штрафів для діючого прострочення. Якщо протягом строку дії Договору Споживач повністю поверне прострочену заборгованість і знову через деякий час допустить прострочення платежу, по новому простроченню нарахування штрафів буде здійснюватися знову, враховуючи шкалу штрафів та кількість днів нового прострочення. (п. 6.4.4. Кредитного договору).

В матеріалах матеріалах справи міститься лист ТОВ «ФК Контрактовий дім» (від 24.12.25 вих. №18971) про перерахування коштів на рахунок боржника згідно договору №8878831.

Кредитний договір укладений між Боржником та кредитором на умовах споживчого кредиту в електронній формі, згідно норм чинного Закону України «Про споживче кредитування».

Суд зазначає, що у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, ОСОБА_2 зазначив про наявність у нього заборгованості перед ТОВ «Авентус Україна» за Кредитним договором №8878831 у розмірі 18500 грн, з яких 14800 грн за основним зобов`язанням, 3700 грн сума неустойки.

Договір про надання споживчого кредиту з ТОВ «Авентус Україна» №8878831 був укладений 21.03.25 року, кредитні кошти видані 21.03.25 року. Термін прострочення платежів за кредитним договором складає понад 90 днів, що перевищує два місяці. На сьогодні жодних платежів на погашення кредиту не здійснено. Станом на поточну дату прострочена заборгованість становить 27 000 грн, в тому числі 10 000 грн за тілом кредиту, 12000 грн - заборгованість за відсотками, 5000 грн - штраф.

Як свідчать матеріали справи, у відповідь на запит боржника по справі (т.1 а.с. 475), за результатами розгляду запиту останнього надійшла відповідь про те, що станом на 05.09.25 розмір простроченої заборгованості складає 18500 грн, в т.ч. основна сума заборгованості за договором 10 000 грн, проценти у розмірі 4800 грн, штраф у розмірі 3700 грн, та в якості додатку до листа додано: копія Договору про надання споживчого кредиту №8878831 від 21.03.25. та картка обліку договору. Зазначені докази боржником були подані до суду в якості додатку до заяви про відкриття провадження у справі.

Згідно поданого кредитором розрахунку, божником було здійснено оплату на користь кредитора: 19.04.25 - у розмірі 30 грн оплата процентів, 21.05.25 - у розмірі 3100 грн оплата процентів, 19.06.25 - у розмірі 2900 грн оплата процентів, 19.07.25 - у розмірі 3000 грн оплата процентів, всього 9030 грн оплата процентів.

Зазначене підтверджується Картка обліку Договору актуальною на дату розгляду заяви про грошові вимоги.

Таким чином зазначені оплати були здійснені в рамках процесу погашення кредитної заборгованості боржника перед ТОВ «Авентус Україна», що також може бути визнано судом доказом наявності договірних кредитних відносин між ТОВ «Авентус Україна».

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно п. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звертається (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, окрім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Боржником по справі факт укладення договору не оспорюється.

Із змісту договору вбачається, що на його підставі між сторонами виникли кредитні правовідносини.

Відповідно до ст. 1046, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України та ч. 7 ст. 193 Господарського Кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Пунктом 1 частини першої статті 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що TOB «Авентус Україна» належним чином виконало умови договору, надало кредит у сумі 10 000,00 грн.

Згідно з розрахунком, боржник частково здійснив платежі за Договором: : 19.04.25 - у розмірі 30 грн оплата процентів, 21.05.25 - у розмірі 3100 грн оплата процентів, 19.06.25 - у розмірі 2900 грн оплата процентів, 19.07.25 - у розмірі 3000 грн оплата процентів, всього 9030 грн оплата процентів, чим порушив свої зобов`язання, встановлені Договором.

Заборгованість по тілу кредиту становить 10 000 грн.

Слід зазначити, що самостійно зробивши платежі з метою виконання умов Договору, боржник вчинив конклюдентні дії щодо визнання Договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за Договором про надання кредиту від 21.03.25 №8878831. Це відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду викладеній у Постанові від 23.12.2020 у справі №127/23910/14-ц (https://reyestr.court.gov.ua/Review/93835763), а саме: «Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу».

Щодо нарахування та стягнення процентів за кредитним договором слід зазначити наступне.

Як зазначалося судом вище, право на нарахування процентів передбачено ст.1048, 1054 Цивільного кодексу України. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати визначені сторонами у Кредитному договорі від 21.03.25 №8878831.

Згідно з розрахунком кредитора, ним нараховано проценти за користування кредитом за період з 21.03.25 по 26.11.25 на загальну суму 30 грн. (по заниженій ставці), за період з 21.04.25 по 26.11.25 на загальну суму 21 000 (по стандартній ставці). Разом з тим, боржником частково було сплачено заборгованість по процентам, на загальну суму 9030 грн. Враховуючи наведене, заборгованість по процентах становить 12 000 грн.

Судом встановлено, що проценти за користування кредитом нараховані відповідно до умов Кредитного договору.

З огляду на наведене, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає заявлені кредиторські вимоги ТОВ "Авентус Україна" в розмірі 12 000 грн. заборгованості за відсотками є обгрунтованими та такими, що підлягають визнанню.

Що стосується штрафу в сумі 5000,00 грн., суд зазначає наступне.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" № 2120-IX від 15.03.2022 розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пункт 18.

Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Відтак, позичальники не несуть відповідальність перед фінансовою (кредитною) установою, якщо прострочать зобов`язання за кредитом, за таких умов:

- у випадку прострочення зобов`язань за кредитом не буде нараховано штрафні санкції, зокрема штраф, пеня та інші платежі, які вказані у кредитному договорі;

- всі штрафи, пені та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані з 24.02.2022 за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором, підлягають списанню.

Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який безперервно продовжувався, зокрема Указом №478/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14 липня 2025 року продовжений з 7 серпня 2025 року строком на 90 діб та триває й наразі.

Оскільки нарахування штрафу в загальному розмірі 5000 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання за Договором №8878831 про надання споживчого кредиту від 21.03.25 здійснено 2025 року, тобто в період дії в Україні воєнного стану, суд дійшов висновку відмовити у визнанні даних вимог кредитора.

На момент постановлення ухвали доказів погашення заборгованості по тілу кредиту в сумі 10 000,00грн, по процентам за користування кредитом у сумі 12000,00грн боржник не надав.

Відтак, враховуючи наведені вище обставини та положення закону, заява ТОВ "Авентус Україна" про визнання грошових вимог до боржника підлягає частковому задоволенню, а грошові вимоги визнанню в сумі 22000 грн. (10000 грн - заборгованість за кредитом та 12000 грн заборгованість за відсотками), з віднесенням їх до другої черги задоволення вимог кредиторів (із віднесенням до другої черги задоволення, без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів відповідно до абз.3 ч. 4 ст. 45 КУзПБ. У визнанні 5000 грн штрафу суд відмовляє з підстав викладених вище.

Також, визнанню підлягають вимоги в розмірі 5324,80 грн. - витрати зі сплати судового збору, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів.

Заперечення арбітражного керуючого та боржника були прийняті судом до уваги, але не спростовують висновків суду.

Водночас, враховуючи те, що заява ТОВ "Авентус Україна" надійшла до суду вже після закінчення строку, встановленого ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, для кредитора діють наслідки передбачені ч. 4 ст. 45 Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються: 1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутись не пізніше 14 днів з дня постановленої ухвали; 2) дата засідання господарського суду, яке має відбутись не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 1, 2, 9, 12, 13, 45, 122 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 3, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "ЕЛ. ЕН. ГРУП" (, вул. Михайла Грушевського, буд. 10, м. Київ, 01001) в сумі 4471,50 грн (3000 грн - борг за кредитом, 1471,50 грн - борг за відсотками) - II черга задоволення (із віднесенням до другої черги задоволення, без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів відповідно до абз.3 ч. 4 ст. 45 КУзПБ), 5324,80 грн - судові витрати зі сплати судового збору та 2000 грн витрати на правничу допомогу, які відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

2. Грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "ЕЛ. ЕН. ГРУП" (, вул. Михайла Грушевського, буд. 10, м. Київ, 01001) до боржника на суму 2605,50 грн відхилити.

3.Визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС УКРАЇНА" (, вул. Михайла Грушевського, буд. 10, м. Київ, 01001) в сумі 22000 грн (10000 грн - борг за кредитом та 12000 грн - борг за відсотками) - II черга задоволення (із віднесенням до другої черги задоволення, без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів відповідно до абз.3 ч. 4 ст. 45 КУзПБ) та 5324,80 грн - судові витрати зі сплати судового збору, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів.

4.Грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС УКРАЇНА" (, вул. Михайла Грушевського, буд. 10, м. Київ, 01001) до боржника на суму 5000 грн. відхилити.

5.Зобов`язати керуючого реструктуризацією сформувати реєстр вимог кредиторів, оформлений відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

6.Зобов`язати керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутись 05.02.2026.

7.Визначити дату проведення судового засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 16.03.2026 року на 09:00 год. Засідання відбудеться у приміщені господарського суду Чернігівської області за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, 20, зал судових засідань №301.

8.Копію даної ухвали надіслати: боржнику, арбітражному керуючому Каратуну Є.Є. Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія"ЕЛ.ЕН.ГРУП", Товариству з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС УКРАЇНА".

9.Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена лише в частині конкретних вимог кредиторів шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений та підписаний 29.01.26.

Суддя М.В. Фесюра

Веб адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/

Документи по справі можуть бути направлені на адресу суду: пр-т Миру, 20, м. Чернігів, 14000, та на електронну адресу Господарського суду Чернігівської області: Е-mail: ; тел. канцелярії .