УХВАЛА

02 лютого 2026 року

м. Київ

cправа № 904/4360/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І. В.(головуючої), Власова Ю. Л. та Малашенкової Т.М.,

розглянувши клопотання Фермерського господарства "Альянс" (далі - Господарство)

про визнання зловживанням процесуальними правами подання заяви Фізичної особи-підприємця Мовчана Олексія Володимировича (далі - Підприємець)

про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 21.01.2026 у справі

за касаційною скаргою Підприємця

на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 15.12.2025

за позовом Господарства

до Підприємця

про стягнення коштів у розмірі 650 000,00 грн за договором про надання послуг та 2 175 100,00 грн збитків,

ВСТАНОВИВ:

Підприємець 16.12.2025 (через систему "Електронний суд") звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2025 (про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті) та ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 15.12.2025 про повернення його апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2025 у справі №904/4360/25.

Верховний Суд ухвалою від 18.12.2025, зокрема: відмовив у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали суду першої інстанції від 11.11.2025 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду; касаційну скаргу в частині оскарження ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 15.12.2025 залишив без руху у зв`язку з тим, що у скарзі не обґрунтовано підстав касаційного оскарження, передбачених відповідним абзацом частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс), передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 287 названого Кодексу; з належним обґрунтуванням порушених судом апеляційної інстанції норм процесуального права під час ухвалення оскаржуваної ухвали, а також до скарги не додано доказів на підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі та доказів надіслання копії скарги іншій стороні у справі; надано скаржнику строк для усунення зазначених недоліків.

Верховний Суд ухвалою від 21.01.2026 повернув касаційну скаргу Підприємця на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 15.12.2025 у цій справі у зв`язку з тим, що скаржник не усунув недоліків поданої ним касаційної скарги в частині зазначення підстави касаційного оскарження судового рішення, передбаченої відповідним абзацом частини другої статті 287 ГПК України з належним обґрунтуванням порушених судом апеляційної інстанції норм процесуального права як того вимагає пункт 5 частини другої статті 290 ГПК України.

Підприємець 28.01.2026 (через систему "Електронний суд") подав до Суду клопотання про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 21.01.2026 про повернення касаційної скарги Підприємця на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 15.12.2025 у цій справі у зв`язку з виявленням, на його думку, нових обставин, які не були відомі під час розгляду справи.

Від Господарства 30.01.2026 (через систему "Електронний суд") до Касаційного господарського суду надійшло клопотання, в якому останнє просить визнати зловживанням процесуальними правами дії Підприємця з подання заяви про перегляд за невиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 21.01.2026 у цій справі, повернути заяву Підприємця заявнику та стягнути з останнього в дохід державного бюджету штраф у сумі від п`яти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за повторне зловживання процесуальними правами.

Подана заява мотивована, зокрема таким:

- зміст заяви про перегляд судового рішення ухвали Верховного Суду від 21.01.2026 за нововиявленими обставинами зводиться до незгоди відповідача із вказаною ухвалою Суду;

- заява не містить жодної із підстав перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами;

- безпідставне подання заяви щодо питання, яке відповідно до вимог процесуального законодавства не підлягає розгляду;

- одночасно з проханням переглянути ухвалу і скасувати рішення попередніх інстанцій (що по суті є вимогами касаційного перегляду), відповідач заявляє про повернення судового збору за подання касаційної скарги;

- процесуальна поведінка відповідача, шляхом подання до суду значної кількості клопотань, які є юридично неспроможними, касаційної та апеляційної скарг на ухвалу, яка не оскаржується не відповідають вимогам ГПК України, є некоректною, неетичною, свідчить про затягування розгляду справи, абсолютну неповагу до суду та учасників справи, намагання здійснити тиск на склад суду та представників Господарства.

Отже, Господарство наголошує, що дії Підприємця з подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами мають бути оцінені як зловживання процесуальними правами.

Розглянувши подане клопотання Господарства, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.

Процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Відповідно до частини першої статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (частина друга статті 43 ГПК України).

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухваленню законного та обґрунтованого рішення, а також створенню особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав і так само прав та інтересів інших осіб.

Процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Згідно зі статтею 131 ГПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Однак Суд відхиляє наведені у клопотанні доводи Господарства з огляду на те, що останні в контексті касаційного оскарження судових рішень у цій справі не є такими, які дають підстави для висновку, що відповідач недобросовісно користується процесуальним правами, оскільки саме лише подання заяви про перегляд судового рішення ухвали Верховного Суду від 21.01.2026 за нововиявленими обставинами, зміст якої зводиться до прохання заявника для прийняття його скарги на ухвалу суду апеляційної інстанції, замість повторного звернення з касаційною скаргою після усунення недоліків, які зумовили її повернення, свідчить лише про неправильне розуміння тих чи інших процесуальних норм та не може бути визнане зловживання процесуальними правами.

А подана заява Господарства про недопустимість зловживання процесуальними правами Підприємцем за своєю суттю є запереченнями проти доводів відповідача та не містить обґрунтованих підстав і достатніх доказів та для застосування положень ГПК України щодо визнання зловживання процесуальними правами станом на момент постановлення цієї ухвали.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання Господарства про визнання зловживанням процесуальними правами подання Підприємцем заяви про перегляд за невиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 21.01.2026 у цій справі відповідно до частини третьої статті 43 ГПК України.

З огляду на викладене та керуючись статтею 234, 314 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Фермерського господарства "Альянс" про визнання зловживанням процесуальними правами подання заяви про перегляд за невиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 21.01.2026 у справі №904/4360/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя Ю. Власов

Суддя Т. Малашенкова