ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2026 року м.Дніпро Справа № 904/814/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)

суддів: Чус О.В., Дарміна М.О.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.05.2025р. (суддя Ярошенко В.І., м. Дніпро) у справі

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення штрафу за невірно зазначену масу вантажу

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

До Господарського суду Дніпропетровської області звернулося Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення штрафу за неправильно зазначену у накладній масу вантажу в розмірі (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 27.03.2020) 57 855 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем у залізничній накладній № 47649462 від 12.05.2024 неправильно зазначено масу вантажу у вагоні № 62996947.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.05.2025р. ( з урахуванням ухвали суду від 09.06.2025р., про виправлення описки) у справі №904/814/25 позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 57 855 грн. штрафу за неправильне зазначення відомостей про масу вантажу та 2 422,40 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, через систему "Електронний суд", Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове рішення, про відмову в задоволенні позовних вимог.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування скарги апелянт посилається на те, що комерційний акт №456404/4 від 23.05.2024 року не є таким, що складений у відповідності до Правил складання актів, оскільки був складений через декілька днів після виявлення обставин, що мають бути оформлені цим актом.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти її задоволення заперечує. За його доводами, саме через очікування представника Відповідача контрольне комісійне зважування вагону № 62996947 відбулося 23.05.2024 року, і було складено комерційний акт № 456404/4 від 23.05.2024 року. Цей комерційний акт містить вичерпну інформацію про причини його складення, про виявлені порушення та їх усунення. Комерційний акт складений повноважними особами залізниці у присутності повноважного представника вантажовідправника, тому є належним доказом по справі і складений у відповідності з вимогами Правил складання актів.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2025р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Кощеєв І.М. (доповідач), судді - Чус О.В., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного госполарського суду від 26.05.2025р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи №904/814/25. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.05.2025р. у справі № 904/814/25 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

Матеріали справи № 904/814/25 надійшли до Центрального апеляційного госполарського суду.

Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України, у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.

Ч. 13 ст. 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ч. 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Ч. 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.06.2025 р. відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.05.2025р., для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

7. Встановлені судом обставини справи.

12 травня 2024 року Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (вантажовідправником) зі станції Терни Придніпровської залізниці по накладній № 47649462 здійснено відправлення вагону № 62996947 на станцію Запоріжжя - Ліве. Вантажоодержувачем за вказаною залізничною накладною є ПАТ "Запоріжсталь"

У відомості вагонів, що є складовою залізничною накладної, наведено перелік номерів вагонів, залучених до перевезення вантажу, їх вантажопідйомність, тару вагону, масу вантажу та провізну плату за перевезення в кожному вагоні.

Зокрема, під № 3 зазначено вагон № 62996947, маса вантажу у вагоні 68 800кг, провізна плата 11 571,00 грн.

У графі 28 накладної зазначено, що вантаж завантажено у вагони відправником.

У графі 26 накладної зазначено, що маса вантажу визначена відправником, тобто відповідачем по справі, на статичних вагонних вагах (150 т), заводський № .

У графі 55 накладної представник відповідача прийомоздавальник Майдибува Альона Віталіївна підтвердила правильність внесених у накладну відомостей накладенням 12.05.2024 свого електронного цифрового підпису.

17 травня 2024 року по прибуттю вагону на станцію Верхівцеве Придніпровської залізниці, при огляді та контрольному зважуванні вантажу у вагоні № 62996947 виявлено, що маса вантажу, зазначена у накладній не відповідає фактичній масі вантажу у вагоні та понад вантажопідйомність 950 кг, про виявлену комерційну несправність складено акт загальної форми № 842 від 17.05.2024.

17 травня 2024 року о 17:05 год на станцію відправлення Терни Придніпровської залізниці направлено телеграфне повідомлення № 139 про виявлену невідповідність маси вантажу у вагоні № 62996947 з проханням повідомити про цей факт вантажовідправника та вжити заходів для направлення його представника на станцію Верхівцеве для усунення комерційної несправності.

20 травня 2024 року о 17:10 год станцією відправлення Терни Придніпровської залізниці було направлено повторне телеграфне повідомлення № 155 з проханням направити представника вантажовідправника на станцію Верхівцеве для усунення комерційної несправності.

Після прибуття на станцію Верхівцеве представника відповідача Бондаренко С.Ф. проведений повторний комерційний огляд та контрольне переважування вагону № 62996947.

Контрольно зважування здійснювалось комісією у складі: Заєць 1.1. - начальник станції Верхівцеве, Шерстюк Н.М. - агенту з розшуку вантажів та багажу. відповідно до наказу наділена правом підписувати комерційний акт замість завідувача вантажного двору, та Ільтяй М.І. - агенту комерційного, яка особисто здійснювала перевірку маси вантажу, про що було складено акт загальної форми № 852 під 23.05.2024.

Контрольне зважування проводилось у присутності представника відповідача Бондаренко С.Ф, яка діє на підставі довіреності № 238/23 від 23.05.2024.

У Книзі обліку контрольних зважувань вагонів по станції Верхівцеве форми ГУ - 78 зроблено відповідний запис про то, що 23.05.2024 о 13:00 год відбулось зважування вагону № 62996947, у результаті якого встановлено, що маса вантах нагоні на 2150 кг більше, між зазначено у перевізному документі.

За результатами контрольного зважування на додаток до акта загальної фори № 852 під 23.05.2024 складено комерційний акт № 456404/4 від 23.05.2024, який підписали члени комісії, що здійснювали контрольне зважування: Заєць 1.1., Шерстюк Н.М. та Ільтяй М.І.

Зі змісту комерційного акту вбачається, що на підставі акта загальної форми ст.. Верхівцеве № 842 при усуненні комерційної несправності було поведене повторний комерційний огляд та контрольно зважування вагону № 62996947 та виявлено: спосіб визначення маси вантажу при відправленні - на вагони вагах статичних, заводський № (150т) вантажовідправника. По документам тара 23000 кг, нетто 68800 кг, вантажопідйомність 70,0 т.

При переважуванні на справних перевірених електронних статичних 150 т вагонних вагах залізниці, які пройшли держповірку 11.12.2023, виявилось: брутто 93950 кг, тара 23000 кг, нетто 70950 кг, що більше ваги, вказаної в перевізному документі на 2150 кг та більше вантажопідємності на 950 кг. На момент огляду розсипу вантажу не виявлено. Силами вантажовідправика відвантажено надлишок вантажу з даного вагону у вагон № 62929914 у кількості 2150 кг.

Після виправлення навантаження вагон № 62996947 подано на повторну перевірку маси вантажу. При переважуванні було виявлено: вага брутто 91800 кг, тара з документа перевірена 23000 кг, нетто 68800 кг, що відповідає вазі, вказаній в документі. При повторному переважуванні вага підтвердилась. Вагон слідує на станцію призначення. Безпеці руху не загрожує.

Після оформлення відповідних документів спірний вагон був відправлений з досильною накладною N 47747571 за призначенням.

З посиланням на п. 122, 118 Статуту залізниць України (далі - Статут), за неправильно зазначену в залізничній накладній масу вантажу позивач нарахував штраф у п`ятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення у зазначених вагонах у сумі 57 855 грн.

За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.

Судове рішення мотивоване обгрунтованістю, законністю та доведеністю вимог позивача.

При цьому, суд першої інстанції зазначив, що надані позивачем й досліджені судом докази в обґрунтування позовних вимог є більш вірогідними та переконливими, аніж доводи відповідача та докази, надані на їх спростування.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з частинами 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 908 Цивільного кодексу України передбачено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 8 Закону України "Про залізничний транспорт" визначено, що перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Умови та порядок організації перевезень, у тому числі в прямому змішаному сполученні за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 затверджено Статут залізниць України, положення якого згідно з пунктом 2 Статуту визначають обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Пунктом 3 Статуту залізниць передбачено, що його дія поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування.

Статтею 6 Статуту визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 23 Статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Пунктом 2.3. Правил визначено, що представник відправника у графі 55 накладної "Правильність внесених відомостей підтверджую" вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреністю на оформлення перевезення.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Статуту вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Частиною 2 ст. 24 Статуту передбачено право Залізниці перевіряти правильність відомостей, зазначених вантажовідправником у накладній, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно з ст. 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Правила оформлення перевізних документів затверджені наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 №138). Відповідно до пунктів 1.2, 2 Правил, накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил.

У додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів встановлено, що у графі "маса вантажу, визначена відправником" вказується маса у кілограмах брутто вантажу, загальна маса відправки (прописом). У графі "спосіб визначення маси" зазначається спосіб визначення маси вантажу (на вагах, за стандартом, за трафаретом, за обміром, за розрахунками, умовно), тип ваг (товарні, вагонні, елеваторні тощо), їх вантажопідйомність та ким було визначено масу вантажу (залізницею/відправником). У графі "ким завантажено вантаж у вагон (контейнер)" зазначається відправником або залізницею. У графі "правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника засвідчує правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. В електронній накладній накладається електронний цифровий підпис відправника.

Відповідно до пункту 5.5 розділу 5 Правил якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно з ст. 122 Статуту. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми та комерційним актом.

Статтею 129 Статуту передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

За змістом пункту 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 № 334 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855), акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.

Один примірник акта загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала.

Згідно з пунктом 4 Правил складання актів комерційні акти складаються:

на місцях загального користування - у день вивантаження або в день видачі вантажу одержувачу;

при вивантаженні на місцях незагального користування - у день здачі вантажу одержувачу, у цьому разі перевірка повинна здійснюватись до вивантаження або в процесі вивантаження чи зразу ж після нього.

У разі перевірки маси вантажу зважуванням на вагонних вагах, якщо маса тари приймається за трафаретом на вагоні, комерційний акт складається в день зважування вагона з вантажем; якщо маса тари вагона визначається зважуванням його після вивантаження, комерційний акт складається в день зважування порожнього вагона;

на вантаж, що перебуває у дорозі - у день виявлення обставин, що підлягають оформленню комерційним актом.

У разі неможливості скласти комерційні акти в указані терміни вони складаються у всіх випадках не пізніше наступної доби.

Абзацом першим статті 118 Статуту залізниць України встановлено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

За неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли (стаття 122 Статуту залізниць України).

Як вбачається зі змісту комерційного акту №456404/4 від 23.05.2024, в його тексті у встановленому порядку засвідчено факт того, що згідно з яким встановлено розбіжності в документі і зазначено: брутто відстунє, тара вагона 23 000 кг, нетто 68 800 кг. Фактично виявлено: брутто 93 950, тара вагона 23 000 кг, нетто 70 950 кг, що більше документа на 2 150 кг та понад вантажопідйомність 950 кг, а тому господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення на користь позивача штрафу за неправильно зазначену у накладних масу вантажу у розмірі 57 855,00 грн., виходячи із встановленої провізної плати за вагон №62996947.

Посилання відповідача на те, що комерційний акт № 456404/4 від 23.05.2024 складено із запізненням, що свідчить про його невідповідність Правилам складання актів суд відхиляє, оскільки акт складений у день повторної перевірки маси вантажу у вагоні №62996947, яка була проведена комісією станції Верхівцеве за участю представника відповідача, та відвантаження силами відповідача (вантажовідправника) надлишку вантажу з даного вагона у вагон № 62929914 у кількості 2150 кг. Окрім того, вказаний факт не спростовує обставин наявності надлишку вантажу у порівнянні з накладною, що підтверджено і іншими доказами у справі.

З урахуванням вищевикладеного доводи апелянта є безпідставними та не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" у справі №904/814/25 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.05.2025р. у справі №904/814/25 - залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін