СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Харків Справа № 922/2084/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Шутенко І.А.

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.

за участю представників сторін:

прокурор Зливка К.О.

позивача не з`явився

відповідача Варламов Д.В.

розглянувши апеляційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури (вх.№ 2686Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 17.11.2025 у справі № 922/2084/25 (повне рішення складено 27.11.2025 суддею Усатою В.В. у приміщенні господарського суду Харківської області)

за позовом керівника Салтівської окружної прокуратури м. Харкова (61038, Харківська область, м. Харків, вул. Глобинська, 23) в інтересах держави в особі Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області (62489, Харківська область, Харківський район, с-ще Бездюдівка, вул. Зміївська, 48)

до Громадської організації «Спортивний клуб Карат-777» (61105, Харківська область, м. Харків, просп. Байрона 41-А, корпус А-10, кімната 37)

про усунення перешкод у використанні ділянки

ВСТАНОВИВ:

Керівник Салтівської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах держави в особі Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Громадської організації «Спортивний клуб Карат-777», в якому просив:

- усунути перешкоди у здійсненні права комунальної власності в частині користування та розпорядження земельною ділянкою площею 0,4657 га, розташованою в межах прибережної захисної смуги Нагорівського водоймища на території селища Безлюдівка Харківського району Харківської області, зобов`язавши Громадську організацію «Спортивний клуб Карат-777» (Харківська область, м. Харків, просп. Байрона 41-А, корпус А-10, кімната 37, 61105, ) привести земельну ділянку у придатний для подальшого використання стан шляхом знесення будівлі з терасою та тамбуром площею 74,65 м2 розміщеної на відстані 54,06 м від урізу води; будівлі з 2 відділеннями для переодягання площею 10,74 м2 розміщеної на відстані 30,36 м від урізу води; будівлі з ганком площею 11,41 м2 розміщеної на відстані 30,36 м від урізу води; навісу площею 84,2 м2 розміщеного на відстані 3,19 м від урізу води; лінійної споруди спортивного майданчика (бруси гімнастичні 4 штуки, турнік 2 штуки, драбина 1 штука, рукохід 1 штука, боксерський ринг 1 штука, арка 1 штука), площа і поверховість яких не визначалась, розміщеної на відстані 1,35 м від урізу води; лінійної споруди огорожі висотою 1,7 м довжиною 69,7 м, 4 альтанок площею 12,16 м2 розміщених на відстані 10,80 м, 8,44 м, 8,38 м, 8,50 м, від урізу води, 2 споруд площею 9 м2 та 7 м2 розміщених на відстані 6,19 м та 14,77 м від урізу води.

- судові витрати покласти на відповідача, стягнувши їх на користь Харківської обласної прокуратури (, реєстраційний рахунок UA0007171, банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, код класифікації видатків бюджету 2800).

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.11.2025 у справі № 922/2084/25 в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що наявними у справі доказами не підтверджено розташування спірної земельної ділянки в межах селища Безлюдівка, з огляду на що дійшов висновку про те, що прокурор невірно визначив орган, в інтересах якого звернувся до суду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, заступник керівника Харківської обласної прокуратури звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення господарського суду Харківської області від 17.11.2025 у справі № 922/2084/25 та ухвалити нове рішення, яким позов прокурора задовольнити повністю. Також просив відшкодувати судові витрати на користь Харківської обласної прокуратури за рахунок відповідача.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване судове рішення прийнято судом першої інстанції з неправильним застосуванням норм матеріального (ст. ст. 152, 212 Земельного кодексу України, ст. 376 Цивільного кодексу України) та порушенням норм процесуального (ст. ст. 76-79, 86, 236, 237 ГПК України) права, невідповідністю висновків, викладених у судовому рішенні, встановленим обставинам справи, а також не з`ясуванням судом обставин, які мають значення для справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Так, апелянт не погоджується з твердженнями суду першої інстанції про те, що прокурором не надано копій графічних матеріалів проекту землеустрою щодо встановлення меж селища Безлюдівка, що в свою чергу за висновками суду є єдиними доказами віднесення спірної земельної ділянки до земель комунальної власності.

Апелянт зазначає, що матеріалами справи підтверджено, що земельна ділянка під спірними спорудами не сформована, а отже в силу п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України та ч. 1 ст. 122 Земельного Кодексу України право розпорядження спірною земельною ділянкою належить органу місцевого самоврядування.

Крім того, зазначає, що разом із позовної заявою прокурором надано до суду лист Безлюдівської селищної ради від 28.08.2023 № 03-22/1886, наданий на запит прокурора, до якого долучено копію рішення Безлюдівської селищної ради від 18.08.2016 про затвердження містобудівної документації «Внесення змін до Генерального плану смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області», яким затверджено містобудівну документацію, розроблену ПП «ГРАДПЛАНПРОЕКТ», копію рішення Харківської районної ради від 22.02.2018 «Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни меж населеного пункту смт. Безлюдівка Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області», викопіювання внесення змін до генерального плану смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області, зокрема графічної частини з генерального плану (додаток 4) та схеми розміщення земельних ділянок (додаток 6). Із вказаних документів вбачається, що озеро Нагорівське разом із прибережною захисною смугою повністю розташоване на території селища Безлюдівка Харківського району Харківської області. Всі вищезазначені документи наявні в матеріалах справи, проте усупереч ст. 86 ГПК України жодної оцінки судом першої інстанції ним не надано.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури (вх.№ 2686Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 17.11.2025 у справі № 922/2084/25. Призначено справу до розгляду на 20.01.2026.

02.01.2026 від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги заступника керівника Харківської обласної прокуратури, рішення господарського суду Харківської області від 17.11.2025 у справі № 922/2084/25 залишити без змін.

В судове засідання, призначене на 20.01.2026, з`явились прокурор та представник відповідача, представник позивача не з`явився, хоча був належим чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, що підтверджується довідками про доставку електронного листа, сформованими в програмі Діловодство спеціалізованого суду.

Відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників в судове засідання судом обов`язковою не визнавалась, у справі достатньо матеріалів для розгляду справи по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні за відсутністю представника позивача.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як зазначено прокурором в позовній заяві, в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000117 від 05.08.2021 за ознаками складу кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 366, ч.4 ст. 197-1, ч.3 ст. 197-1, ч. 1 ст. 364 КК України прокуратурою встановлено факти самовільного зайняття та самовільної забудови прибережної захисної смуги озера Нагорівське, яке розташоване на території селища Безлюдівка Харківського району Харківської області.

15.08.2023 та 04.09.2024 проведено огляди місця події з залученням сертифікованих інженерів-землевпорядників ТОВ «Армадабудпроект» та проведенням геодезичних робіт.

За результатами проведеної слідчої дії встановлено, що на північному березі Нагорівського водоймища, яке розташоване на території селища Безлюдівка Харківського району Харківської області в межах прибережної захисної смуги вздовж водойми огороджена парканом земельна ділянка площею 0,4657 га. (позначена на ситуаційній схемі огляду як «контур №1»).

На зазначеній земельній ділянці розташовано наступні споруди:

- будівля з терасою та тамбуром площею 74,65 м2 розміщена на відстані 54,06 м від урізу води; будівля з 2 відділеннями для переодягання площею 10,74 м2 розміщена на відстані 30,36 м від урізу води; будівля з ганком площею 11,41 м2 розміщена на відстані 30,36 м від урізу води; навіс площею 84,2 м2 розміщений на відстані 3,19 м від урізу води; лінійні споруди спортивного майданчика (бруси гімнастичні 4 штуки, турнік 2 штуки, драбина 1 штука, рукохід 1 штука, боксерський ринг 1 штука, арка 1 штука, площа і поверховість яких не визначалась, розміщені на відстані 1,35 м від урізу води; лінійна споруда огорожі висотою 1,7 м довжиною 69,7 м, які відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи №СЕ-19/121-23/21371- БТ від 10.01.2024 є об`єктами нерухомого майна;

- 4 альтанки площею 12,16 м2 розміщені на відстані 10,80 м, 8,44 м, 8,38 м, 8,50 м від урізу води, які відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи №СЕ-19/121-23/21371-БТ від 10.01.2024 не є об`єктами нерухомого майна.

- 2 споруди площею 9 м2 та 7 м2 розміщені на відстані 6,19 м та 14,77 м від урізу води.

Прокуратура зазначає, що згідно даних протоколу огляду місця події від 04.09.2024 проведеного в ході досудового розслідування, вказана земельна ділянка по контуру огороджена парканом, вільний доступ до води відсутній.

Досудовим розслідуванням встановлено, що вказана земельна ділянка та споруди на ній використовуються Громадською організацією «Спортивний клуб Карат-777» (далі ГО СК «Карат-777») для надання послуг у сфері відпочинку та розваг, торгівлі товарами продовольчої та непродовольчої групи.

Також прокуратурою зазначено, що ГО СК «Карат-777» 08.06.2023 зверталася до Безлюдівської селищної ради з заявами про видачу дозволу-погодження на розміщення об`єктів виїзної (виносної) торгівлі, надання послуг у сфері розваг та відпочинку на зазначеній земельній ділянці. В додаток до цієї заяви, надано схеми бажаного розміщення земельної ділянки площею 0,2864 га.

08.06.2023 ГО СК «Карат-777» було подано заяву до Безлюдівської селищної ради про укладення договору щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою на території ради. В додаток до цієї заяви, Відповідачем надано схеми бажаного розміщення земельної ділянки площею 0,2864 га та зазначено, що останнім планується функціональне використання код 07.02 для будівництва та обслуговування об`єктів фізичної культури і спорту.

На підставі цієї заяви 15.06.2023 між ГО СК «Карат-777» та Безлюдівською селищною радою укладено договір №2 про пайову участь в утриманні об`єкта благоустрою, згідно п.1.1 якого замовник зобов`язується оплатити пайову участь в утриманні об`єкта благоустрою: смт. Безлюдівка, територія загального користування Безлюдівської селищної ради, на якій розташована тимчасова споруда, що належить замовнику (альтанки, роздягальня).

Відповідно до розрахунку за договором пайової участі №2 від 15.06.2023 укладеним між Безлюдівською селищною радою та ГО СК «Карат-777», площа земельної ділянки яку використовував Відповідач становить 2864 кв.м.

Також прокуратурою зазначається, що саме Відповідачем було укладено з Харківською обласною комунальною аварійно-рятувальною водолазною службою договір №6/2 від 07.06.2023 щодо виконання підводно-технічного (водолазного) обстеження дна на пляжі Безлюдівка-2 та отримано акт водолазного обстеження дна акваторії пляжу, акт про усунення перешкод з дна акваторії пляжу та паспорт підводної частини акваторії пляжу.

Крім того, 07.06.2023 ГО СК «Карат-777» укладено договір №29ТПВ-2023 з КП «Котлярівське» Безлюдівської селищної ради про надання послуг з поводження з побутовими відходами, а саме утилізації сміття з вищевказаної земельної ділянки.

В подальшому ГО СК «Карат-777» 22.04.2024 зверталась до Безлюдівської селищної ради з заявами про видачу дозволу-погодження на розміщення об`єктів виїзної (виносної) торгівлі, надання послуг у сфері розваг та відпочинку на зазначеній земельній ділянці.

Аналогічно 22.04.2024 ГО СК «Карат-777» подано заяву до Безлюдівської селищної ради про укладення договору щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою на території ради.

Водночас, як зазначено прокуратурою, будь-які рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування щодо виділення ГО СК «Карат-777» у власність чи користування земельної ділянки площею 0,4657 га на північному березі Нагорівського водоймища, яке розташоване на території селища Безлюдівка Харківського району Харківської області відсутні.

Відомості про реєстрацію речових прав на зазначені вище земельну ділянку та нежитлові приміщення в Державному реєстрі відсутні, що підтверджується відповідною Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Також прокуратурою встановлено, що в реєстрі будівельної діяльності, розміщеному на офіційному веб-сайті Портал Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (www.econstruction.gov.ua), який містить інформацію про документи, що дають право на виконання будівельних робіт та засвідчують прийняття об`єктів до експлуатації, відсутня інформація стосовно декларативно-дозвільних документів щодо вищезазначених об`єктів нерухомого майна.

Як зазначено прокуратурою, згідно даних геодезичної зйомки, проведеної в ході огляду місця події, вищевказана земельна ділянка розташована в межах населеного пункту селище Безлюдівка Харківського району Харківської області.

За інформацією Регіонального офісу водних ресурсів у Харківській області Нагорівське водоймище має штучне походження та орієнтовну площу водного дзеркала 58,2 га. Дозволи на спеціальне водокористування на вказаній водоймі не видавались.

А отже, прокуратура наполягає на тому, що відповідачем здійснено самовільне зайняття спірної земельної ділянки. При цьому, розміщення на прибережній захисній смузі об`єктів нерухомого майна та паркану прямо суперечить вимогам чинного законодавства, а отже, в даному випадку, належним способом захисту є усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання особи знести самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна, відповідно до частини 4 статті 376 ЦК України. А враховуючи те, що відповідач самовільно використовував спірну земельну ділянку для здійснення діяльності з надання послуг у сфері відпочинку та розваг, то відповідно до вимог ст. 212 ЗК України саме ГО СК «Карат-777» зобов`язана привести земельну ділянку у придатний для використання стан шляхом знесення усіх розміщених на ній об`єктів нерухомого майна.

Вказані вище обставини стали підставою для звернення керівника Салтівської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах держави в особі Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області до суду з відповідним позовом, в якому просить усунути перешкоди у здійсненні права комунальної власності на користування та розпорядження земельною ділянкою площею 0,4657 га розташованою в межах прибережної захисної смуги Нагорівського водоймища, на території селища Безлюдівка Харківського району Харківської області зобов`язавши Громадську організацію «Спортивний клуб Карат-777» (Харківська область, м. Харків, просп. Байрона 41-А, корпус А-10, кімната 37, 61105, ) привести земельну ділянку у придатний для подальшого використання стан шляхом знесення будівлі з терасою та тамбуром площею 74,65 м2 розміщеної на відстані 54,06 м від урізу води; будівлі з 2 відділеннями для переодягання площею 10,74 м2 розміщеної на відстані 30,36 м від урізу води; будівлі з ганком площею 11,41 м2 розміщеної на відстані 30,36 м від урізу води; навісу площею 84,2 м2 розміщеного на відстані 3,19 м від урізу води; лінійної споруди спортивного майданчика (бруси гімнастичні 4 штуки, турнік 2 штуки, драбина 1 штука, рукохід 1 штука, боксерський ринг 1 штука, арка 1 штука), площа і поверховість яких не визначалась, розміщеної на відстані 1,35 м від урізу води; лінійної споруди огорожі висотою 1,7 м довжиною 69,7 м, 4 альтанок площею 12,16 м2 розміщених на відстані 10,80 м, 8,44 м, 8,38 м, 8,50 м, від урізу води, 2 споруд площею 9 м2 та 7 м2 розміщених на відстані 6,19 м та 14,77 м від урізу води.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи, колегія суддів зазначає про наступне.

Щодо підстав представництва прокурором інтересів держави у даній справі суд вказує про таке.

Як на підставу представництва, прокурор посилається на ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", якою визначено виключні випадки представництва прокурором інтересів держави в суді, а також на ст. 53 ГПК України.

Прокуратура наполягає на тому, що спірна земельна ділянка розташована в межах населеного пункту селище Безлюдівка Харківського району Харківської області та належить до земель комунальної власності територіальної громади селища, а отже саме Безлюдівська селищна рада є суб`єктом владних повноважень, уповноваженим на захист державних інтересів у спірних правовідносинах.

Разом з тим, Безлюдівською селищною радою відповідні заходи, направлені на захист майнових інтересів держави у виниклих спірних правовідносинах, не було вжито, що, на думку прокуратури, призводить до порушення інтересів держави, необхідність захисту яких, відповідно до положень статті 131-1 Конституції України, покладено на органи прокуратури.

Як свідчать матеріали справи, прокурором дотримано вимоги абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». На виконання зазначених норм, Салтівською окружною прокуратурою м. Харкова попередньо, до пред`явлення позову, листом №53-103-2587вих-25 від 13.06.2025 повідомлено позивача про прийняття рішення стосовно представництва інтересів держави шляхом пред`явлення до суду цього позову.

Крім того, колегія суддів зазначає, що справа має беззаперечний публічний інтерес, оскільки дії відповідача (огородження берегу водоймища) призвели до обмеження доступу громадян до прибережної захисної смуги водоймища, неможливості купання та плавання, та, внаслідок, очевидного порушення ряду базових прав громадян України.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у прокурора підстав для представництва інтересів держави в суді в особі Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області.

Щодо суті спору судова колегія зазначає таке.

Статтею 14 Конституції України та ст.373 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ст. 60 ЗК України та ст. 88 ВК України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною:

а) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари 25 метрів;

б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів;

в) для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

При крутизні схилів більше трьох градусів мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.

Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках всіх категорій земель, крім земель морського і внутрішнього водного транспорту.

Прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.

У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій, майданчиків для занять спортом на відкритому повітрі, об`єктів фізичної культури і спорту, які не є об`єктами нерухомості), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів (ст. 61 ЗК України, ст. 89 ВК України).

У прибережних захисних смугах забороняється влаштування огорож або інших конструкцій, що перешкоджають доступу громадян до берегів річок, водойм та островів, крім випадків, передбачених законом (ст. 61 ЗК України, ст. 89 ВК України).

У межах прибережних захисних смуг забезпечується безперешкодний та безоплатний доступ громадян до берегів річок, водойм та островів для загального водокористування, крім земель охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарнозахисних зон та зон особливого режиму використання земель, а також земельних ділянок, на яких розташовані гідротехнічні, гідрометричні та лінійні споруди, об`єкти підвищеної небезпеки, пансіонати, об`єкти реабілітації, спорту, санаторії та інші лікувально-оздоровчі заклади, дитячі оздоровчі табори, що мають відповідні передбачені законом документи на споруди та провадження відповідної діяльності, об`єкти природно-заповідного фонду, об`єкти культурної спадщини.

Отже, землі прибережних захисних смуг є землями водного фонду України, на які розповсюджується особливий порядок їх використання та надання їх у користування. Розміщення на таких землях об`єктів нерухомого майна та парканів заборонено законом.

Водночас, за твердженням прокурора, на зазначеній земельній ділянці розташовано наступні споруди:

- будівля з терасою та тамбуром площею 74,65 м2 розміщена на відстані 54,06 м від урізу води; будівля з 2 відділеннями для переодягання площею 10,74 м2 розміщена на відстані 30,36 м від урізу води; будівля з ганком площею 11,41 м2 розміщена на відстані 30,36 м від урізу води; навіс площею 84,2 м2 розміщений на відстані 3,19 м від урізу води; лінійні споруди спортивного майданчика (бруси гімнастичні 4 штуки, турнік 2 штуки, драбина 1 штука, рукохід 1 штука, боксерський ринг 1 штука, арка 1 штука, площа і поверховість яких не визначалась, розміщені на відстані 1,35 м від урізу води; лінійна споруда огорожі висотою 1,7 м довжиною 69,7 м, які відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи №СЕ-19/121-23/21371БТ від 10.01.2024 є об`єктами нерухомого майна;

- 4 альтанки площею 12,16 м2 розміщені на відстані 10,80 м, 8,44 м, 8,38 м, 8,50 м від урізу води, які відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи №СЕ-19/121-23/21371-БТ від 10.01.2024 не є об`єктами нерухомого майна.

- 2 споруди площею 9 м2 та 7 м2 розміщені на відстані 6,19 м та 14,77 м від урізу води.

Земельна ділянка під спірними спорудами не сформована, отже в силу п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України та ч. 1 ст. 122 Земельного Кодексу України право розпорядження спірною земельною ділянкою належить органу місцевого самоврядування.

За інформацією Регіонального офісу водних ресурсів у Харківській області, Нагорівське водоймище має штучне походження та орієнтовну площу водного дзеркала 58,2 га. Дозволи на спеціальне водокористування на вказаній водоймі не видавались.

Оскільки відповідач здійснив будівництво об`єкту нерухомого майна та використовував огороджену спірну земельну ділянку для здійснення діяльності з надання послуг у сфері відпочинку та розваг, тоді як розміщення на прибережній захисній смузі об`єктів нерухомого майна та паркану прямо суперечить вимогам чинного законодавства, прокурор звернувся до суду з даним позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання відповідача знести самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна з приведенням земельної ділянки під ними у придатний для подальшого використання стан.

Оцінюючи заперечення відповідача про неналежний спосіб захисту, колегія суддів зазначає, що знесення самочинно побудованих об`єктів, про що прокурор просить у даному спорі, є належним способом захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 15 ЦК України передбачено, шо кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17).

Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (частина перша статті 373 ЦК України). Елементом особливої правової охорони землі є норма частини другої статті 14 Конституції про те, що право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону; право власності на землю гарантується Конституцією України (частина друга статті 373 ЦК України).

Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення (частина четверта статті 373 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що стаття 376 ЦК України розміщена у главі 27 «Право власності на землю (земельну ділянку)», тобто правовий режим самочинного будівництва пов`язаний з питаннями права власності на землю.

Знаходження на земельній ділянці одного власника об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) іншого власника істотно обмежує права власника землі, при цьому таке обмеження є безстроковим (пункт 84 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18).

З огляду на викладене, самочинне будівництво нерухомого майна особою, яка не є власником земельної ділянки, слід розглядати як порушення прав власника відповідної земельної ділянки.

Здійснення самочинного будівництва порушує права власника земельної ділянки, у тому числі у разі відсутності державної реєстрації права власності на самочинно побудоване нерухоме майно за відповідною особою. Факт самочинного будівництва змушує власника земельної ділянки діяти з урахуванням того, що на відповідній земельній ділянці наявні певні об`єкти нерухомості - що обмежує можливості як користування, так і розпорядження земельною ділянкою.

Отже, самочинно побудоване нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване за жодною особою, все одно обмежує власника відповідної земельної ділянки в користуванні та розпорядженні такою земельною ділянкою.

Права власника земельної ділянки порушуються в результаті факту самочинного будівництва, а не державної реєстрації права власності на самочинно побудоване майно. Державна реєстрація права власності на самочинно побудовану будівлю, споруду поза встановленим статтею 376 ЦК України порядком за особою, яка таке будівництво здійснила, лише додає до вже існуючих фактичних обмежень (які з`явились безпосередньо з факту самочинного будівництва) власника земельної ділянки в реалізації свого права власності додаткові юридичні обмеження.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на важливість принципу superficies solo cedit (збудоване на поверхні слідує за нею). Принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, хоча безпосередньо і не закріплений у такому вигляді в законі, знаходить вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства (див. постанови від 04.12.2018 у справі №910/18560/16 (пункт 8.5), від 03.04.2019 у справі №921/158/18 (пункт 51), від 22.06.2021 у справі №200/606/18 (пункти 37-38), від 31.08.2021 у справі №903/1030/19 (пункт 54), від 20.07.2022 у справі №923/196/20 (пункт 34)).

Згідно з вказаним принципом, не допускається набуття права власності на споруджені об`єкти нерухомого майна особою, яка не має права власності або іншого речового права на земельну ділянку.

З огляду на викладене, Велика Палата Верховного Суду у п. 88 постанови від 15.11.2023 у справі №916/1174/22 зробила висновок, що самочинне будівництво нерухомого майна особою, яка не є власником земельної ділянки, слід розглядати як порушення прав власника відповідної земельної ділянки.

Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодуванням завданих збитків. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи №202/7377/16-ц.

Велика Палата Верховного Суду у пп. 109-113 Постанови від 15 листопада 2023 року у справі №916/1174/22 (провадження №12-39гс23) зазначила, що належними вимогами, які може заявити особа - власник земельної ділянки, на якій здійснено (здійснюється) самочинне будівництво, для захисту прав користування та розпорядження такою земельною ділянкою, є вимога про знесення самочинно побудованого нерухомого майна або вимога про визнання права власності на самочинно побудоване майно.

Частинами другою - п`ятою статті 376 ЦК України, відповідно, встановлено таке: Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Виходячи із вищенаведених законодавчих положень та судової практики, враховуючи, що розміщення на прибережній захисній смузі об`єктів нерухомого майна та паркану прямо суперечить вимогам чинного законодавства, то належним способом захисту є усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання особи знести самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна, відповідно до частини 4 статті 376 ЦК України.

Матеріалами справи підтверджується факт самовільного зайняття Громадської організації «Спортивний клуб Карат-777» земельної ділянки на північному березі Нагорівського водоймища, яке розташоване на території селища Безлюдівка Харківського району Харківської області в межах прибережної захисної смуги вздовж водойми огороджена парканом земельна ділянка площею 0,4657 га. (позначена на ситуаційній схемі огляду як «контур №1»).

Так, згідно даних протоколу огляду місця події від 04.09.2024 проведеного в ході досудового розслідування, вказана земельна ділянка по контуру огороджена парканом, вільний доступ до води відсутній.

Досудовим розслідуванням встановлено, що вказана земельна ділянка та споруди на ній використовуються Громадською організацією «Спортивний клуб Карат-777» (далі ГО СК «Карат-777») для надання послуг у сфері відпочинку та розваг та торгівлі товарами продовольчої та непродовольчої групи.

Крім того, зазначений факт повністю доведений поданими позивачем доказами у даній справі.

Зокрема, належними і допустимим доказами підтверджено, що ГО СК «Карат-777» 08.06.2023 зверталась до Безлюдівської селищної ради з заявами про видачу дозволу-погодження на розміщення об`єктів виїзної (виносної) торгівлі, надання послуг у сфері розваг та відпочинку на зазначеній земельній ділянці. В додаток до цієї заяви, надано схеми бажаного розміщення земельної ділянки площею 0,2864 га.

Аналогічно 08.06.2023 ГО СК «Карат-777» подано заяву до Безлюдівської селищної ради про укладення договору щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою на території ради. В додаток до цієї заяви, Відповідачем надано схеми бажаного розміщення земельної ділянки площею 0,2864 га та зазначено, що останнім планується функціональне використання код 07.02 для будівництва та обслуговування об`єктів фізичної культури і спорту.

На підставі цієї заяви, 15.06.2023 ГО СК «Карат-777» укладено договір №2 з Безлюдівською селищною радою щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою згідно п.1.1 якого замовник зобов`язується оплатити пайову участь в утриманні об`єкта благоустрою: смт. Безлюдівка, територія загального користування Безлюдівської селищної ради, на якій розташована тимчасова споруда, що належить замовнику (альтанки, роздягальня).

Відповідно до розрахунку за договором пайової участі №2 від 15.06.2023 укладеним між Безлюдівською селищною радою та ГО СК «Карат-777», площа земельної ділянки яку використовував Відповідач становить 2864 кв.м.

Також, саме відповідачем було укладено з Харківською обласною комунальною аварійно-рятувальною водолазною службою договір №6/2 від 07.06.2023 щодо виконання підводно-технічного (водолазного) обстеження дна на пляжі Безлюдівка-2 та отримано акт водолазного обстеження дна акваторії пляжу, акт про усунення перешкод з дна акваторії пляжу та паспорт підводної частини акваторії пляжу.

Крім того, ГО СК «Карат-777» 07.06.2023 укладено договір №29ТПВ-2023 з КП «Котлярівське» Безлюдівської селищної ради про надання послуг з поводження з побутовими відходами, а саме утилізації сміття з вищевказаної земельної ділянки.

В подальшому, ГО СК «Карат-777» 22.04.2024 зверталась до Безлюдівської селищної ради з заявами про видачу дозволу-погодження на розміщення об`єктів виїзної (виносної) торгівлі, надання послуг у сфері розваг та відпочинку на зазначеній земельній ділянці.

Аналогічно 22.04.2024 ГО СК «Карат-777» подано заяву до Безлюдівської селищної ради про укладення договору щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою на території ради.

Водночас, будь-які рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування щодо виділення ГО СК «Карат-777» у власність чи користування земельної ділянки площею 0,4657 га на північному березі Нагорівського водоймища, яке розташоване на території селища Безлюдівка Харківського району Харківської області, відсутні.

Враховуючи те, що саме відповідач самовільно використовував спірну земельну ділянку для здійснення діяльності з надання послуг у сфері відпочинку та розваг, то саме він відповідно до вимог ст. 212 ЗК України зобов`язаний привести земельну ділянку у придатний для використання стан шляхом знесення усіх розміщених на ній об`єктів нерухомого майна.

Щодо висновків суду першої інстанції про те, що наявними у справі доказами не підтверджено розташування самовільно забудованої земельної ділянки в межах селища Безлюдівка, які стали підставою відмови у задоволенні позову, колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять жодних об`єктивних підстав сумніватись у належності земель позивачу.

Так, разом із позовної заявою прокурором надано до суду лист Безлюдівської селищної ради від 28.08.2023 № 03-22/1886, до якого долучено копію рішення Безлюдівської селищної ради від 18.08.2016 про затвердження містобудівної документації «Внесення змін до Генерального плану смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області», яким затверджено містобудівну документацію, розроблену ПП «ГРАДПЛАНПРОЕКТ», копію рішення Харківської районної ради від 22.02.2018 «Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни меж населеного пункту смт. Безлюдівка Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області», викопіювання внесення змін до генерального плану смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області, зокрема графічної частини з генерального плану (додаток 4) та схеми розміщення земельних ділянок (додаток 6). Із вказаних документів вбачається, що озеро Нагорівське разом із прибережною захисною смугою повністю розташоване на території селища Безлюдівка Харківського району Харківської області, зазначеним спростовуються твердження суду першої інстанції про те, що наявними у справі доказами не підтверджено розташування спірної земельної ділянки в межах селища Безлюдівка.

Опираючись на викладене, колегія суддів зазначає, що прокурором належним чином доведено те, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах селища Безлюдівка.

Крім того, у позовній заяві прокурором наведено факти та долучено відповідні докази щодо неодноразового вчинення відповідачем юридичних дії, в яких він визнавав позивача власником забудованої землі.

Ці дії перераховані колегією суддів вище, в частині обґрунтування відповідача як зобов`язаної особи за позовом, і не вимагають повторного наведення.

Крім того, сам відповідач визнає той факт, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах селища Безлюдівка, оскільки під час розгляду справи, 20.10.2025, він звернувся до Безлюдівської селищної ради із заявою про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, на якій розташоване майно, яке є предметом розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Колегія суддів також звертає увагу на обставину суперечливої поведінки відповідача, який і юридичними діями до судового процесу, і процесуальними діями у суді визнає повноважність позивача щодо спірної землі, однак заперечує цю повноважність у відзиві на позов.

Так, Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності врахування принципу добросовісності (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) - стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (постанови Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17, від 28.09.2021 у справі № 918/1045/20, від 11.08.2021 у справі № 909/436/20, від 06.10.2021 у справі №925/1546/20).

Доктрина "venire contra factum proprium" (заборони суперечливої поведінки), в основі якої лежить принцип добросовісності, базується ще на римській максимі - "non concedit contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона розумно покладається на них (постанови Верховного Суду від 28.04.2021 у справі №910/9351/20, від 09.06.2021 у справі № 911/3039/19, від 08.09.2021 у справі №910/10444/20).

Тому колегія суддів відкидає заперечення відповідача про те, що самовільно забудована земельна ділянка не відноситься до відання позивача.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження розташування спірної земельної ділянки в межах селища Безлюдівка та наявністю підстав для відмови у задоволенні позову.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про помилковість рішення суду першої інстанції і необхідність повного задоволення позову.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури (вх.№ 2686Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 17.11.2025 у справі № 922/2084/25 задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 17.11.2025 у справі № 922/2084/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні права комунальної власності на користування та розпорядження земельною ділянкою площею 0,4657 га, розташованою в межах прибережної захисної смуги Нагорівського водоймища, на території селища Безлюдівка Харківського району Харківської області, зобов`язавши Громадську організацію «Спортивний клуб Карат-777» (Харківська область, м. Харків, просп. Байрона 41-А, корпус А-10, кімната 37, 61105, ) привести земельну ділянку у придатний для подальшого використання стан шляхом знесення будівлі з терасою та тамбуром площею 74,65 м2, розміщеної на відстані 54,06 м від урізу води; будівлі з 2 відділеннями для переодягання площею 10,74 м2 розміщеної на відстані 30,36 м від урізу води; будівлі з ганком площею 11,41 м2 розміщеної на відстані 30,36 м від урізу води; навісу площею 84,2 м2 розміщеного на відстані 3,19 м від урізу води; лінійної споруди спортивного майданчика (бруси гімнастичні 4 штуки, турнік 2 штуки, драбина 1 штука, рукохід 1 штука, боксерський ринг 1 штука, арка 1 штука), площа і поверховість яких не визначалась, розміщеної на відстані 1,35 м від урізу води; лінійної споруди огорожі висотою 1,7 м довжиною 69,7 м, 4 альтанок площею 12,16 м2 розміщених на відстані 10,80 м, 8,44 м, 8,38 м, 8,50 м, від урізу води, 2 споруди площею 9 м2 та 7 м2 розміщених на відстані 6,19 м та 14,77 м від урізу води.

Стягнути з Громадської організації «Спортивний клуб Карат-777» (61105, Харківська область, м. Харків, просп. Байрона 41-А, корпус А-10, кімната 37, ) на користь Харківської обласної прокуратури (, реєстраційний рахунок UA0007171, банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, код класифікації видатків бюджету 2800) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4542,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 02.02.2026 через відсутність з`єднання з серверами Державного підприємства "Інформаційні судові системи".

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя І.А. Шутенко