ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року

м. Київ

cправа № 910/2840/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Вронська Г. О., Кондратова І. Д.,

за участю секретаря судового засідання - Долгополової Ю. А.,

представників учасників справи:

позивача - Яковченко Р. Г.,

відповідача - Акуленко А. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО"

на рішення Господарського суду міста Києва

у складі судді Чинчин О. В.

від 06.08.2025 та

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Коротун О. М., Гаврилюк О. М., Майданевич А. Г.

від 04.11.2025

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

про стягнення заборгованості у розмірі 1 248 916 038,20 грн,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення заборгованості у розмірі 1 248 916 038,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням зобов`язань за договором про врегулювання небалансів електричної енергії № 0414-01051 від 25.06.2019, а саме відповідач не здійснив оплату за отриманий товар у повному обсязі та не забезпечив на своєму рахунку ескроу наявність коштів, у необхідному обсязі відповідно до звітів про коригування.

В подальшому, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" подало заяву про зменшення позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду, в якій просило стягнути з Державного підприємства "Гарантований покупець" 521 922 884,28 грн заборгованості, 3% річних у розмірі 25 809 189,20 грн та інфляційні втрати у сумі 125 676 808,10 грн.

2. Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

У повідомленні за вих. №01/23263 від 26.06.2019 Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" повідомило Державне підприємство «"Гарантований покупець" про приєднання останнього до умов договору про врегулювання небалансів електричної енергії та долучення до реєстру учасників ринку; ідентифікатор договору № 0414-01051, дата акцептування 25.06.2019.

Отже, 25.06.2019 сторони уклали договір про врегулювання небалансів електричної енергії №0414-01051 в редакції, затвердженій наказом позивача №204 від 03.04.2019.

Наказами Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" №117 від 01.03.2024, №360 від 24.06.2024, №393 від 08.07.2024 затверджено умови договору про врегулювання небалансів електричної енергії.

За умовами пунктів 1.1, 1.2 договору цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії СВБ, у тому числі її балансуючої групи. Цей договір є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України, умови якого мають бути прийняті іншою стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому. На підставі цього договору сторона, що приєднується, набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність у якості СВБ.

Умовами пункту 1.3 договору встановлено, що СВБ врегульовує небаланси електричної енергії, що склалися в результаті діяльності її балансуючої групи на ринку електричної енергії, або передає свою відповідальність за небаланси електричної енергії іншій СВБ шляхом входження до її балансуючої групи.

Відповідно до пункту 1.4 договору ОСП врегульовує небаланси електричної енергії з СВБ у порядку, визначеному Законом України "Про ринок електричної енергії" та Правилами ринку, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року №307 (надалі - Правила ринку).

Врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення СВБ правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії та оплати платежів відповідно до Правил ринку (пункт 1.5 договору).

Пунктом 2.1 договору встановлено, що вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються АР для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього Договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством. За підсумками місяця визначається індикативна величина - середньозважена ціна небалансів електричної енергії за розрахунковий місяць, що розраховується шляхом ділення загальної вартості небалансів електричної енергії на загальний обсяг небалансів електричної енергії.

Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку (пункт 2.2 договору).

Відповідно до пункту 3.3 договору ОСП зобов`язаний виконувати розрахунки обсягу та вартості небалансу електричної енергії та інші розрахунки відповідно до цього договору та Правил ринку.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що у разі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань після підписання сторонами акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі 0,01% за кожний день прострочення від суми простроченого платежу, але не більше розміру облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно із пунктом 5.1 договору (в редакції наказу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" №117 від 01.03.2024) виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку.

Подання платіжних документів здійснюється сторонами відповідно до Правил ринку (пункт 5.6 договору).

У пункті 5.9 договору зазначено, що ОСП формує та направляє акт купівлі-продажу до СВБ не пізніше 13 календарного дня місяця, наступного за розрахунковим. Підписання акта відбувається в електронній формі (за допомогою системи, яка забезпечує функціонування електронного документообігу з накладанням КЕП (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено Законом)), що забезпечує юридично значимий електронний документообіг між сторонами та розміщений у мережі Інтернет за посиланням: https://online.ua.energy/, або у паперовій формі шляхом підписання уповноваженою особою акта (у разі неможливості підпису в електронній формі). Сторонами має бути забезпечена можливість здійснення електронного документообігу шляхом реєстрації у системі, яка забезпечує функціонування електронного документообігу. Протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до СВБ акта СВБ розглядає та повертає ОСП один примірник акта, підписаного зі своєї сторони. Акт повинен бути підписаний Сторонами в один і той самий спосіб. У разі незгоди із розрахунками ОСП відповідно до акта СВБ протягом двох робочих днів надсилає ОСП обґрунтовані зауваження щодо цього акта та ініціює спір відповідно до норм чинного законодавства. До здійснення коригування обсяг та вартість електричної енергії визначається за даними, зазначеними в акті. Якщо СВБ протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до СВБ акта не ініціював спір та не направив до ОСП підписаний зі сторони СВБ примірник акта, то такий акт вважається підписаним СВБ.

СВБ протягом двох робочих днів повертає ОСП примірник підписаного зі своєї сторони акта купівлі-продажу у паперовому та/або електронному вигляді (засобами електронного документообігу з накладанням КЕП) (пункт 5.10 договору).

На виконання умов договору про врегулювання небалансів електричної енергії №0414-01051 від 25.06.2019 позивач поставив електричну енергію для врегулювання небалансів за період квітень 2024 року - грудень 2024 року, а відповідач в свою чергу прийняв вказаний товар, що підтверджується актами купівлі - продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів № ВН/24/04-0414 від 30.04.2024 на суму 40 790 549,15 грн, № ВН/24/05-0414 від 31.05.2024 на суму 107 697 510,64 грн, № ВН/24/06-0414 від 30.06.2024 на суму 55 085 264,27 грн, № СВБ_02_2024_07_0414 від 31.07.2024 на суму 43 779 035,54 грн, № СВБ_02_2024_08_0414 від 31.08.2024 на суму 59 929 859,48 грн, № СВБ_02_2024_09_0414 від 30.09.2024 на суму 55 059 723,18 грн, № СВБ_02_2024_10_0414 від 31.10.2024 на суму 74 480 675,30 грн, № СВБ_02_2024_11_0414 від 30.11.2024 на суму 57 198 810,71 грн, з урахуванням актів корегування №СВБ_К_03_2024_07_0414 від 26.09.2024 (за липень 2024 року), №СВБ_К_03_2024_08_0414 від 24.10.2024 (за серпень 2024 року), №СВБ_К_03_2024_09_0414 від 27.11.2024 (за вересень 2024 року).

Крім того, на виконання умов договору про врегулювання небалансів електричної енергії №0414-01051 від 25.06.2019 позивач поставив електричну енергію для врегулювання небалансів, а відповідач в свою чергу прийняв вказаний товар, що підтверджується актом-корегування (врегулювання) від 01.05.2024 № ВР/22/11-0414 до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.11.2022 №ВН/22/11-0414, акта-корегування (врегулювання) від 02.03.2023 №ВР/22/11-0414 (за листопад 2022 року); актом-корегування (врегулювання) від 25.04.2024 № ВР/22/12-0414 (за грудень 2022 року) до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.12.2022 №ВН/22/12-0414, акта-корегування (врегулювання) від 30.03.2023 №ВР/22/12-0414 (за грудень 2022 року); актом-корегування (врегулювання) від 21.04.2023 № ВР/23/01-0414 до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.01.2023 №ВН/23/01-0414 (за січень 2023 року) акт-корегування (врегулювання) від 10.05.2023 № ВР/23/02-0414 до акта купівлі - продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 28.02.2023 №ВН/23/02-0414 (за лютий 2023 року); актом-корегування (врегулювання) від 08.06.2023 № ВР/23/03-0414 до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.03.2023 №ВН/23/04-0414 (за березень 2023 року); актом-корегування (врегулювання) від 04.07.2023 № ВР/23/04-0414 до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.04.2023 №ВН/23/04-0414 (за квітень 2023 року); актом-корегування (врегулювання) від 17.04.2024 № ВР/23/05-0414 до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.05.2023 №ВН/23/05-0414, актом-корегування (врегулювання) від 16.08.2023 №ВР/23/05-0414 (за травень 2023 року); актом-корегування (врегулювання) від 16.08.2023 № ВР/23/05-0414 до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.05.2023 №ВН/23/05-0414 (за травень 2023 року); актом-корегування (врегулювання) від 17.04.2024 № ВР/23/06-0414 до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.06.2023 №ВН/23/06-0414, акта-корегування (врегулювання) від 16.10.2023 №ВР/23/06-0414 (за червень 2023 року); актом-корегування (врегулювання) від 17.04.2024 № ВР/23/09-0414 до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.09.2023 №ВН/23/09-0414, актом-корегування (врегулювання) від 26.01.2024 №ВР/23/09-0414 (за вересень 2023 року); актом-корегування (врегулювання) від 05.03.2024 № ВР/23/11-0414 до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.11.2023 №ВН/23/11-0414 (за листопад 2023 року); актом-корегування (врегулювання) від 07.03.2024 № ВР/23/12-0414 до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.12.2023 №ВН/23/12-0414 (за грудень 2023 року).

Також на виконання умов договору про врегулювання небалансів електричної енергії №0414-01051 від 25.06.2019 позивач направив відповідачу у системі управління ринком (MMS) платіжні документи (рахунки-фактури) від 25.04.2024 № 477 на суму 41 970 097,48 грн (за 2 декаду квітня 2024 року); від 06.05.2024 № 465 на суму 82 382 887,96 грн (за 3 декаду квітня 2024 року); 06.06.2024 №475 на суму 67 582 508,17 грн (за 3 декаду травня 2024 року); від 14.06.2024 №235 на суму 88 632 709,12 грн (за 1 декаду червня 2024 року); від 26.06.2024 №234 на суму 190 854 408,68 грн (за 2 декаду червня 2024 року); від 04.07.2024 №462 на суму 63 146 461,45 грн (за 3 декаду червня 2024 року).

Листом №31/3907 від 28.06.2024 позивач повідомив відповідача про відкриття рахунку ескроу.

3. Короткий зміст судових рішень

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.08.2025 закрито провадження у справі № 910/2840/25 в частині стягнення заборгованості у розмірі 306 620 249,94 грн, у зв`язку з відсутністю предмету спору. Позов Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" задоволено частково. Присуджено до стягнення з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" заборгованість у розмірі 215 302 634,34 грн, 3% річних у сумі 25 809 189,20 грн, інфляційні втрати у розмірі 124 408 586,91 грн та судовий збір у сумі 460 200,08 грн. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що:

- враховуючи вищенаведені умови договору про врегулювання небалансів електричної енергії №0414-01051 від 25.06.2019 обов`язок відповідача по оплаті вартості електричної енергії для врегулювання небалансів за період квітень 2024 року - грудень 2024 року з урахуванням актів корегувань станом на момент розгляду даної справи настав;

- заборгованість Державного підприємства "Гарантований покупець" перед Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" за договором про врегулювання небалансів електричної енергії №0414-01051 від 25.06.2019 становить 521 922 884,28 грн з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 21.05.2025;

- враховуючи сплату Державним підприємством "Гарантований покупець" грошових коштів позивачу в розмірі 306 620 249,94 грн після відкриття провадження у даній справі, наявні підстави для закриття провадження у справі в частині стягнення 306 620 249,94 грн - суми основної заборгованості у зв`язку з відсутністю предмету спору між сторонами;

- суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки відповідачем сплати за надані послуги за загальний період прострочки з 25.04.2024 по 28.02.2025 у розмірі 25 809 189,20 грн вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому, при здійсненні розрахунку заборгованості за жовтень 2024 року позивачем невірно визначено базу для нарахування 3% річних, а саме замість 54 152 137,94 грн зазначено 54 152 137,95 грн, проте вказана різниця не вплинула на суму 3% річних за вказаний період прострочення відповідача;

- суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов`язання в зв`язку з девальвацією грошової одиниці України, за загальний період прострочки з 25.04.2024 по 28.02.2025 у розмірі 125 676 808,10 грн вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв`язку з невірним розрахунком позивача, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати за загальний період прострочки з 25.04.2024 по 28.02.2025 у розмірі 124 408 586,91 грн;

- у даному випадку, враховуючи принципи справедливості, добросовісності та розумності, відсутні підстави для зменшення 3% річних, нарахованих відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України;

- щодо зменшення інфляційних втрат, то суд зазначає, що інфляційна складова боргу не підлягає зменшенню на підставі статті 233 Господарського кодексу України та статті 551 Цивільного кодексу України, оскільки інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті;

- доводи відповідача про настання форс-мажорних обставин є необґрунтованими.

Не погодившись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2025 у справі № 910/2840/25 в частині відмови у позові (щодо 1 268 221,19 грн інфляційних втрат) і ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Постановою від 04.11.2025 Північний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2025 у справі № 910/2840/25 (в оскаржуваній частині).

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що: "судом першої інстанції було правомірно здійснено перерахунок суми інфляційних втрат, та обґрунтовано зазначено про наявність арифметичних помилок у здійсненому позивачем розрахунку, що підтверджується наступним частковим розрахунком: Період розрахунку 10.07.2024 - 30.01.2025 Враховано індекси інфляції за період липень 2024 року- січень 2025 року Сукупний індекс інфляції 108,694% Сума боргу 6 709 921,89 грн Сума боргу з урахуванням інфляції 7 293 263,71 грн Інфляційні нарахування 583 341,82 грн Разом 583 341,82 грн. Тоді як відповідно до розрахунку позивача, за наведений період останнім було заявлено до стягнення інфляційних втрат у розмірі 583 763,20 грн. Аналогічно було допущено арифметичні помилки відповідачем по інших рахунках, зокрема: №№248, 278, 293".

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи касаційних скарг. Доводи інших учасників справи

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2025 у справі № 910/2840/25 в частині відмови у позові (щодо 1 268 221,19 грн інфляційних втрат) і ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В касаційній скарзі Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" зазначило, що підставою касаційного оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2025 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2025 у справі № 910/2840/25 є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права за наявністю виключного випадку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. Так, скаржник зауважує, що суд апеляційної інстанції застосував частину 2 статті 625 Цивільного кодексу України при обчисленні інфляційних втрат, зокрема і стосовно необхідності врахування заокругленого сукупного індексу інфляції за період прострочення оплати (до десяткового числа після коми) без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19, від 23.09.2021 у справі № 924/2/21, від 03.04.2024 у справі № 910/4170/23, від 27.11.2024 у справі № 910/15075/23, від 11.12.2024 у справі № 914/2587/21, від 13.08.2025 у справі № 910/11038/24, у подібних правовідносинах.

Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив: закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2025; у випадку, якщо Суд дійде висновку про відсутність підстав для закриття касаційного провадження, касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2025 в частині відмови у позові (щодо 1 268 221,19 грн інфляційних втрат) - залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2025 - залишити без змін.

5. Позиція Верховного Суду

З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом застосовуються правила статті 300 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина 1).

Предметом даного касаційного перегляду є судові рішення у справі № 910/2840/25 в частині відмови у позові щодо стягнення 1 268 221,19 грн інфляційних втрат.

Отже, відповідно до вимог статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції переглядає оскаржувані судові лише в частині позовних вимог про стягнення інфляційних втрат.

Касаційне провадження у справі відкрито відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Наведене узгоджується із частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно із частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.06.2020 у справі № 905/21/19 (на яку посилається скаржник у касаційній скарзі), аналізуючи, зокрема, приписи частини другої статті 625 ЦК України, статей 1, 2, 3 Закон України "Про індексацію грошових доходів населення", пунктів 1, 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003, Методики розрахунку базового індексу споживчих цін, затвердженої наказом Державного комітету статистики України № 265 від 27.07.2007 суд касаційної інстанції вказав про те, що при розрахунку інфляційних втрат, у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми вже згаданих Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядку проведення індексації грошових доходів населення і Методики розрахунку базового індексу споживчих цін.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду також виснувала, що:

"Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 1078).

Статтею 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - "дефляція", то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення.

Встановлення компетентним органом (Кабінетом Міністрів України) механізму перемножування індексів інфляції за певний період для обрахування інфляційних збитків означає, що "вартість грошей з індексом інфляції за попередній період" є визначальною при індексації грошової суми за кожний наступний період. У математиці це називається "послідовність, утворена за певною закономірністю".

У судовій практиці часто виникають проблеми із застосуванням механізму розрахунку інфляційних збитків у випадку часткового помісячного погашення суми основного боргу. З огляду на таке касаційний суд вважає за доцільне роз`яснити, що при зменшенні суми боргу у конкретному місяці "А" на певну суму (до прикладу 100 грн.) до уваги береться сума боргу на початок розрахункового періоду "Х", помножена на індекс інфляції у цьому місяці (до прикладу, "і-1"), і від зазначеного добутку необхідно віднімати суму погашення (100 грн.) Отже, у математичному викладі це можна відобразити такою формулою:

"Х" * "і-1" - 100 грн = "ЗБ",

де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці).

А за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, і від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку, якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Для відокремлення інфляційних збитків за певний період від основної заборгованості від остаточного розрахунку основного боргу з інфляційною складовою, проведеного із застосуванням такої послідовності, необхідно відняти основний борг, який залишився непогашеним на кінець розрахункового періоду.

Суд зазначає, що такий спосіб розрахунку інфляції за статтею 625 ЦК України з точки зору математичного підходу не є єдиним, але вбачається найбільш простим для застосування юристами.

Отже, при зменшенні суми боргу внаслідок часткового виконання зобов`язання боржником, сума погашення має відніматися не від суми основного боргу, який існував на початок розрахункового місяця, а від суми основного боргу, помноженої на індекс інфляції у цьому місяці (фактичної вартості грошей на кінець розрахункового місяця з урахуванням інфляційних процесів). А подальший розрахунок інфляційних збитків здійснюється з урахуванням саме проіндексованого залишку основного боргу за попередній місяць у тій же послідовності (шляхом перемножування на індекс інфляції за наступний місяць та віднімання конкретної суми погашення боргу у новому розрахунковому місяці)".

У постанові від 06.06.2020 у справі № 905/21/19 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду також окремо зазначила, що не погоджується з правильністю визначення судами попередніх інстанцій величини приросту індексу споживчих цін (сукупного індексу інфляції), який має заокруглюватися до десяткового числа після коми.

У постанові від 23.09.2021 у справі №924/2/21, на яку посилається скаржник, Верховний Суд, перевіряючи правильність нарахування сукупного індексу інфляції відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, не погодився з правильністю визначення судами попередніх інстанцій величини приросту індексу споживчих цін (сукупного індексу інфляції) та зазначив, що такий індекс має заокруглюватися до десяткового числа після коми. Так, Верховний Суд, зокрема, зауважив, що за період з червня до жовтня 2019 року сукупний індекс інфляції складає 100%, а не 99,99% (як визначено в мотивувальній частині рішення суду першої інстанції), а за період із травня до жовтня 2020 року при заокруглюванні до десяткового числа після коми сукупний індекс інфляції має визначатись як 101,2%, а не 101,19%, оскільки саме так визначаються місячні та річні індекси споживчих цін Державним комітетом статистики України.

У постанові від 13.08.2025 у справі № 910/11038/24, на яку посилається скаржник, Верховний Суд зазначив, що: "Верховний Суд у постанові від 01.04.2025 у справі № 910/9201/23 вже виснував про те, що висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 в контексті застосування частини другої статті 625 ЦК України (який безумовно є висновком Верховного Суду у розумінні статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 236 ГПК України) включає в себе й тлумачення процедури визначення величини приросту індексу споживчих цін, який має заокруглюватися до десяткового числа після коми.".

Визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (зроблений позивачем розрахунок заборгованості, неустойки, інфляційних втрат та трьох процентів річних), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. Такі висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №916/190/18 та від 04.12.2019 у справі №917/1739/17.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що розрахунок інфляційних втрат, здійснений позивачем, є невірним. Однак, не зазначив аргументи на спростування розрахунку позивача та не навів в рішенні свій розрахунок.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення суду першої інстанції, дійшов висновку, що судом першої інстанції було правомірно здійснено перерахунок суми інфляційних втрат, та обґрунтовано зазначено про наявність арифметичних помилок у здійсненому позивачем розрахунку.

При цьому, суд апеляційної інстанції у постанові навів свій частковий розрахунок інфляційних втрат щодо заборгованості у розмірі 6 709 921,89 грн. Зокрема, суд апеляційної інстанції зазначив, що за період липень 2024 року-січень 2025 року сукупний індекс інфляції складає 108,694%.

Наведене свідчить про те, що суд апеляційної інстанції при застосуванні частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України не врахував висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19, від 23.09.2021 у справі №924/2/21 та від 13.08.2025 у справі № 910/11038/24 щодо необхідності заокруглення індексу інфляції до десяткового числа після коми, та відповідно не встановив правильного розміру інфляційних втрат за спірний період.

Отже, заявлена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена у пункті 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, отримала своє підтвердження.

В свою чергу, аргументи відповідача, викладені у відзиві на касаційну скаргу, не спростовують наведене у цій постанові.

Водночас, допущені судом апеляційної інстанції порушення не можуть бути усунуті Верховним Судом в силу меж розгляду справи в суді касаційної інстанції (стаття 300 Господарського процесуального кодексу України).

6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 цього Кодексу (пункт 1 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України).

Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом (частина 4 статті 310 Господарського процесуального кодексу України).

За результатами касаційного розгляду колегія суддів дійшла висновку про те, що постанова Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2025 у справі № 910/2840/25 підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Відповідно касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

При новому розгляді справи суду апеляційної інстанції необхідно врахувати викладене, здійснити належну перевірку обставин, зазначених у цій постанові, надати цим доказам та доводам учасників справи належну правову оцінку і вирішити спір відповідно до закону.

7. Судові витрати

Відповідно до статті 315 Господарського процесуального кодексу України у постанові суду касаційної інстанції повинен бути зазначений розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що в даному випадку справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" задовольнити частково.

2. Скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2025 у справі № 910/2840/25 в частині позовних вимог про стягнення інфляційних втрат, а справу в цій частині передати на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді Г. О. Вронська

І. Д. Кондратова