ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.02.2026 м. Івано-ФранківськСправа № 909/645/23
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В., секретар судового засідання Масловський А. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Івано-Франківської міської ради

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті маркет ІФ"

про стягнення неустойки за неправомірне використання нежитлових приміщень

в сумі 8 681 047 грн 04 коп.

представники не з"явилися

установив: до Господарського суду Івано-Франківської області звернулась Івано-Франківська міська рада з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий сервіс" про стягнення неустойки, нарахованої в період з 01.01.2023 до 31.05.2023 за неправомірне використання нежитлових приміщень в сумі 8 681 047 грн 04 коп.

17.07.2023 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

19.08.2024 суд постановив зупинити провадження у справі №909/645/23 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 909/719/24.

28.11.2025 від відповідача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі та закриття провадження (вх.№10495/25) з огляду на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 28.10.2025, відповідно до якої суд постановив затвердити мирову угоду укладену Івано-Франківською міською радою та ТОВ "Торговий сервіс" у справі № 909/719/24. Мирова угода станом на дату подання цієї заяви виконана в повному обсязі шляхом підписання відповідних змін до договору та акта приймання-передачі.

04.12.2025 суд постановив провадження у справі № 909/645/23 поновити, призначити судове засідання на 16.12.2025.

11.12.2025 від відповідача надійшла заява про долучення доказів вх.№20283 - Акта звірки розрахунків від 27.11.2025 року з якого вбачається, що за період січень 2022 року - листопад 2025 року орендна плата сплачена відповідачем у повному обсязі.

16.12.2025 суд задовольнив клопотання відповідача та оголосив перерву у підготовчому засіданні до 28.01.2026.

19.01.2026 від Івано-Франківської міської ради надійшла заява вх.№913/26 в якій висловлена позиція щодо закриття провадження у справі.

28.01.2026 суд, враховуючи неявку представників сторін, відклав підготовче засідання на 03.02.2026.

23.01.2025 від відповідача надійшло клопотання про зміну назви товариства вх.№1236/26 з ТОВ "Торговий сервіс" на ТОВ "Сіті маркет ІФ".

Розглянувши клопотання відповідача, суд вважає за необхідне його задовольнити, з огляду на таке.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 90 Цивільного кодексу України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно - правову форму та назву. Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності. Юридична особа може мати крім повного найменування скорочене найменування. Найменування юридичної особи вказується в її установчих документах і вноситься до єдиного державного реєстру.

Назва юридичної особи є її необхідною ознакою, яка забезпечує участь у цивільному обороті від свого імені та слугує засобом її індивідуалізації, що дозволяє відокремити її від інших юридичних осіб. Назва юридичної особи може зазнавати змін. Зміна назви юридичної особи проявляється в її зовнішній літеральній корекції.

Зміна назви юридичної особи тягне лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною назви.

Відповідно до ст.52 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

З урахуванням наведеним норм законодавства, зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва у зв`язку з відсутністю правонаступника нового учасника цивільних відносин, якому мають перейти права та обов`язки особи, яка вибула та юридичної незмінності правопопередника учасника цивільних відносин, який вибуває зі складу учасника цивільного відношення.

Відповідач подав Виписку з ЄДРЮОФОПГФ () з якої вбачається зміна назви юридичної особи, без інших змін, тому суд вважає необхідним змінити назву відповідача у справі.

29.01.2026 від позивача надійшла заява про повернення судового збору вх.№752/26 при розгляді клопотання про закриття провадження у справі.

В судове засідання 03.02.2026 представники сторін не з"явилися; про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронних листів від 30.01.2026.

Суд встановив, що предметом позову у справі є майнова вимога про стягнення неустойки, нарахованої в період з 01.01.2023 до 31.05.2023 за неправомірне використання нежитлових приміщень в сумі 8 681 047 грн 04 коп.

З матеріалів справи вбачається, що правовідносини між сторонами спору існують на підставі Договору оренди нежитлових приміщень ДО-3493 від 23.01.2012 року. Зазначений договір укладений на строк до 31 грудня 2022 року.

Відповідно до Угоди №УО-3493-1 про внесення змін до "Договору оренди нежитлових приміщень ДО-3493 від 23.01.2012 року", що укладена 07.11.2025 року на виконання умов мирової угоди у справі №909/719/24 та посвідчена приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлінським В. Д. за №2989 сторони, згідно з преамбулою, дійшли згоди викласти умови Договору ДО-3493 у новій редакції.

За змістом п. 12.1 розділу І "Змінювані умови Договору" сторони визначили, що цей договір діє на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану.

Згідно з указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого продовжувався відповідно до указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 №133/2022, 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року №341/2022, від 12 серпня 2022 року №573/2022, від 07.11.2022 року №757/2022.

Отже станом на дату завершення дії договору 31.12.2022 року в Україні діяв правовий режим воєнного стану та продовжений до 04.05.2026 року.

Відповідно до вимог ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин

між ними, які виникли до його укладення.

Згідно із правовим висновком, викладеним у постанові ОП КГС ВС від 30 серпня 2024 року у справі № 916/3006/23 поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. З урахуванням наведеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Отже, суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору існував на момент виникнення останнього, але припинив існування в процесі розгляду справи на час (до) ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Суд встановив, що укладаючи Угоду №УО-3493-1 про внесення змін до "Договору оренди нежитлових приміщень ДО-3493 від 23.01.2012 року", сторони врегулювали спір щодо строку дії Договору, який виник до моменту укладення такої Угоди, та передбачили, що договір діє на увесь період воєнного стану та 4 місяці після його завершення. При цьому, позивач прийняв оплату за користування приміщенням за спірний період.

Відтак вказані у позові підстави, а саме незвільнення приміщення з 01.01.2023 та як наслідок незаконне його використання до 31.05.2022, які є підставою для нарахування неустойки у розмірі подвійної орендної плати відпали у зв`язку з діями, вчиненими обома сторонами з метою врегулювання спірних питань. Протилежного сторони не зазначили.

Отже, внаслідок спільних дій сторін договору не залишилось неврегульованих питань, що свідчить про відсутність предмета спору та є підставою для закриття провадження згідно з п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

Суд також встановив, що такі дії сторін не суперечать закону, а закриття провадження у справі не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

З огляду на викладене, провадження у справі належить закрити.

Частиною 4 ст. 231 ГПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи те, що провадження у справі належить закрити у зв"язку з відсутністю предмета спору та клопотання позивача про повернення судового збору у суду, відповідно до п.5 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" наявні правові підстави для повернення Виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради з Держаного бюджету України судовий збір у сумі 130 215 грн 71 коп. судового збору, сплаченого відповідно до платіжної інструкції № 675 від 05 липня 2023 року.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 232- 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі за Івано-Франківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Маркет ІФ" про стягнення неустойки за неправомірне використання нежитлових приміщень в сумі 8 681 047 грн 04 коп.

Повернути Виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради, вул. Грушевського, буд. 21, м. Івано-Франківськ, 76004, ( код 04054346) з Держаного бюджету України судовий збір у сумі 130 215 (сто тридцять тисяч двісті п`ятнадцять) грн 71 коп. судового збору, сплаченого відповідно до платіжної інструкції № 675 від 05 липня 2023 року.

При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до частини 3 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення суддею та може бути оскаржена в строк та порядку, що визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Дата підписання 03.02.2026

Суддя Т.В. Максимів