ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2026 р. Справа№ 910/7375/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Буравльова С.І.

Алданової С.О.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Арітейл»

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 14.10.2025

у справі № 910/7375/25 (суддя Алєєва І.В.)

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каховська 58»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арітейл»

про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Рух справи

11.06.2025 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каховська 58» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арітейл» про стягнення 41 613,24 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань за договором про встановлення сервітуту в частині сплати вартості за розміщення на площі фасаду будинку вивіски відповідача. У зв`язку з порушенням грошового зобов`язання позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 41 613,24 грн, з яких основна сума боргу - 36 000,00 грн, пеня - 3548,56 грн, 3 % річних - 348,68 грн, інфляційні втрати - 1 716,00 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

24.06.2025 відповідач до суду подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до 1000, 00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.09.2025 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Арітейл» на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каховська 58» заборгованість у розмірі 36 000,00 грн, пеню у розмірі 3 548,56 грн, 3 % річних у розмірі 348,68 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 716,00 грн, витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

10.09.2025 від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каховська 58» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі в якій заявник просить стягнути 2 000,00 грн витрат на правову допомогу в суді першої інстанції.

23.09.2025 відповідач подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги з посиланням на те, що розмір витрат на правову допомогу адвоката є завищеними, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, а тому просив відмовити в задоволенні цього клопотання.

Короткий зміст додаткового рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 14.10.2025 заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каховська 58» про ухвалення додаткового рішення у справі задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Арітейл» на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каховська 58» - витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн.

Суд виходив з того, що заявлена відповідачем сума є обґрунтованою з урахуванням співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду, позивач подав клопотання (про доповнення або зміну апеляційної скарги), що по суті є апеляційною скаргою, просить скасувати це додаткове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні клопотання позивача про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що з урахуванням малозначності спору, відсутності судових засідань, ціни позову, витрати на правничу допомогу адвоката в загальному розмірі 8 000,00 грн (6 000,00 грн згідно рішення суду та 2 000,00 грн згідно додаткового рішення суду) є завищеними, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Заперечення відповідача

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив щодо доводів апеляційної скарги та зазначив, що апелянт не наводить жодних конкретних порушень, а лише загальні твердження, які не спростовують висновків суду. Відповідач вважає, що підстави для стягнення з відповідача судових витрат позивача на професійну правничу допомогу розмірі відповідають фактичним обставинам: в основному рішенні від 09.09.2025 суд першої інстанції стягнув з відповідача на користь позивача 6 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу зі складання позову, а решта 2 000,00 грн є витратами, пов`язаними із розглядом справи судом по суті. Таким чином, були наявні підстави для додаткового рішення, а рішення суду першої інстанції повністю відповідає нормам процесуального права.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Арітейл» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 14.10.2025 у справі №910/7375/25. Закінчено проведення підготовчих дій. Розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі у строк до 17.11.2025 (включно). Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 17.11.2025 (включно).

Межі перегляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного додаткового судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Джерела права, з яких виходить апеляційний суд при прийнятті додаткової постанови

Статтею 131-2 Конституції України унормовано, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.ч. 5, 8 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначеними частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, зважаючи на приписи частини четвертої статті 129 ГПК України, суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України, але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України.

Відповідна позиція випливає з правових висновків, які послідовно викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі № 922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, від 18.03.2021 №910/15621/19 тощо.

При цьому, такі критерії як обґрунтованість, пропорційність, співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката суд має враховувати як відповідно до частини четвертої статті 126 ГПК України, так і відповідно до частини п`ятої статті 129 цього Кодексу.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

За результатами розгляду справи, позивачем заявлено до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн, з яких:

- 6000,00 грн - за складання та подання до суду позовної заяви з додатками;

- 2000,00 грн - за складання та подання відповіді на відзив відповідача.

На підтвердження понесення зазначених витрат позивачем подано до суду, зокрема Договір про надання правничої допомоги від 22.05.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 26.03.2019 серія ПТ №2653, Акт приймання-передачі наданих послуг від 22.05.2025 на суму 6000,00 грн та платіжна інструкція від 27.05.2025 № 257 на суму 6 000,00 грн, а також долучено Акт приймання-передачі наданих послуг від 10.09.2025 на суму 2 000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.05.2025 між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Каховська 58» (надалі - «Клієнт») та Адвокатським бюро «ТАРАС КУЛАЧКО ТА ПАРТНЕРИ» (надалі - «Бюро») укладено Договір про надання правничої допомоги 22/05/2025-2, відповідно до умов якого Бюро зобов`язується надавати Клієнту правничу допомогу стосовно складання та підготовки до подачі до Господарського суду міста Києва позовної заяви Клієнта до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арітейл» про стягнення на користь Клієнта заборгованості за житлово-комунальні послуги, управління будинком, утримання будинку та прибудинкової території, втрат від інфляції і 3% річних, представництва Клієнта у судах усіх інстанцій.

Відповідно до п. 3.1 Договору сторони погодили, що вартість послуг складає 3 000,00 грн за одну годину надання Послуг.

Остаточна сума вартості наданих в рамках даного Договору послуг узгоджується сторонами у відповідному акті приймання-передачі наданих послуг з зазначенням наданих послуг, загальної кількість годин обслуговування та їх загальної вартості, який є невід`ємною частиною цього Договору. (п. 3.2. Договору).

22.05.2025 між сторонами складено Акт про надані послуги на суму 6000,00 грн за надані адвокатом послуги зі складання та подання позовної заяви.

Адвокатом додано платіжну інструкцію №257 від 22.05.2025 про сплату зазначених коштів.

10.09.2025 між сторонами складено Акт про надані послуги на суму 2000,00 грн за надані адвокатом послуги зі складання та подання відповіді на відзив.

Разом сума за надані послуги адвокатом позивача у цій справі складає 8000,00 грн.

Суд першої інстанції, відповідно до положень ст.ст. 126, 129 ГПК України, враховуючи неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, правомірного дійшов висновку про стягнення 2 000,00 грн за надані адвокатом послуги зі складання та подання відповіді на відзив, з урахуванням вже стягнутих в основному рішенні 6000,00 грн - за складання та подання позовної заяви.

В контексті викладено колегія враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Європейський суд з прав людини також зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Отже, у справі що переглядається, суд першої інстанції достатньою мірою обґрунтував своє рішення та навів необхідні аргументи, на підставі яких дійшов висновку про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Доводи відповідача про те, що витрати на правову допомогу адвоката в загальному розмірі 8 000,00 грн (6 000,00 грн згідно рішення суду та 2 000,00 грн згідно додаткового рішення суду) є завищеними, колегія вважає безпідставними, оскільки суд стягнув суму фактично сплачених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката з урахуванням положень процесуального законодавства.

Доводи відповідача про те, що судом першої інстанції не було належно оцінено складність спору з урахуванням малозначності спору, відсутності судових засідань, ціни позову колегія суддів визнає необґрунтованими, адже суд першої інстанції оцінював докази надання правової допомоги виходячи з їх обґрунтованості до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони.

Надаючи правову оцінку доводам відповідача щодо зменшення суми заявлених позивачем витрат, суд апеляційної інстанції враховує, що за результатами розгляду справи відповідач не заперечив факту користування сервітутом та сумою заборгованості, а його доводи про ненастання строку оплати за договором сервітуту визнано судом безпідставними. Суд першої інстанції з`ясував, що (у відповідній частині) права позивача були порушені. Колегія вважає, що з урахуванням цієї обставини, складності справи, об`єму наданих доказів, суд першої інстанції правильно стягнув витрати правничої допомоги у сумі 8000,00 грн. Ця сума не є значною.

Отже, суд першої інстанції врахував складність справи, надав оцінку запереченням відповідача, враховував поведінку усіх учасників справи під час вирішення цього спору, а також взяв до уваги приписи частин 4, 5 статті 126 ГПК України.

Разом з тим, колегія зазначає, що скаржником не спростовані висновки суду першої інстанції, всім обставинам, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі судом першої інстанції надана належна правова оцінка на підставі сукупності належних та допустимих доказів. Норми матеріального та процесуального права судом першої інстанції застосовані правильно.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає порушень норм процесуального права у діях суду попередньої інстанції під час винесення оскаржуваного додаткового рішення місцевого суду.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши справу колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг. Оскаржене додаткове рішення суду першої інстанції відповідає вимогам чинного законодавства.

Судові витрати

Відповідно до вимог статті 129 ГПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 14.10.2025 у справі №910/7375/25 залишити без змін.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді С.І. Буравльов

С.О. Алданова