ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення подання без розгляду

"28" січня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/3699/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

дослідивши подання Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вх. № 2-92/26 від 26.01.2026) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника у справі № 916/3699/23

за позовом: Дочірнього підприємства «Пілснер Україна» (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, № 10А, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «УА «ТТ-Інвестмент Груп» (84300, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Стуса Василя, № 64, )

про стягнення 433 285,50 грн,

ВСТАНОВИВ:

25.08.2023 Дочірнє підприємство «Пілснер Україна» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таіс-Дістрибьюшн» про стягнення заборгованості за договором поставки № 11669 від 12.10.2020 в розмірі 433 285,50 грн, а також витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.02.2024 позов задоволено повністю. Постановлено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УА «ТТ-Інвестмент Груп» на користь Дочірнього підприємства «Пілснер Україна» суму основної заборгованості в розмірі 433 285 грн 50 коп та судовий збір в розмірі 6 499 грн 28 коп.

15.04.2024 Господарським судом Одеської області на виконання рішення суду від 29.02.2024 по справі № 916/3699/23, яке набрало законної сили 02.04.2024, видано відповідний наказ.

26.01.2026 господарським судом через систему «Електронний суд» від Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України одержано заяву (вх. № 2-92/26), якою направлено для розгляду подання про тимчасове обмеження керівника боржника у праві виїзду за межі України за вих. № 9922 від 22.01.2026 (разом із усіма додатками). При цьому, зазначено, що після відкриття судового провадження по справі за поданням виконавця, оригінал подання № 992 від 22.01.2026 із усіма додатками, прошитими та скріпленою гербовою печаткою буде надано для судді для приєднання до справи та прийняття законного рішення.

Вказану заяву створено заступником начальника відділу Тріфоновим О.Ю. в підсистемі «Електронний суд» з додаванням до неї зображень документів у форматі pdf, зокрема файлу pdf, найменованого як «Подання виконавця за вих № 9922 від 22 січня 2026 року».

Як вбачається з подання Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника юридичної особи, державний виконавець просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України керівника юридичної особи боржника Нурметова Фаруха Султанхановича до виконання всіх покладених на нього зобов`язань за наказом № 916/5136/23 від 23.11.2023, виданого Господарським судом Одеської області за виконавчим провадженням № 74107369 з урахуванням стягнення виконавчого збору та витрат по провадженню та наказом № 916/3699/23 від 15.04.2024, виданого Господарським судом Одеської області за виконавчим провадженням № 74917167 з урахуванням стягнення виконавчого збору та витрат по провадженню, в межах зведеного виконавчого провадження за АСВП № 74926071 на загальну суму 752983,92 грн.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 337 ГПК України, тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця..

Дослідивши подання Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, господарський суд дійшов висновку, що воно не відповідає вимогам ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, а тому наявні підстави для повернення подання без розгляду, з огляду на наступне.

Стаття 337 ГПК України розміщена в розділі V ГПК України, яким регламентовано процесуальні питання, пов`язанні з виконанням судових рішень у господарських справах.

Відповідно до ч.2 ст. 170 ГПК України, письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, що подається на стадії виконання судового рішення, у тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження) з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Суд зазначає, що згідно частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Згідно з пунктом 10 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21 (далі - Положення), адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої Електронні кабінети в ЄСІТС в обов`язковому порядку.

Інші особи реєструють свої Електронні кабінети в ЄСІТС у добровільному порядку.

Згідно частини 8 статті 6 ГПК України, особа, яка зареєструвала електронний кабінет в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Частинами п`ять та шість статті 42 Господарського процесуального кодексу України визначено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи та подання такого документу через Електронний кабінет.

Відповідно до частини восьмої статті 42 ГПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, на такі документи накладається кваліфікований електронний підпис учасника справи (його представника) відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Пунктами 15, 44 частини 1 статті 1 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис; підписувач - фізична особа, яка створює електронний підпис.

Абзацом першим та третім статті 6, абзацом першим статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Згідно з п. 1, 2 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи», Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення) розроблено відповідно до вимог ГПК України ... та інших нормативно-правових актів.

Положення визначає порядок функціонування в судах та органах системи правосуддя окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, зокрема підсистем «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистеми відеоконференцзв`язку; порядок вчинення процесуальних дій в електронній формі з використанням таких підсистем; особливості використання в судах та органах системи правосуддя іншого програмного забезпечення в перехідний період до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у складі всіх підсистем (модулів).

Підпунктами 5.4., 5.4-1, 5.6., 5.8. п. 5 Положення передбачено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, який містить обов`язкові реквізити документа, правовий статус якого засвідчено кваліфікованим електронним підписом автора.

Електронний кабінет - персональний кабінет (вебсервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) ЄСІТС, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів ЄСІТС або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Користувач ЄСІТС (користувач) - особа, що пройшла процедуру реєстрації в підсистемі «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС), пройшла автентифікацію та якій надано доступ до підсистем ЄСІТС відповідно до її повноважень;

Офіційна електронна адреса - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС. Адреса електронної пошти, що використовується при реєстрації Електронного кабінету, не може бути зареєстрована в доменній зоні, використання якої заборонено законодавством України.

Згідно з п. 16 Положення процесуальні документи та докази можуть подаватися до суду в електронній формі, а процесуальні дії - вчинятися в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС з використанням власного кваліфікованого електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису, за винятком випадків, передбачених процесуальним законом, цим положенням, а також випадків, коли суд, до якого подаються документи та докази, не інтегровано до ЄСІТС.

Відповідно до пункту 24 Положення підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи. Інструкція користувача Електронного суду розробляється адміністратором ЄСІТС та розміщується на вебсторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за веб-адресою wiki.court.gov.ua.

Відповідно до п.26 Положення електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС.

Відповідно до пункту 27 Положення до створених в Електронному суді документів користувачі можуть додавати інші файли (зображення, відеофайли тощо). Відповідні додані файли (додатки) підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів разом зі створеними в Електронному суді документами, до яких вони додаються.

Технічні вимоги щодо форм електронних документів та їхніх додатків, обмеження щодо їхнього розміру, формату та інших характеристик встановлюються Інструкцією користувача Електронного суду.

Згідно з п.12.1.1 Інструкції з використання підсистеми «Електронний кабінет» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Інструкція) подача заяв відбувається покроково, кількість кроків може відрізнятися в залежності від типу судочинства та обраного шаблону.

Відповідно до п.12.8 Інструкції на кроці «Текст заяви» для створення тексту заяви можна скористатись вбудованими редакторами, або скопіювати та вставити заздалегідь підготовлений текст.(п.12.8.1) В тексті заяви не потрібно зазначати назву заяви та додатків до неї, найменування суду та учасників. Вказані атрибути автоматично формуються засобами ЕС та будуть відображені на завершальній стадії створення заяви. (п.12.8.2).

На кроці «Додатки» слід завантажити всі документі, відео-, аудіо- та інші файли, які підтверджують позовні вимоги. Для кожного виду заяви у даному розділі ЕС міститься перелік типових рекомендованих додатків. Щоб завантажити додаток, потрібно натиснути відповідну кнопку та обрати файл для прикріплення. Файл також можна просто перетягнути до відповідного вікна. (п.12.10.1., п.12.10.2. Інструкції).

Також, в Інструкції користувача Електронного суду надано такі визначення:

електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документу засвідчується кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію;

електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа, правовий статус якого засвідчено кваліфікованим електронним підписом автора;

паперовий документ - документ, інформація в якому зафіксована на папері, включаючи обов`язкові реквізити документа, який засвідчений особистим підписом автора.

З аналізу викладених норм вбачається, що будь-яка заява, зокрема і подання державного виконавця, подається до суду виключно в оригіналі шляхом подання паперового документу з проставленням власноручного підпису підписанта або через підсистему «Електронний суд» з накладенням ЕЦП на електронний документ.

Відтак, судом встановлено, що при зверненні до суду заступником начальника відділу Тріфоновим О.Ю. в підсистемі «Електронний суд» сформовано шаблон під назвою «Заява» та підписано його кваліфікованим електронним підписом як представником заявника. При цьому, з тексту сформованого та поданого до суду основного документу «Заява» вбачається, що самого тексту подання з використанням вбудованого текстового редактора системи «Електронний суд» немає, а він є лише супровідним листом, де, зокрема, заступником начальника відділу зазначено, що подання додається окремим файлом, а його оригінал буде надано після відкриття судового провадження по справі.

В свою чергу, сам текст подання додано у форматі PDF-файлу, як додаток до основної заяви, а у вказаному поданні зазначено, що його підписантом є заступник начальника відділу Олександр Тріфонов. При цьому, матеріали подання не містять відомостей про його підписання електронним цифровим підписом представника та доказів перевірки електронного цифрового підпису, накладеного на подання, із використанням підсистеми «Електронний суд», що позбавляє суд можливості встановити дотримання заявником вимог щодо обов`язкового підписання процесуального документа особою, яка його подає.

Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Вимога про звернення з документами, які подаються в електронній формі, до суду через підсистеми ЄСІТС є обов`язковою для осіб, визначених частиною 6 статті 6 ГПК України та пунктом 10 Положення про ЄСІТС, та тих осіб, які добровільно зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС (висновок Верховного Суду в ухвалі від 20.11.2023 у справі №911/362/22).

Отже, електронним підписом за допомогою ЄСІТС повинен бути скріплений процесуальний документ, що подається до суду, а накладення ЕЦП на додатки до цього документа лише засвідчує їх відповідність оригіналу.

Відтак, подача процесуальних документів, зокрема: позов, відзив, заперечення, пояснення і т.і. в системі «Електронний суд», як додаток у PDF форматі суперечить вимогам діючого законодавства та не повинні прийматися судом до уваги, оскільки фактично процесуальний документ не скріплений підписом за допомогою ЄСІТС, а накладення електронного підпису на додатки до цього документа лише засвідчує їхню справжність оригіналу.

Таким чином, формування подання заступником начальника відділу Тріфоновим О.Ю. в підсистемі «Електронний суд», відбулося всупереч приписів частин 5, 6 статті 42 ГПК України, зокрема, без застосування вбудованого текстового редактора шляхом заповнення відповідної форми документа, передбаченої Інструкцією, що суперечить пункту 26 Положення, оскільки таке подання було подане у порядку пункту 27 Положення про ЄСІТС просто як ілюстративний додаток до супровідного листа у вигляді графічного файлу у форматі *.pdf, що містив зображення копії тексту паперового документу, іменованого, як «подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника-юридичної особи».

Суд зазначає, що такий документ не є належним чином оформленим поданням, поданим через підсистему «Електронний суд», як того вимагають положення процесуального законодавства, а подання вказаного подання у відповідній формі свідчить про використання непередбаченого процесуальним законодавством способу звернення до суду, а тому відскановану копію подання у форматі pdf. слід вважати не підписаною та такою, що не може бути прийнята до розгляду судом.

При цьому, суд звертає увагу державного виконавця, що чинне процесуальне законодавство не передбачає відкриття судового провадження по справі за поданням останнього, як і не передбачає його залишення без руху, а ст. 337 ГПК України унормовує порядок розгляду такого подання, зокрема, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця, проте за наявності для цього підстав та за умови дотримання заявником вимог щодо порядку подання та форми відповідного процесуального документу.

Частиною 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

З огляду на викладене, оскільки державним виконавцем при зверненні із поданням не дотримано вимог ч. 2 ст.170 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення подання без розгляду згідно ч. 4 ст. 170 ГПК України, оскільки звернення із вказаним поданням у відповідній формі свідчить про використання непередбаченого процесуальним законодавством способу звернення до суду, а тому відскановану копію подання у форматі pdf слід вважати не підписаною та такою, що не може бути прийнята до розгляду судом

Додатково, суд звертає увагу, що ст. 338 ГПК України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Отже, відповідне подання подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і стосується боржника за невиконаним ним судовим рішенням.

В даному випадку, заявником подано відповідне подання без зазначення конкретної відповідної господарської справи та щодо виконання судового рішення у даній справі, а лише з посиланням на зведене виконавче провадження, до якого входять дві справи № 916/5136/23 та № 916/3699/23, що також є порушенням п. 3 ч. 1 ст. 170 ГПК України щодо зазначення номеру справи та прізвища та ініціалів судді (суддів), тобто, в цілому суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Варто відмітити, що статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Конституцією України визначено основні засади судочинства і до них, зокрема, належать законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 129 Конституції України).

Статтею 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак.

Таким чином, прийняття судом до розгляду заяви, поданої без дотримання вимог статті 170 ГПК України, може бути витлумачено як надання переваги заявнику, що порушить окреслені засади судочинства, унеможливить учасникам справи ознайомитися з заявою та доданими до неї документами з метою висловленням позиції та сприятиме виникненню сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості суду, що є неприпустимим.

Імперативними приписами частини 4 статті 170 ГПК України визначено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 зазначено, що право на суд може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обов`язків», пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за судом.

Водночас суд звертає увагу державного виконавця на те, що після усунення обставин, що стали підставою для повернення вказаної подання без розгляду, останній має право звернутися до суду із відповідним поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника повторно, що свідчить про відсутність перешкод у доступі до суду.

Керуючись ст.ст. 170, 234, 235, 337 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Подання Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вх. № 2-92/26 від 26.01.2026) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника у справі № 916/3699/23 - повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набрала законної сили 28.01.2026 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її постановлення.

Суддя О.В. Цісельський