ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2026 Справа № 914/3657/25

За позовом:Акціонерного товариства «Ідея Банк», м. Львів
до відповідача:ОСОБА_1, Полтавська обл., смт Диканька
про:стягнення заборгованості

Суддя - Крупник Р.В. Секретар - Зусько І.С.
Представники сторін:
від позивача:не з`явився;
від відповідача:не з`явився.

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ.

Акціонерне товариство «Ідея Банк» (надалі - Позивач, АТ «Ідея Банк») звернулося до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі - Відповідач, ОСОБА_1) про стягнення заборгованості.

Ухвалою від 02.12.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання у справі призначив на 22.12.2025.

Ухвалою від 22.12.2025 судове засідання відкладено на 26.01.2026.

Сторони не забезпечили явку повноважних представників у судове засідання 26.01.2026, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Так, ухвала від 22.12.2025 доставлена позивачу до електронного кабінету 24.12.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Крім цього, вказана ухвала отримана відповідачем у відділенні поштового зв`язку 02.01.2026, що підтверджується трекінгом поштового відправлення №R85 з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта».

Від представниці позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі (вх. №2338/26 від 26.01.2026).

КЛОПОТАННЯ СТОРІН.

Станом на 26.01.2026 залишається невирішеним клопотання позивача (вх. №33713/25 від 16.12.2025), у якому він просить залишити без розгляду позовну вимогу про стягнення 50`000,00 грн. кредитної заборгованості, оскільки відповідач перерахував вказану суму на рахунок АТ «Ідея Банк». Цю суму було розподілено позивачем таким чином: на погашення простроченого боргу спрямовано 28`142,43 грн., на погашення прострочених процентів - 4,65 грн., на погашення простроченої плати за обслуговування кредиту - 21`852,92 грн.

Проаналізувавши зміст цього клопотання, суд зазначає, що відповідно до пункту 5 частини 1 статті 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Заяву про залишення позову без розгляду подано до початку розгляду справи по суті, а саме до першого судового засідання у цій справі, що було призначене на 22.12.2025, тобто у встановлений процесуальним законом строк. Крім того, заяву подано за допомогою підсистеми «Електронний суд» повноважною представницею, а саме Заставною О.В., яка діє згідно із наказом «Про самопредставництво АТ «Ідея Банк» в судах України» №Н/2022-1474 від 28.10.2022 та витягу з ЄДР.

Зважаючи на це, суд доходить висновку про наявність підстав для залишення без розгляду позову в частині вимоги про стягнення 50`000,00 грн. кредитної заборгованості.

Відтак, станом на дату постановлення цього рішення предметом позову є позовна вимога про стягнення 155`787,74 грн. (205`787,74 - 50`000,00), з яких 111`854,21 грн. борг за тілом кредиту, 6,45 грн. борг за відсотками за користування кредитом, 43`927,08 грн. борг за платою за обслуговування кредиту.

ДОВОДИ СТОРІН.

Доводи позивача.

Позов обґрунтовано тим, що 23.01.2024 між позивачем (банк) та ФОП ОСОБА_1 (позичальник) укладено Кредитний договір №КБ03.00502.010687294, на виконання якого відповідачу було надано кредит у розмірі 200`000,00 грн. із сплатою процентів у розмірі 0,01% річних та зі строком повернення до 23.01.2027.

Як стверджує позивач, відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором, що стало підставою для його дострокового розірвання. У відповідача існує борг у розмірі 155`787,74 грн., стягнення якого позивач просить здійснити у судовому порядку.

Доводи відповідача.

Відповідач своїм правом на висловлення заперечень проти позову, передбаченим статтею 165 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), не скористався та не подав до суду у встановлений процесуальним законом строк відзиву на позовну заяву.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

23.01.2024 між позивачем (кредитор) та ФОП ОСОБА_1 (позичальник) укладено Кредитний договір №КБ03.00502.010687294 (надалі - Договір), згідно із пунктами 1.1, 2.1 якого кредитор надає позичальнику грошові кошти у розмірі 200`000,00 грн. для поповнення обігових коштів із застосуванням фіксованої процентної ставки у розмірі 0,01% річних, зі сплатою комісії за видачу кредитних коштів у розмірі 1,1% від суми кредиту та комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99% від суми кредиту, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти та комісії за користування ним у термін по 23.01.2027 включно. Перерахування грошових коштів слід здійснювати на поточний рахунок позичальника: НОМЕР_1 .

Відповідно до пункту 3.1 Договору позичальник сплачує банку комісії в наступному порядку:

- комісія за видачу кредитних коштів утримується банком в день видачі кредитних коштів з суми кредитних коштів, що зараховується на поточний рахунок позичальника в банку;

- комісія за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, починаючи з дати надання кредиту та сплачується позичальником щомісячно в терміни і в розмірах, вказаних у графіку щомісячних платежів, який наведений в додатку №1 до договору. Базою для нарахування комісії є початкова сума кредиту.

Проценти нараховуються два рази на місяць за методом «факт/факт». Базою для нарахування процентів є залишок заборгованості за кредитом. Графік платежів позичальника за договором в розрізі сум погашення кредиту, процентів і комісії за обслуговування кредитної заборгованості є невід`ємною частиною договору. Нарахування процентів та комісії за обслуговування кредитної заборгованості припиняється з настанням терміну повернення кредиту (пункти 3.2-3.4 Договору).

У Додатку №1 до Договору сторони погодили графік повернення кредиту із зазначенням у ньому дат погашення боргу та сум, які підлягають сплаті.

Пунктами 2.4, 2.5 Договору передбачено, що кредит видається на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Датою видачі кредиту вважається день списання коштів з позичкового рахунку позичальника.

На виконання умов Договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 200`000,00 грн., утримавши із вказаної суми 2`176,06 грн. комісії, що підтверджується копіями платіжних інструкцій №7028497, №7028495 та №7028498, які датовані 23.01.2024, та випискою по рахунку за період з 01.01.2000 по 06.11.2025.

Позичальник повертає кредит разом із процентами та щомісячною комісією за обслуговування кредитної заборгованості до дня числа кожного місяця згідно із графіком (пункт 4.2 Договору).

Відповідно до підпункту 5.3.2 пункту 5.3 Договору позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти і комісію за обслуговування кредитної заборгованості до дня/числа кожного місяця згідно з графіком.

Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань за Договором щодо своєчасного внесення платежів, а станом на дату подання позову останній платіж за Договором здійснений ним 18.05.2025, що підтверджується випискою по рахунку за період з 01.01.2000 по 06.11.2025.

Пунктом 4.11 Договору передбачено, що банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів, про що письмово повідомляє позичальника в порядку, визначеному договором.

Банк має право вимагати дострокового повернення позичальником кредиту у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником зобов`язань, передбачених договором. При цьому датою, з якої у банку виникає право вимагати у позичальника погашення заборгованості за договором у повному обсязі, є наступний банківський день за днем, коли банку стало відомо про хоча б один із зазначених у підпункті 5.2.5 договору фактів. Сторони домовилися, що виникнення зобов`язання позичальника достроково повернути кредитору всю заборгованість за договором згідно із підпунктом 5.2.5 договору, тягне за собою виконання всіх передбачених договором платіжних зобов`язань позичальника в строк, що зазначений у відповідній вимозі банку, яка направляється позичальнику в порядку, передбаченому пунктом 11.1 договору. У разі направлення банком вимоги про дострокове погашення заборгованості термін повернення кредиту та виконання інших грошових зобов`язань за договором є таким, що настав (підпункт 5.2.5 пункту 5.2 Договору).

Пунктом 11.1 Договору передбачено, що усі повідомлення за договором вважатимуться зробленими належним чином, якщо вони будуть здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, або кур`єром, або вручені особисто за зазначеними у договорі адресами сторін. При цьому у разі направлення повідомлення засобами пошти/кур`єрської служби повідомлення позичальника вважається здійсненим в момент отримання банком квитанції поштового відправлення/кур`єрської служби про відправлення відповідного рекомендованого листа позичальнику за зазначеною у договорі адресою позичальника. При цьому позичальник вважається повідомлений належним чином навіть при неотриманні такого листа з будь-яких причин. Сторони за взаємною згодою встановили, що якщо поштове повідомлення не може бути вручене через відсутність клієнта за адресою для листування клієнта, зазначеною у договорі, або з інших причин, то письмове повідомлення вважається врученим клієнту в день його надіслання банком.

Враховуючи порушення відповідачем умов Договору, 07.10.2025 позивач направив на дві адреси ОСОБА_1, які вказані у реквізитах сторін у Договорі, Вимогу про дострокове виконання зобов`язань вих. №12.4.2/КБ03.00502.010687294 від 01.10.2025, у якій зазначив про існування заборгованості за Договором та вимагав достроково погасити її в 30-денний термін від дня надіслання вимоги.

Обидві вимоги були вручені відповідачу, що підтверджується наявними у матеріалах справи трекінгами поштових відправлень, однак проігноровані ним.

Станом на дату ухвалення рішення у цій справі відповідач не виконав своїх грошових зобов`язань за Договором. У нього існує заборгованість за тілом кредиту у розмірі 111`854,21 грн., за відсотками за користування кредитом у розмірі 6,45 грн., за комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 43`927,08 грн. Відповідні обставини прослідковуються зі змісту виписки по рахунку за період з 01.01.2000 по 06.11.2025, а також розрахунку АТ «Ідея Банк».

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

З матеріалів справи вбачається, що позивач на виконання умов Кредитного договору №КБ03.00502.010687294 від 23.01.2024 надав відповідачу кредит у розмірі 200`000,00 грн. з умовою повернення кредитних коштів у термін до 23.01.2027 та зі сплатою комісій і процентів за користування кредитом у порядку та строки, встановлені Графіком платежів.

Згідно із частиною 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідач не дотримався виконання своїх обов`язків за Договором та допустив прострочення по сплаті чергових платежів, передбачених у Графіку щомісячних платежів, у зв`язку із чим позивач направив йому Вимогу про дострокове виконання зобов`язань вих. №12.4.2/КБ03.00502.010687294 від 01.10.2025.

Слід зазначити, що пред`явлення кредитором вимоги про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором фактично змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення кредитора з такою достроковою вимогою до позичальника в порядку частини 2 статті 1050 ЦК України вважається, що строк виконання кредитного договору в повному обсязі є таким, що настав.

При цьому, у разі пред`явлення до позичальника вимоги в порядку частини 2 статті 1050 ЦК України право кредитора нараховувати передбачені кредитним договором відсотки за користування кредитом припиняється, а кредитор втрачає право нараховувати відсотки після настання терміну повернення, який зазначений ним у відповідному повідомленні/претензії на адресу боржника, оскільки такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови виконання основного зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, змінив порядок і строк його виконання, припинив подальше кредитування позичальника, змінив строк дії кредитної лінії та термін повернення кредиту (відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13.11.2024 у справі №916/1950/16 (916/4694/15)).

У вимозі, направленій відповідачу 07.10.2025, позивач встановив тридцятиденний строк від дня надіслання вимоги для дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами та комісії, чим змінив строк виконання кредитного зобов`язання.

Зважаючи на викладене, відповідач зобов`язаний був виконати зобов`язання за Договором у повному обсязі у строк до 06.11.2025 включно. Разом з тим, жодних дій із повернення кредитних коштів ним вжито не було.

Згідно із наданими АТ «Ідея Банк» розрахунками у відповідача наявна заборгованість за тілом кредиту у розмірі 111`854,21 грн., за відсотками за користування кредитом у розмірі 6,45 грн., за комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 43`927,08 грн. При цьому останнім днем нарахування процентів є 30.10.2025, а комісії - 23.10.2025.

Вказані суми обраховані позивачем правильно, із дотриманням умов Договору. Відповідач не подавав до суду контррозрахунків, будь-яких заперечень щодо розміру боргу, а також доказів повної чи часткової його сплати.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що позовна вимога про стягнення боргу у загальному розмірі 155`787,74 грн. (111`854,21 + 6,45 + 43`927,08) є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

У відповідності до частини 1 статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Звертаючись до суду із позовом, позивач сплатив судовий збір у розмірі 2`469,46 грн. за позовну вимогу про стягнення 205`787,74 грн. заборгованості, що підтверджується платіжною інструкцією №4296118 від 12.11.2025 та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Вище уже зазначалося, що суд за заявою позивача залишає без розгляду позовну вимогу про стягнення заборгованості у розмірі 50`000,00 грн.

Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Зважаючи на це, судовий збір за позовну вимогу про стягнення 50`000,00 грн. боргу не підлягає поверненню, покладається на позивача та, відповідно, не підлягає стягненню із відповідача.

Станом на дату постановлення цього рішення у межах справи розглядається вимога про стягнення 155`787,74 грн. заборгованості. Судовий збір за відповідну позовну вимогу становить 1`869,46 грн.

Зважаючи на повне задоволення вимоги про стягнення 155`787,74 грн. боргу, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 1`869,46 грн.

Керуючись статтями 2, 12, 42, 123, 126, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Залишити без розгляду позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 в частині вимоги про стягнення 50`000,00 грн. заборгованості.

2. Позов задовольнити.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (79008, м. Львів, вул. Валова, буд. 11; ) 155`787,74 грн. кредитної заборгованості та 1`869,46 грн. судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до статті 327 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Повне рішення складено та підписано 02.02.2026.

Суддя Крупник Р.В.