ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" січня 2026 р. м. Ужгород Справа № 907/1141/25

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

За участю секретаря судового засідання Сінкіна Е.В.

розглянувши матеріали справи за позовом Акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК", м. Ужгород

до відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Солотвинська селищна рада Тячівського району

про виділ земельної ділянки

За участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача в якому заявляє позовні вимоги про виділення Акціонерному товариству «КОМІНВЕСТБАНК» (м. Ужгород, вул. Гойди, 10 Код ) земельної ділянки у межах та площею, що визначені за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи та у спосіб згідно із технічними варіантами, які зазначені будуть в експертизі для експлуатації та обслуговування майнового комплексу, загальною площею 1 248,65 кв.м, що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Тячівський р-н, смт. Солотвино, вул. Підгамури, буд.100, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, із земельної ділянки площею 113,92 га, яка відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ЗК011 № 000396 від 16.07.1996 перебуває у постійному користуванні Хустської дистанції колії ДТГС «Львівська залізниця».

Ухвалою суду від 14.10.2025 р. позовну заяву Акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК" залишено без руху.

15.10.2025 р. до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 17.10.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Солотвинську селищну раду Тячівського району. Розгляд справи № 907/1141/25 вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі № 907/1141/25 призначено на 19.11.2025.

30.10.2025 до суду надійшов відзив відповідача по суті заявлених позовних вимог.

14.11.2025 позивачем подано суду відповідь на відзив.

Призначене підготовче засідання суду 19.11.2025 р. о 11:00 год. не відбулося у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на території Закарпатської області, про що керівником апарату Господарського суду Закарпатської області Сегляник О.І., складено акт від 19.11.2025 року, що через сповіщення системою цивільного захисту міста Ужгорода сигналу «Повітряна тривога» судові засіданні не відбулися.

Ухвалою суду від 19.11.2025 відкладено підготовче засідання у справі на 20.01.2026.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, посилаючись на їх обгрунтованість наявними у справі матеріалами. Також, з прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач, для вирішення питання щодо розміру земельної ділянки, яка має бути виділена АТ «КОМІНВЕСТБАНК» під майновим комплексом, загальною площею 1 248,65 кв.м, що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Тячівський р-н, смт. Солотвино, вул. Підгамури, буд.100 та навколо нього просить суд призначити проведення судової земельно-технічної експертизи.

На вирішення експертизи поставити наступні питання:

1. Які межі та площа земельної ділянки під майновим комплексом, загальною площею 1 248,65 кв.м, що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Тячівський р-н, смт. Солотвино, вул. Підгамури, буд.100 та навколо нього

2. Які варіанти конфігурацій земельної ділянки можливі для виділу частини земельної ділянки, що перебуває у користуванні , які зазначені будуть в експертизі

3. Чи розташований майновий комплекс, загальною площею 1 248,65 кв.м, що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Тячівський р-н, смт. Солотвино, вул. Підгамури, буд.100 (вказати координати їх розташування та кількість) в межах земельної ділянки згідно державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ЗК011 № 000396 від 16 липня 1996 року.

4. Чи встановлені в натурі межі земельних ділянок згідно розмірів вказаних у Державному акті на право постійного користування землею серії ІІ-ЗК011 № 000396 від 16 липня 1996 року;

5. Яка дійсна (ймовірна) площа земельних ділянок згідно розмірів вказаних у Державному акті на право постійного користування серії ІІ-ЗК011 № 000396 від 16 липня 1996 року, з врахуванням відомостей державної публічної кадастрової карти;

Для проведення експертизи необхідно витребувати у відповідача-1 та у позивачів оригінали таких документів:

1. Державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ЗК011 № 000396 від 16 липня 1996 року;

2. Технічну документацію на підставі якої виготовлений такий акт;

3. Технічний звіт по виготовленню державного акту на право постійного користування землею Львівській залізниці на Хустську дистанцію колії в межах Тячівського району Закарпатської області, з додатком: План зовнішніх меж землекористування (планшетного формату), План смуги залізниці планшет-карта; Проведення експертизи просить доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

При цьому, відповідно сформованого клопотання у порядку вимог ст. 42, 81, 169 ГПК України позивач суду не подав.

Представник відповідача заперечує щодо наявності підстав для призначення відповідної судової експертизи з мотивів, наведених у відзиві по суті заявлених позовних вимог та у засіданні суду.

Стверджує, що Господарським процесуальним кодексом України передбачено право, а не обов`язок суду, щодо призначення судової експертизи за наявності дійсної необхідності її призначення, у випадку необхідності спеціальних знань, якими не володіє суд та у разі неможливості суду вирішити питання, що входять до предмету доказування без її призначення (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.04.2021 у справі № 927/685/20).

У поданому клопотанні представник позивача не навів правових підстав та належного обгрунтування щодо потреби у призначенні земельно-технічної експертизи відносно земельної ділянки, та не обумовив мети (потреби) у останній, та необгрунтував мотиви, яким чином результат земельно-технічної експертизи відносно земельної ділянки вплине на предмет розгляду справи №907/1141/25.

Розглянувши клопотання позивача про призначення судової експертизи та додаткові пояснення, а також взявши до уваги доводи відповідача зазначені в запереченні, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання та призначення у даній справі судової експертизи з таких підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Відповідно до частини 1, 2 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Згідно з частинами 1, 2 статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Так, вказаною нормою Господарського процесуального кодексу України передбачено право, а не обов`язок суду, щодо призначення судової експертизи за наявності дійсної необхідності її призначення, у випадку необхідності спеціальних знань, якими не володіє суд та у разі неможливості суду вирішити питання, що входять до предмету доказування без її призначення.

За положеннями статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 99 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Оцінюючи обґрунтованість та доцільність запропонованих питань відповідачем, суд вважає, що такі не спрямовані на з`ясування обставин, що мають значення для справи та вирішення спору по суті.

Відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України, суд може вирішувати питання про призначення експертизи лише:

- у підготовчому засіданні під час розгляду справи у суді першої інстанції (п.8 ч.2

ст.182 ГПК України);

- під час підготовки справи до апеляційного розгляду у суді апеляційної інстанції

(п.6 ч.1 ст. 267 ГПК України);

- при перегляді судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами у суді першої і апеляційної інстанції (ч.2 ст. 325 ГПК України).

Відтак, суд приходить до переконання, що подане клопотання про проведення судової земельно-технічної експертизи, не пов`язане з предметом доказування у даній справі, не спрямоване на з`ясування обставин що мають значення для справи та вирішення спору по суті.

Окрім того, при розгляді справи №907/1141/25 немає наявних обставин для призначення експертизи в порядку ч. 1 ст. 99 ГПК України та враховуючи, що не наведені жодні обґрунтування, та враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази які є взаємно суперечливими, господарський суд в змозі самостійно надати оцінку всім доказам, які містяться в матеріалах справи та мають суттєве значення для вирішення спору, суд дійшов висновку про відсутність підстав для призначення по справі судової експертизи, та відповідно відмови у задоволенні клопотання позивача.

Таким чином, суд доходить висновку про відсутність підстав для призначення у справі судової експертизи, у зв`язку з чим клопотання представника відповідача про призначення судової будівельно-технічної експертизи не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 177-185, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання АТ «Комінвестбанк» про призначення земельно-технічної експертизи - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 20.01.2026 та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 02.02.2026.

Суддя Ремецькі О.Ф.