ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
03 лютого 2026 рокуСправа № 921/142/22
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Боровця Я.Я.

Розглянувши заяву Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання кредиторських грошових вимог відносно боржника Малого підприємства "Сяйво" (вх. № 8 від 01.01.2026)

у справі №921/142/22

за заявою боржника Малого підприємства "Сяйво", вул. Грушевського, 15, м. Теребовля, Тернопільська область

про банкрутство

Встановив:

У провадженні Господарського суду Тернопільської області перебуває справа №921/142/22 про банкрутство Малого підприємства "Сяйво".

Постановою Господарського суду Тернопільської області від 06.04.2023 припинено процедуру розпорядження майном Малого підприємства "Сяйво" та повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Шимечка А.Я. Мале підприємство "Сяйво" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців; призначено ліквідатором у справі №921/142/22 арбітражного керуючого Шимечка А.Я.

06.04.2023 на офіційному веб-порталі судової влади України оприлюднено повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у встановленому законодавством порядку.

31.12.2025 (документ сформований в системі "Електронний суд") Головне управління ДПС у Тернопільській області звернулося до Господарського суду Тернопільської області з заявою (вх. №8 від 01.01.2026) про визнання поточних грошових вимог до боржника ВАТ "Теребовлянська фабрика ялинкових прикрас".

Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.01.2026, для розгляду заяви визначено суддю Боровця Я.Я.

Ухвалою суду від 09.01.2026 прийнято заяву (вх. №8 від 01.01.2026) Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання поточних грошових вимог відносно боржника Малого підприємства "Сяйво", до розгляду. Призначено судове засідання у справі №921/142/22 на 03.02.2026.

У судовому засіданні 03.02.2026 оголошено перерву до 26.02.2026, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Статтею 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність.

Сторони користуються рівними процесуальними правами (стаття 42 ГПК України).

Статтею 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Із змісту частини 4 статті 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до статті 91 ГПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч.1).

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом (ч.2).

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (ч.6).

З метою з"ясування всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає за доцільне витребувати в порядку статей 74, 90 ГПК України у заявника оригінали усіх доказів долучених до поданої заяви про визнання кредиторських грошових вимог чи належним чином засвідчені копії в читабельному вигляді.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, статтями 2, 42, 73, 74, 91, 232, 234, 235 ГПК України, Господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Зобов`язати Головне управління ДПС у Тернопільської області подати/надіслати до суду в строк до 25.02.2026 оригінали усіх доказів долучених до поданої заяви про визнання кредиторських грошових вимог чи належним чином засвідчені копії в читабельному вигляді.

2. Копію ухвали надіслати заявнику та ліквідатору до електронного кабінету в електронній формі із застосуванням ЄСІТС в порядку, визначеному ГПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвалу підписано "04" лютого 2026 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію у справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя Я.Я. Боровець