ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

02.02.2026р. Справа № 905/169/25

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.,

при секретарі Руденко Е.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 )

про грошові вимоги до боржника у сумі 229597,93 грн. (вх.№ 2739/25 від 24.04.2025), -

у справі № 905/169/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» (),

розпорядник майна арбітражний керуючий Карауш Ю.В., -

за участю представників: не з`явились, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 26.03.2025 у справі №905/169/25, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 07.05.2025 та постановою Верховного суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 24.09.2025, відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ»; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном строком 170 календарних днів; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Карауш Юлію Вікторівну; вирішені інші процедурні питання.

На офіційній сторінці Верховного суду веб-порталу Судова влада України опубліковано оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» (№ 75623 від 26.03.2025).

В межах строку, визначеного частиною 1 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), 23.04.2025 ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Трун Ольга Валентинівна, подано заяву про грошові вимоги до боржника у сумі 229597,93 грн. (вх.№ 2739/25 від 24.04.2025), що складається з нарахованої, але невиплаченої заробітної плати за період з 15.08.2022 по 16.09.2024 (в тому числі компенсації за невикористану відпустку), що підтверджено рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2025 року по справі №199/8618/24.

На підтвердження вимог надано суду наступні документи: правовстановлюючі документи представника заявника, паспортні дані та картку платника податків ОСОБА_1 , наказ (розпорядження) про припинення трудового договору, виписка АТ КБ «ПриватБанк» про рух коштів по рахунку, довідка Пенсійного фонду України про індивідуальні відомості про застраховану особу від 02.01.2025 та від 28.10.2024, рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.04.2025 по справі №199/8618/24 (провадження №2/199/696/25), витяг з трудової книжки НОМЕР_2 .

Ухвалою від 30.04.2025 судом відкладено вирішення питання щодо прийняття заяви ОСОБА_1 про грошові вимоги до боржника до повернення матеріалів справи № 905/169/25 на адресу Господарського суду Донецької області.

Згідно ухвали суду від 23.06.2025 прийнято заяву ОСОБА_1 із вимогами на суму 229597,93 грн. (вх.№ 2739/25 від 24.04.2025) до боржника та призначено її до розгляду у попередньому засіданні.

Боржником подано до суду додаткові пояснення у справі щодо заяви про грошові вимоги кредитора (вх.№ 01-41/10518/25 від 10.11.2025), в яких вказує, зокрема у пункті 81, що ТОВ «Краснолиманське» частково визнає грошові вимоги ОСОБА_1 на загальну суму 170491,78 (заборгованість по заробітній платі), а заявлена кредитором сума у розмірі 229597,93 грн. значно перевищує фактичну заборгованість. На підтвердження аргументів надано суду правовстановлюючі документи підписанта та квитанції про надсилання цих пояснень іншим учасникам справи в зареєстровані електронні кабінети в системі «Електронний суд».

14.11.2025 в системі «Електронний суд» ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» подані додаткові пояснення у справі (вх.№ 7085/25 від 17.11.2025), за змістом яких між іншим зазначає, що представником ОСОБА_1 - адвокатом Трун О.В. не було надано належних доказів наявності повноважень виступати від імені заявника з кредиторськими вимогами у даній справі, тому просить залишити таку заяву з кредиторськими вимогами без розгляду або відмовити у їх визнанні через відсутність належного підтвердження представництва.

Розпорядником майна подано до суду повідомлення про результати розгляду грошових вимог кредитора до боржника (вх.№ 01-41/11528/25 від 15.12.25), у пункті 64 яких зазначає, що вимоги ОСОБА_1 визнані частково у сумі 170491,78 (заборгованість по заробітній платі).

Попереднє засідання відкладалось та оголошувались перерви з постановлянням відповідних ухвал суду. Згідно ухвали від 26.01.2026 призначено попереднє засідання на 02.02.2026, визнано явку представників сторін не обов`язковою, вирішені інші процедурні питання.

Про хід справи та про дату судового засідання учасники справи повідомлені в системі "Електронний суд" та шляхом оприлюднення на офіційній сторінці Господарського суду Донецької області веб-портала Судова влада України відповідних оголошень.

Також, всі процесуальні акти суду у цій справі оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень веб-порталу Судова влада України в мережі Інтернет, відомості якого є офіційними та загальнодоступними для безоплатного перегляду згідно Закону України "Про доступ до судових рішень", що свідчить про наявність додаткової можливості у сторін ознайомитись із судовими рішеннями у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законами України. Застосування положень ГПК України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених КУзПБ.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 202 ГПК України).

В судовому засіданні 02.02.2026 сторони участі не приймали, письмових пояснень чи доказів додатково не подавали, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що за умовами ч.1 ст. 202 ГПК України не перешкоджає розгляду заяви ОСОБА_1 про грошові вимоги до боржника у цьому попередньому засіданні за наявними документами.

Розглянувши клопотання боржника, викладене у додаткових поясненнях (вх.№ 7085/25 від 17.11.2025), зокрема про залишення заяв з кредиторськими вимогами без розгляду через відсутність належного підтвердження представництва, суд не знаходить підстав для його задоволення за відсутністю документального підтвердження наведених ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» аргументів, як свідчать матеріали справи повноваження представника ОСОБА_1 - адвоката Трун О.В. підтверджуються копією ордеру серії АН № 1673125 від 20.04.2025 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН № 4119 від 22.03.2019, поданими разом із заявою про кредиторські вимоги до боржника, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 60 ГПК України.

Згідно ч.2 ст. 47 КУзПБ, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. За результатами розгляду вимог окремого кредитора господарський суд постановляє ухвалу про їх визнання чи відхилення (повністю або частково), що не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.

Кредитори за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування мають право подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. (Абзац шостий частини другої статті 45 КУзПБ).

Заяви кредиторів за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, стосовно яких є заперечення боржника, розглядаються згідно з цим Кодексом (частина 7 ст. 45 КУзПБ).

Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог. Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України).

Покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог (постанова від 27.08.2020 у справі № 911/2498/18; від 13.09.2022 у справі № 904/6251/20).

Завданням господарського суду є перевірка заявлених до боржника грошових вимог кредиторів, які можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, та/або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору. Господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником.

Як встановлено судом з наданих документів та відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень офіційного веб-портала Судова влада України, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.04.2025 по справі № 199/8618/24 (провадження №2/199/696/25) позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з 15.08.2022 по 16.09.2024 у розмірі 95633 грн. 60 коп. та компенсацію за невикористані дні відпустки в загальному розмірі 133964 грн 33 коп.. Стягнуто з ТОВ «Краснолиманське» на користь держави судовий збір в розмірі 1836 грн 78 коп..

У цьому рішенні міський суд встановив, що позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі ТОВ «Краснолиманське» у період з 15.08.2022 по 16.09.2024, що підтверджується записами у трудовій книжці. 16.09.2024 позивач був звільнений з підприємства за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Відповідно до довідки з Пенсійного фонду України щодо даних про нараховану заробітну плату від 28.10.2024, вбачається, що за період з 15.08.2022 по 16.09.2024 ОСОБА_1 було нараховано заробітну плату в розмірі 816668,06 грн. Водночас, як вбачається з виписки по рахунку позивача, на яку він отримував заробітну плату, ТОВ «Краснолиманське» перерахувало ОСОБА_1 за період з 15.08.2022 по 16.09.2024 заробітну плату у розмірі 721034,46 грн. З матеріалів справи, вбачається, що відповідач заборгував позивачу заробітну плату у розмірі 95633,60 грн. також у позивача наявні дні не використаної відпустки у кількості 86 днів. Згідно розрахунку позивача, розмір компенсації невикористаної відпустки складає 133964,33 грн. У матеріалах справи відсутні докази, які б спростували правильність розрахунку позивача, так як відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву та не надав витребувані ухвалою суду від 30.10.2024 докази, тому суд прийняв до уваги розрахунок позивача. У зв`язку з вищевикладеним, оскільки при звільненні з позивачем не було проведено остаточного розрахунку, то суд задовольнив позовні вимоги в повному обсязі.

Як свідчать відомості Єдиного державного реєстру судових рішень офіційного веб-портала Судова влада України, рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.04.2025 по справі № 199/8618/24 (провадження №2/199/696/25) сторонами не оскаржувалось, нечинним повністю чи частково у встановленому порядку не визнавалось та набрало законної сили. Доказів протилежного до матеріалів справи не надано.

Відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Верховний Суд у постанові від 15.10.2019 у справі № 908/1090/18 зазначив про те, що згідно з частиною 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Дійсно, преюдиційність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Таким чином, обставини, встановлені рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.04.2025 по справі № 199/8618/24 (провадження №2/199/696/25), що набрало законної сили, не підлягають доказуванню у справі, що розглядається. Загальний розмір заборгованості по заробітній платі та сум, що належали заявнику при звільненні, та стягнуті за таким судовим рішенням становить 229597,93 грн.

Станом на дату судового засідання до матеріалів справи боржником не надано доказів повного чи часткового виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.04.2025 по справі № 199/8618/24 (провадження №2/199/696/25), не подано належних доказів відсутності заборгованості перед заявником з виплати заробітної плати у розмірі 229597,93 грн.

Сукупність доказів, які містяться в матеріалах справи №905/169/25, підтверджують обґрунтованість вимог ОСОБА_1 та наявність підстав для визнання його кредитором боржника ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства у заявленій сумі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 45, 46 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати грошові вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в інтересах якого діє адвокат Трун О.В., до Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» () в розмірі 229597,93 грн.

Ухвали, прийняті господарським судом у справі про банкрутство набирають законної сили з моменту їх прийняття та можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Ухвала підписана 02.02.2026.

Суддя Н.В. Величко