СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Харків Справа №917/1369/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Гребенюк Н.В., суддя Стойка О.В.

за участі секретаря судового засідання Гаркуші О.Л.

за участю представників сторін:

заявника апеляційної скарги ФГ Горобець С.Г. - Кумечко М.С. (поза межами приміщення суду) - ордер серія ВІ №1354223 від 02.12.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ №1504 від 13.01.2016

позивача - Кабальський Р.О. (поза межами приміщення суду) - ордер серія ВІ №1350635 від 02.12.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1174 від 22.02.2012

1-го відповідача - не з`явився

2-го відповідача - Богачик Н.І. (поза межами приміщення суду) - Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, довіреність від 15.01.2026, розпорядження №86-к від 15.05.2023, Рішення РМР №1074-23VIII від 30.06.2022, Посадова інструкція від 17.05.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Решетилівської міської ради (вх.№2438П/3) та апеляційну скаргу Фермерського господарства "Горобець С.Г." (вх.№2567П/3) на рішення Господарського суду Полтавської області від 15.10.2025

у справі №917/1369/25 (суддя Сірош Д.М., повне рішення складено 27.10.2025)

за позовом Селянського (фермерського) господарства "С.Г.М.", село Рокита, Великобагачанський район, Полтавська область,

до відповідачів

1. Виконавчий комітет Решетилівської міської ради, місто Решетилівка, Полтавський район, Полтавська область,

2. Решетилівська міська рада, місто Решетилівка, Полтавський районн, Полтавська область,

про визнання поновленими договорів оренди

ВСТАНОВИВ:

Селянське (фермерське) господарство «С.Г.М.» звернулося до суду з позовом про визнання поновленими на тих самих умовах і на той самий строк договорів оренди землі від 31.12.2011 щодо низки земельних ділянок, а саме: ділянки площею 13,1887 га (кадастровий номер :00:002:0016); ділянки площею 24,7000 га (кадастровий номер :00:002:0015); ділянки площею 36,8734 га (кадастровий номер :00:002:0012); ділянки площею 12,3500 га (кадастровий номер :00:003:0071); ділянки площею 14,7800 га (кадастровий номер :00:004:0090); ділянки площею 13,0500 га (кадастровий номер :00:005:0126); ділянки площею 4,6952 га (кадастровий номер :00:006:0012); ділянки площею 11,1003 га (кадастровий номер :00:006:0013); ділянки площею 14,5271 га (кадастровий номер :00:006:0014); ділянки площею 54,0987 га (кадастровий номер :00:006:0015); ділянки площею 31,0600 га (кадастровий номер :00:006:0017); ділянки площею 51,0995 га (кадастровий номер :00:006:0018); ділянки площею 25,0000 га (кадастровий номер :00:007:0066); ділянки площею 5,4600 га (кадастровий номер :00:007:0067); ділянки площею 3,7900 га (кадастровий номер :00:009:0215); ділянки площею 4,6404 га (кадастровий номер :00:010:0199); ділянки площею 11,4800 га (кадастровий номер :00:010:0200). Позивач просив визнати поновленими зазначені договори оренди строком на 7 років, починаючи з 01.01.2018, на умовах первісних договорів оренди землі від 31.12.2011.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що Селянське (фермерське) господарство «С.Г.М.» здійснило істотні інвестиції щодо утримання земельних ділянок в належному стані, а також продовжує використання земельної ділянки за її цільовим призначенням без розриву виробничого циклу. З огляду на зазначене, бездіяльність відповідача, як Орендодавця, свідчить про мовчазну згоду на поновлення договорів оренди землі, а тому такі договори вважаються поновленими на той самий строк на умовах, передбачених договорами оренди землі.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 15.10.2025 позов Селянського (фермерського) господарства «С.Г.М.» (ідентифікаційний код 25162181) задоволено.

- визнано поновленим на тих самих умовах і на той самий строк договір оренди землі від 31.12.2011, яким була надано в оренду С(Ф)Г С.Г.М. ((ідентифікаційний код юридичної особи 25162181) земельну ділянку площею 13,1887 га з кадастровим номером :00:002:0016, терміном на 7 років;

- визнано поновленим на тих самих умовах і на той самий строк договір оренди землі від 31.12.2011, яким була надано в оренду С(Ф)Г С.Г.М. (ідентифікаційний код юридичної особи 25162181) земельну ділянку площею 24,7000 га з кадастровим номером :00:002:0015, терміном на 7 років, починаючи з 01.01.2018;

- визнано поновленим на тих самих умовах і на той самий строк договір оренди землі від 31.12.2011, яким була надано в оренду С(Ф)Г С.Г.М.(ідентифікаційний код юридичної особи 25162181) земельну ділянку площею 36,8734 га з кадастровим номером :00:002:0012, терміном на 7 років, починаючи з 01.01.2018;

- визнано поновленим на тих самих умовах і на той самий строк договір оренди землі від 31.12.2011, яким була надано в оренду С(Ф)Г С.Г.М. (ідентифікаційний код юридичної особи 25162181) земельну ділянку площею 12,3500 га з кадастровим номером :00:003:0071, терміном на 7 років, починаючи з 01.01.2018;

- визнано поновленим на тих самих умовах і на той самий строк договір оренди землі від 31.12.2011, яким була надано в оренду С(Ф)Г С.Г.М. (ідентифікаційний код юридичної особи 25162181) земельну ділянку площею 14,7800 га з кадастровим номером :00:004:0090, терміном на 7 років, починаючи з 01.01.2018;

- визнано поновленим на тих самих умовах і на той самий строк договір оренди землі від 31.12.2011, яким була надано в оренду С(Ф)Г С.Г.М. (ідентифікаційний код юридичної особи 25162181) земельну ділянку площею 13,0500 га з кадастровим номером :00:005:0126, терміном на 7 років, починаючи з 01.01.2018;

- визнано поновленим на тих самих умовах і на той самий строк договір оренди землі від 31.12.2011, яким була надано в оренду С(Ф)Г С.Г.М. (ідентифікаційний код юридичної особи 25162181) земельну ділянку площею 4,6952 га з кадастровим номером :00:006:0012, терміном на 7 років, починаючи з 01.01.2018;

- визнано поновленим на тих самих умовах і на той самий строк договір оренди землі від 31.12.2011, яким була надано в оренду С(Ф)Г С.Г.М. (ідентифікаційний код юридичної особи 25162181) земельну ділянку площею 11,1003 га з кадастровим номером :00:006:0013, терміном на 7 років, починаючи з 01.01.2018;

- визнано поновленим на тих самих умовах і на той самий строк договір оренди землі від 31.12.2011, яким була надано в оренду С(Ф)Г С.Г.М. (ідентифікаційний код юридичної особи 25162181) земельну ділянку площею 14,5271 га з кадастровим номером :00:006:0014, терміном на 7 років., починаючи з 01.01.2018;

- визнано поновленим на тих самих умовах і на той самий строк договір оренди землі від 31.12.2011, яким була надано в оренду С(Ф)Г С.Г.М. (ідентифікаційний код юридичної особи 25162181) земельну ділянку площею 54,0987 га з кадастровим номером :00:006:0015, терміном на 7 років, починаючи з 01.01.2018;

- визнано поновленим на тих самих умовах і на той самий строк договір оренди землі від 31.12.2011, яким була надано в оренду С(Ф)Г С.Г.М. (ідентифікаційний код юридичної особи 25162181) земельну ділянку площею 31,0600 га з кадастровим номером :00:006:0017, терміном на 7 років, починаючи з 01.01.2018;

- визнано поновленим на тих самих умовах і на той самий строк договір оренди землі від 31.12.2011, яким була надано в оренду С(Ф)Г С.Г.М. (ідентифікаційний код юридичної особи 25162181) земельну ділянку площею 51,0995 га з кадастровим номером :00:006:0018, терміном на 7 років, починаючи з 01.01.2018;

- визнано поновленим на тих самих умовах і на той самий строк договір оренди землі від 31.12.2011, яким була надано в оренду С(Ф)Г С.Г.М. (ідентифікаційний код юридичної особи 25162181) земельну ділянку площею 25,0000 га з кадастровим номером :00:007:0066, терміном на 7 років, починаючи з 01.01.2018;

- визнано поновленим на тих самих умовах і на той самий строк договір оренди землі від 31.12.2011, яким була надано в оренду С(Ф)Г С.Г.М. (ідентифікаційний код юридичної особи 25162181) земельну ділянку площею 5,4600 га з кадастровим номером :00:007:0067, терміном на 7 років, починаючи з 01.01.2018;

- визнано поновленим на тих самих умовах і на той самий строк договір оренди землі від 31.12.2011, яким була надано в оренду С(Ф)Г С.Г.М. (ідентифікаційний код юридичної особи 25162181) земельну ділянку площею 3,7900 га з кадастровим номером :00:009:0215, терміном на 7 років, починаючи з 01.01.2018;

- визнано поновленим на тих самих умовах і на той самий строк договір оренди землі від 31.12.2011, яким була надано в оренду С(Ф)Г С.Г.М. (ідентифікаційний код юридичної особи 25162181) земельну ділянку площею 4,6404 га з кадастровим номером :00:010:0199, терміном на 7 років, починаючи з 01.01.2018;

- визнано поновленим на тих самих умовах і на той самий строк договір оренди землі від 31.12.2011, яким була надано в оренду С(Ф)Г С.Г.М. (ідентифікаційний код юридичної особи 25162181) земельну ділянку площею 11,4800 га з кадастровим номером :00:010:0200, терміном на 7 років, починаючи з 01.01.2018.

Решетилівська міська рада із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилась та звернулась до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення Господарського суду Полтавської області від 15.10.2025 у справі №917/1369/25 скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, просить покласти на позивача.

Доводи апеляційної скарги Решетилівської міської ради зводяться до того, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для визнання поновленими спірних договорів оренди землі. Апелянт зазначає, що додатковими угодами від 04.08.2017 сторонами було передбачено обов`язок орендаря не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договорів письмово повідомити орендодавця про намір продовжити їх дію, однак, на думку скаржника, позивач не надав доказів виконання зазначеної умови, у зв`язку з чим строк дії договорів припинився 01.01.2025.

Крім того, апелянт вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано положення земельного законодавства щодо порядку поновлення договорів оренди, а також не враховано доводи відповідача про відсутність належних підстав для поновлення договорів без вчинення сторонами відповідних дій. Скаржник також посилається на те, що міською радою до закінчення строку дії договорів було повідомлено орендаря про відсутність наміру продовжувати орендні правовідносини, а обраний позивачем спосіб судового захисту не відповідає характеру спірних правовідносин.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2025 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Медуниця О.Є., суддя Гребенюк Н.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Решетилівської міської ради; встановлено строк до 22.12.2025 (включно) для учасників справи для подання відзиву на апеляційну скаргу до канцелярії суду разом з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч.2 ст.263 ГПК України; запропоновано учасникам справи до 22.12.2025 (включно) надати до суду заяви, клопотання та заперечення (у разі наявності), з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів інших учасникам справи в порядку ч.4 ст.262 ГПК України; призначено справу до розгляду на 21.01.2026. Явку учасників справи визнано не обов`язковою. Витребувано матеріали справи №917/1369/25 з Господарського суду Полтавської області.

Фермерське господарство "Горобець С.Г." також не погодилось із вказаним рішенням суду першої інстанції та звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області у справі №917/1369/25 від 15.10.2025 частково, відмовити у задоволені позовних вимог Селянського (фермерського) господарства С.Г.М. () в частині визнання поновленим на тих самих умовах і на той самий строк договору оренди землі від 31.12.2011, яким була надана в оренду Селянському (фермерському) господарству С.Г.М. () земельну ділянку з кадастровим номером :00:010:0199 загальною площею 4,6404 га, терміном на 7 років, починаючи з 01.01.2018. Також просить стягнути судові витрати, в тому числі витрати на професійну правову допомогу понесені ФГ Горобець С.Г.

Доводи апеляційної скарги Фермерського господарства ,, ОСОБА_1 `` зводяться до того, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції безпідставно визнано поновленим договір оренди землі в частині земельної ділянки з кадастровим номером :00:010:0199 площею 4,6404 га. Апелянт зазначає, що після закінчення строку дії договору оренди позивач не звертався до орендодавця із письмовим повідомленням про намір поновити договір та не надав проєкту додаткової угоди у строки й порядку, передбачені умовами договору та положеннями законодавства.

Крім того, скаржник посилається на те, що Решетилівською міською радою було прийнято рішення про проведення земельних торгів щодо спірної ділянки, за результатами яких Фермерське господарство ,,Горобець С.Г.`` стало переможцем аукціону, уклало договір оренди та зареєструвало відповідне речове право в установленому законом порядку. У зв`язку з цим апелянт вважає, що поновлення договору оренди на користь позивача порушує його права як добросовісного набувача права оренди, а обраний позивачем спосіб судового захисту не відповідає характеру спірних правовідносин.

Відповідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.12.2025, сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Медуниця О.Є., суддя Гребенюк Н.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.12.2025 апеляційну скаргу Фермерського господарства "Горобець С.Г." залишено без руху, в зв`язку з несплатою судового збору у відповідному розмірі та відсутності викладеного у встановленому порядку клопотання про поновлення пропущеного строку з обгрунтуванням поважності причин його пропуску.

08.12.2025 на вимогу ухвали суду з Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/1369/25 надійшли до Східного апеляційного господарського суду.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.12.2025 поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства "Горобець С.Г.". Об`єднано апеляційні скарги Решетилівської міської ради (вх.№2438П/3) та апеляційну скаргу Фермерського господарства "Горобець С.Г." (вх.№2567П/3) на рішення Господарського суду Полтавської області від 15.10.2025 у справі №917/1369/25 в одне апеляційне провадження для їх сумісного розгляду. Встановлено строк до 22.12.2025 (включно) для учасників справи для подання відзиву на апеляційну скаргу до канцелярії суду разом з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч.2 ст.263 ГПК України; запропоновано учасникам справи до 22.12.2025 (включно) надати до суду заяви, клопотання та заперечення (у разі наявності), з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів інших учасникам справи в порядку ч.4 ст.262 ГПК України; призначено справу до розгляду на 21.01.2026. Явку учасників справи визнано не обов`язковою.

Відповідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2026 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Стойка О.В., суддя Гребенюк Н.В., в зв`язку з відпусткою судді Медуниці О.Є.

19.01.2026 через електронну систему Електронний суд на адресу східного апеляційного господарського суду від Селянського (фермерського) господарства "С.Г.М." надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить у задоволенні апеляційних скарг на рішення відмовити, а рішення суду першої інстанції у справі №917/1369/25 залишити без змін.

Правова позиція позивача ґрунтується на тому, що С(Ф)Г "С.Г.М." заперечує проти доводів апелянтів та зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального права і з урахуванням встановлених обставин справи. Позивач вказує, що спірні договори оренди землі містили умову про їх поновлення, а після закінчення строку їх дії він продовжив користування земельними ділянками за цільовим призначенням, належно виконував договірні зобов`язання та сплачував орендну плату.

Крім того, позивач посилається на відсутність належним чином оформлених і доведених заперечень орендодавця щодо поновлення договорів, а також зазначає, що відповідачами не надано доказів вчинення дій, передбачених земельним законодавством, які б свідчили про припинення поновлення договорів у встановленому порядку. Також у відзиві звертається увага на те, що оголошення земельних торгів щодо окремих спірних ділянок відбулося вже після відкриття провадження у даній справі, у зв`язку з чим, на думку позивача, такі обставини не можуть впливати на висновки суду щодо наявності підстав для поновлення договорів оренди.

В судовому засіданні 21.01.2026 приймають участь представник апелянта ФГ Горобець С.Г. - Кумечко М.С., яка підтримала вимоги апеляційної скарги, просить рішення Господарського суду Полтавської області від 15.10.2025 у справі №917/1369/25 скасувати частково та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог С(Ф)Г "С.Г.М." в частині визнання поновленим на тих самих умовах і на той самий строк договору оренди землі від 31.12.2011, яким була надана в оренду С(Ф)Г "С.Г.М." земельну ділянку з кадастровим номером :00:010:0199 загальною площею 4,6404 га, терміном на 7 років, починаючи з 01.01.2018. Також з`явився представник Решетилівської міської ради, 2-го відповідача по справі Богачик Н.І., яка підтримала вимоги своєї апеляційної скарги, просила її задовольнити і скасувати оскаржуване рішення в повному обсязі, та прийняти нове про відмову в задоволення позову. Представник позивача С(Ф)Г "С.Г.М." - Кабальській Р.О., який підтримав доводи наведені у відзиві на апеляційні скарги, просив рішення залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Судова колегія зауважує, що в матеріалах справи наявні процесуальні документи сторін, в яких останні висловили свою правову позицію, а також інші документи, необхідні для прийняття обґрунтованого рішення зі спору.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч.1 ст.273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Заслухавши в судовому засіданні доповідь судді-доповідача та представників присутніх сторін, розглянувши матеріали справи, доводи в обґрунтування апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст.269 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції 31.12.2011 Решетилівська районна державна адміністрація (Орендодавець) та Селянське (фермерське) господарство «С.Г.М.» (Орендар) уклали 17 (сімнадцять) договорів оренди землі на земельні ділянки площею: 13,1887 га, 24,7000 га, 36,8734 га, 12,3500 га, 14,7800 га, 13,0500 га 4,6952 га, 11,1003 га, 14,5271 га, 54,0987 га, 31,0600 га, 51,0995 га, 25,0000 га, 5,4600 га, 3,7900 га, 4,6404 га та 11,4800 га, які знаходяться на території Шилівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області.

Відповідно до пункту 8 договорів оренди землі від 31.12.2011, укладених строком на 10 років, після закінчення строку їх дії орендар мав переважне право на поновлення договорів на новий строк. Строк дії зазначених договорів спливав 31.12.2017.

04.08.2017 між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області (орендодавець) та Селянським (фермерським) господарством ,,С.Г.М.`` (орендар) укладено додаткові угоди про поновлення договорів оренди землі від 31.12.2011, якими орендні правовідносини продовжено строком на 7 років, починаючи з 01.01.2018, щодо таких земельних ділянок:

площею 13,1887 га (кадастровий номер :00:002:0016);

площею 24,7000 га (кадастровий номер :00:002:0015);

площею 36,8734 га (кадастровий номер :00:002:0012);

площею 12,3500 га (кадастровий номер :00:003:0071);

площею 14,7800 га (кадастровий номер :00:004:0090);

площею 13,0500 га (кадастровий номер :00:005:0126);

площею 4,6952 га (кадастровий номер :00:006:0012);

площею 11,1003 га (кадастровий номер :00:006:0013);

площею 14,5271 га (кадастровий номер :00:006:0014);

площею 54,0987 га (кадастровий номер :00:006:0015);

площею 31,0600 га (кадастровий номер :00:006:0017);

площею 51,0995 га (кадастровий номер :00:006:0018);

площею 25,0000 га (кадастровий номер :00:007:0066);

площею 5,4600 га (кадастровий номер :00:007:0067);

площею 3,7900 га (кадастровий номер :00:009:0215);

площею 4,6404 га (кадастровий номер :00:010:0199);

площею 11,4800 га (кадастровий номер :00:010:0200).

Як встановив суд, укладеними додатковими угодами сторони не лише продовжили строк дії договорів оренди землі, а фактично виклали їх у новій редакції та на оновлених умовах порівняно з первісними договорами від 31.12.2011. Саме поновлення договорів оренди на умовах редакції додаткових угод від 04.08.2017 є предметом заявлених позовних вимог.

Крім того, позивач зазначає, що відповідно до додаткових угод від 04.08.2017, якими договори оренди землі від 31.12.2011 викладено у новій редакції, строк їх дії встановлено на 7 років, починаючи з 01.01.2018, тобто до 01.01.2025. Таким чином, на думку позивача, загальний безперервний строк орендних правовідносин за вказаними договорами охоплює період з 31.12.2011 до 01.01.2025.

Заявляючи позовні вимоги, Селянське (фермерське) господарство ,,С.Г.М.`` просить визнати поновленими договори оренди на тих самих умовах і на той самий строк, визначених редакцією додаткових угод від 04.08.2017, що набули чинності з 01.01.2018.

Позивач також посилається на те, що після спливу строку дії договорів, з огляду на відсутність у місячний строк повідомлення орендодавця про заперечення щодо продовження орендних правовідносин, ним було здійснено істотні витрати, пов`язані з продовженням виробничого циклу та утриманням земельних ділянок у належному стані. Зокрема, зазначається про придбання та використання посівного матеріалу і засобів для обробітку ґрунту та культур, а саме: насіння соняшника сортів ,,Сурелі та ,,Мічіган на суму 2.077.499,52 грн, хімічної продукції на суми 124.830,83 грн та 3.700.969,20 грн, сульфату амонію гранульованого на суму 763.441,92 грн, карбамідо-аміачної суміші на суму 1 000 037,18 грн, карбаміду марки Б на суму 5.220.000,00 грн, насіння кукурудзи сорту ,,Теліас на суму 148.487,85 грн, насіння соняшнику сорту ,,Арізона на суму 798.000,00 грн, супрофосамону NP на суму 1.032.000,19 грн.

Як зазначає позивач, ні до закінчення строку дії договорів, ні після його спливу на адресу СФГ ,,С.Г.М.`` не надходило повідомлень про припинення користування земельними ділянками, а також вимог щодо їх повернення, у зв`язку з чим орендодавцем не було заявлено заперечень проти продовження орендних правовідносин.

За таких обставин позивач вказує, що, маючи намір і надалі користуватися земельними ділянками та не отримавши заперечень з боку орендодавця, він продовжив здійснювати догляд за земельними ділянками, сезонний обробіток і засів відповідно до їх цільового призначення, а також сплачував орендну плату згідно з умовами договорів.

У зв`язку з наведеним Селянське (фермерське) господарство ,,С.Г.М.`` вважає, що бездіяльність орендодавця свідчить про відсутність заперечень щодо поновлення договорів оренди землі, унаслідок чого такі договори мають вважатися поновленими на той самий строк і на тих самих умовах.

Наведені обставини, на думку позивача, свідчили про наявність підстав для поновлення спірних договорів оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, у зв`язку з чим Селянське (фермерське) господарство ,,С.Г.М.`` звернулося до господарського суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення відповідного позову.

Господарський суд, задовольняючи позовні вимоги Селянського (фермерського) господарства ,,С.Г.М.``, мотивував своє рішення тим, що спірні договори оренди землі, укладені 31.12.2011 та поновлені додатковими угодами від 04.08.2017 строком до 01.01.2025, містили умову про їх поновлення, а позивач після закінчення строку дії договорів продовжив добросовісно користуватися земельними ділянками за цільовим призначенням та сплачувати орендну плату. Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами не доведено наявності належним чином оформлених заперечень щодо поновлення договорів та не надано доказів виключення з Державного реєстру речових прав відомостей про поновлення договорів, у зв`язку з чим дійшов висновку про наявність підстав для визнання договорів оренди поновленими на той самий строк і на тих самих умовах.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Предметом спору у даній справі є вимоги Селянського (фермерського) господарства ,,С.Г.М.`` про визнання поновленими на той самий строк і на тих самих умовах договорів оренди землі від 31.12.2011 (у редакції додаткових угод від 04.08.2017), укладених щодо низки земельних ділянок, строк дії яких встановлено до 01.01.2025, у зв`язку з продовженням позивачем користування такими ділянками після закінчення строку оренди та відсутністю, на його думку, належним чином оформлених і доведених заперечень орендодавця проти поновлення договорів.

Під час апеляційного перегляду суду належить перевірити правильність висновків суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для поновлення спірних договорів оренди землі після спливу строку їх дії, з урахуванням умов договорів та додаткових угод, установлених обставин продовження користування земельними ділянками, доводів апеляційних скарг щодо порядку реалізації права на поновлення договорів, а також доводів сторін про наявність чи відсутність належних заперечень орендодавця та інших обставин, які можуть впливати на вирішення спору.

Відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України апеляційний перегляд судового рішення здійснюється в межах доводів апеляційних скарг та встановлених судом першої інстанції обставин справи, з перевіркою правильності застосування норм матеріального і процесуального права.

У даній справі оскаржується рішення Господарського суду Полтавської області від 15.10.2025, яким задоволено позовні вимоги про визнання поновленими договорів оренди землі щодо 17 земельних ділянок. При цьому апеляційна скарга ФГ ,,Горобець С.Г.`` подана в частині поновлення договору щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:010:0199, у зв`язку з чим колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах наведених доводів та предмета заявленого спору.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договорів та інших правочинів. Згідно з частиною 2 статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

За приписами статей 1, 2 Закону України ,,Про оренду землі`` оренда землі є заснованим на договорі строковим платним володінням і користуванням земельною ділянкою, а умови укладення, зміни, припинення та поновлення договору оренди землі визначаються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також самим договором оренди.

Правове регулювання поновлення договорів оренди землі залежить від редакції законодавства, чинної на момент укладення або зміни договору, а також від спеціальних приписів перехідного законодавства.

Так, у редакції Закону України ,,Про оренду землі (чинній до 16.07.2020, стаття 33 (,,Поновлення договору оренди землі) передбачала, що орендар, який належно виконував обов`язки за договором, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Для реалізації такого права орендар зобов`язаний повідомити орендодавця до спливу строку договору у строк, встановлений договором, але не пізніше ніж за 1 місяць до його закінчення, та додати проєкт додаткової угоди (частини 1 3 статті 33).

Водночас частина 6 статті 33 Закону України ,,Про оренду землі`` у зазначеній редакції встановлювала спеціальне правило, відповідно до якого у разі продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди та за відсутності протягом 1 місяця листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору такий договір вважався поновленим на той самий строк і на тих самих умовах.

Закон України від 05.12.2019 №340-IX ,,Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству (набрав чинності 16.01.2020) істотно змінив підхід законодавця до регулювання продовження орендних правовідносин. Зокрема, стаття 33 Закону України ,,Про оренду землі у чинній редакції має назву ,,Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк`` і регулює питання реалізації переважного права орендаря, тоді як механізм поновлення договору на тих самих умовах унормовано статтею 126-1 Земельного кодексу України.

При вирішенні спору колегія суддів також враховує принцип незворотності дії нормативно-правових актів у часі, закріплений у статті 58 Конституції України, відповідно до якого закон застосовується до правовідносин з моменту набрання ним чинності, якщо інше прямо не встановлено законом. З огляду на це питання поновлення договорів оренди землі підлягає оцінці з урахуванням редакції законодавства, чинної для відповідного договору, та спеціальних приписів перехідних положень.

Абзац 4 Розділу IX ,,Перехідні положення Закону України ,,Про оренду землі передбачає, що правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України від 05.12.2019 №340-IX ,,Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству``, тоді як поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.

Таким чином, законодавець розмежував порядок поновлення договорів оренди землі залежно від часу їх укладення або зміни, а застосування статті 126-1 Земельного кодексу України можливе у випадках, коли договір містить відповідну умову про поновлення та підпадає під дію наведених перехідних приписів.

Згідно з частиною 2 статті 126-1 Земельного кодексу України, якщо договір оренди землі містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено, такий договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення без вчинення сторонами письмового правочину про його поновлення за відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору.

Отже, наведена норма визначає механізм поновлення договору на тих самих умовах за наявності відповідної умови в договорі та за відсутності належно оформленого заперечення іншої сторони.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.08.2021 у справі №903/1030/19, аналізуючи положення статті 33 Закону України ,,Про оренду землі у редакції, чинній до 16.07.2020, звернула увагу на те, що приписи цієї статті становили єдину процедуру дій сторін, завершення якої було пов`язано з укладенням додаткової угоди про поновлення договору.

Тож, при вирішенні спорів щодо поновлення договорів оренди землі суд має виходити з редакції законодавства, чинної на момент укладення або зміни договору, умов договору щодо поновлення, а також установлених обставин поведінки сторін після спливу строку оренди.

Як вже зазначалось, в даному випадку предметом спору у даній справі є поновлення договорів оренди землі, укладених 31.12.2011 між Решетилівською районною державною адміністрацією (як орендодавцем) та Селянським (фермерським) господарством ,,С.Г.М. (як орендарем), щодо 17 земельних ділянок сільськогосподарського призначення.

Умовами зазначених договорів передбачено право орендаря на поновлення договорів після закінчення строку їх дії, що прямо закріплено у пункті 8 договорів.

Надалі, 04.08.2017 між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області як орендодавцем та Селянським (фермерським) господарством ,,С.Г.М. як орендарем укладено 17 додаткових угод про поновлення договорів оренди землі від 31.12.2011, якими строк оренди встановлено на 7 років, починаючи з 01.01.2018, тобто до 01.01.2025.

Суд першої інстанції також зазначив, що додатковими угодами від 04.08.2017 сторони не лише продовжили строк дії договорів оренди землі, а фактично виклали їх у новій редакції та на умовах, відмінних від первісної редакції договорів від 31.12.2011.

Після закінчення строку дії договорів у редакції додаткових угод від 04.08.2017 позивач продовжив користування спірними земельними ділянками, здійснював їх обробіток та утримання відповідно до цільового призначення, а також сплачував орендну плату.

При цьому матеріали справи не містять належних і допустимих доказів оформлення та доведення до відома орендаря заперечень орендодавця проти поновлення договорів у зв`язку із продовженням користування земельними ділянками після 01.01.2025.

В апеляційній скарзі Решетилівська міська рада, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, зазначає, що положення статті 126-1 Земельного кодексу України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки договори оренди землі були укладені у 2011 році, а додаткові угоди датовані 04.08.2017, тобто до набрання чинності Законом України від 05.12.2019 №340-IX ,,Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству``.

Також апелянт вказує, що поновлення договорів оренди землі могло бути здійснено виключно у порядку, передбаченому статтею 33 Закону України ,,Про оренду землі`` у редакції, чинній на момент закінчення строку оренди, з обов`язковим направленням орендарем листа-повідомлення про намір скористатися переважним правом та з доданням проєкту додаткової угоди. На думку апелянта, відсутність такого листа свідчить про припинення дії договорів оренди після спливу строку.

Фермерське господарство ,,Горобець С.Г. у своїй апеляційній скарзі загалом підтримує наведені доводи, зазначаючи про неможливість поновлення договорів без дотримання процедури, встановленої статтею 33 Закону України ,,Про оренду землі, та наполягає на відсутності підстав для висновку про їх поновлення на тих самих умовах і на той самий строк.

Колегія суддів враховує наведені доводи апеляційних скарг та перевіряє їх у межах встановлених обставин справи і застосовного нормативного регулювання поновлення договорів оренди землі.

Так, питання поновлення договорів оренди землі підлягає вирішенню з урахуванням редакції законодавства, чинної для відповідних договорів, їх умов щодо поновлення, а також спеціальних приписів Розділу IX ,,Перехідні положення Закону України ,,Про оренду землі, які прямо визначають порядок застосування статті 126-1 Земельного кодексу України залежно від часу укладення або зміни договору.

В даному випадку було встановлено, що спірні договори оренди землі містять умову про їх поновлення, а додатковими угодами від 04.08.2017 договори були поновлені та викладені в новій редакції із визначенням строку оренди 7 років, починаючи з 01.01.2018. За таких обставин доводи апелянтів про неможливість врахування приписів статті 126-1 Земельного кодексу України виключно з підстав дати первісного укладення договорів не узгоджуються з наведеними перехідними положеннями та встановленими судом обставинами зміни договірних умов.

Також колегія суддів звертає увагу, що посилання апелянтів на обов`язковість поновлення договорів виключно шляхом направлення орендарем листа-повідомлення за статтею 33 Закону України ,,Про оренду землі не може розглядатися ізольовано від загального нормативного регулювання поновлення договорів та умов конкретних договорів щодо поновлення на той самий строк і на тих самих умовах. Відтак наведені доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання спірних договорів поновленими.

З огляду на наведене, для правильного вирішення спору у даній справі підлягають оцінці також доводи апеляційних скарг щодо належного волевиявлення орендодавця як органу місцевого самоврядування у процедурі поновлення договорів оренди землі, зокрема щодо форми та способу реалізації заперечень проти їх поновлення.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України ,,Про місцеве самоврядування в Україні сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження, визначені Конституцією України та законами України.

За змістом статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на відповідній території належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, а також вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до статті 25 та пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України ,,Про місцеве самоврядування в Україні до виключної компетенції міських рад належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Частинами 1, 2 статті 59 Закону України ,,Про місцеве самоврядування в Україні встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, які ухвалюються на пленарних засіданнях після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.

Згідно зі статтею 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними законом.

Отже, реалізація повноважень орендодавця щодо розпорядження земельними ділянками комунальної власності, у тому числі вирішення питання про поновлення договорів оренди або заперечення проти такого поновлення, має здійснюватися у спосіб та у формі, визначених Конституцією України та законами України.

В даному випадку матеріали справи не містять рішення Решетилівської міської ради, прийнятого у встановленій законом формі, про відмову в поновленні спірних договорів оренди землі або про заперечення проти їх поновлення після закінчення строку їх дії.

Разом з тим відповідачем було долучено до відзиву на позовну заяву лист-повідомлення Решетилівської міської ради від 11.11.2024 (вх.№01-36/4420) про відсутність наміру продовжувати з позивачем орендні правовідносини.

Однак відповідачем не надано належних і допустимих доказів надсилання зазначеного листа на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а також доказів його отримання орендарем, як цього вимагає встановлений законом порядок повідомлення сторони про заперечення щодо поновлення договору. При цьому відсутність таких доказів не була усунута відповідачем ані під час розгляду справи судом першої інстанції, ані в ході апеляційного перегляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає що господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підтвердження належного повідомлення орендаря про заперечення орендодавця щодо поновлення договорів оренди землі.

В той же час, в своїй апеляційній скарзі Решетилівська міська рада зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність заперечень орендодавця щодо поновлення спірних договорів оренди землі та наполягає, що міська рада повідомляла позивача про відсутність наміру продовжувати орендні правовідносини після закінчення строку дії договорів, зокрема шляхом направлення листа-повідомлення від 11.11.2024 (вх.№01-36/4420).

На думку апелянта, сама наявність такого листа свідчить про реалізацію орендодавцем заперечень проти поновлення договорів, а тому підстави для висновку про їх поновлення на той самий строк і на тих самих умовах відсутні. Крім того, апелянт зазначає, що відсутність окремого рішення ради про відмову в поновленні договорів не може розцінюватися як мовчазна згода на їх продовження, оскільки міська рада вживала заходів для припинення орендних правовідносин із позивачем.

Колегія суддів виходить з того, що заперечення орендодавця проти поновлення договорів оренди землі повинні бути реалізовані у спосіб, який відповідає вимогам законодавства щодо здійснення повноважень органом місцевого самоврядування та забезпечує належне доведення відповідної позиції до відома орендаря.

За таких умов сам по собі факт складання листа-повідомлення від 11.11.2024 (вх. №01-36/4420), на який посилається перший апелянт, не може розцінюватися як належне підтвердження заперечень орендодавця, якщо відсутні докази його направлення та вручення позивачу у встановленому порядку.

Таким чином, наведені у скарзі посилання на вказаний лист не спростовують висновку суду першої інстанції про відсутність належно оформлених і доведених до орендаря заперечень проти поновлення договорів, а доводи апеляційної скарги в цій частині не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Поряд із питанням належного волевиявлення орендодавця щодо заперечень проти поновлення договорів, у даній справі підлягає оцінці також вплив зміни власника та розпорядника спірних земельних ділянок упродовж дії договорів оренди, а також виконання новим власником установленого законом обов`язку повідомити орендаря про таку зміну.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні договори оренди землі були укладені у період, коли повноваження щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів здійснювали районні державні адміністрації.

Водночас Закон України від 06.09.2012 №5245-VI ,,Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності, який набрав чинності 01.01.2013, вніс зміни до статті 122 Земельного кодексу України, внаслідок чого районні державні адміністрації були позбавлені повноважень щодо передачі таких земельних ділянок у власність або користування, а розпорядником земель стало Головне управління Держгеокадастру у відповідній області.

Надалі Закон України від 28.04.2021 №1423-ІХ ,,Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин доповнив розділ X ,,Перехідні положення Земельного кодексу України пунктом 24, яким передбачено перехід земель державної власності, розташованих за межами населених пунктів у межах територіальних громад, до земель комунальної власності відповідних територіальних громад, з моменту державної реєстрації права комунальної власності.

Крім того, відповідно до частини 3 статті 148-1 Земельного кодексу України особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом 1 місяця з дня набуття такого права зобов`язана повідомити її користувачів про зміну власника із зазначенням кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки, найменування нового власника, його адреси та платіжних реквізитів.

Повідомлення надсилається користувачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається особисто під розписку.

Отже, у разі переходу права власності на земельні ділянки до територіальної громади закон покладає на нового власника обов`язок належним чином повідомити орендаря про зміну орендодавця, що має істотне значення для реалізації прав та обов`язків сторін орендних правовідносин.

Як вже було встановлено, на момент укладення договорів оренди землі від 31.12.2011 орендодавцем спірних земельних ділянок виступала - Решетилівська районна державна адміністрація Полтавської області.

У подальшому, у зв`язку з набранням чинності 01.01.2013 Законом України від 06.09.2012 №5245-VI ,,Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності, були внесені зміни до статті 122 Земельного кодексу України, відповідно до яких районні державні адміністрації втратили повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення у власність або користування. Відповідно, розпорядником спірних земельних ділянок стало - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області.

І як видно з матеріалів справи, саме Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області як орендодавцем 04.08.2017 вже були укладені додаткові угоди про поновлення договорів оренди землі від 31.12.2011, якими строк оренди земельних ділянок було визначено тривалістю 7 років, починаючи з 01.01.2018.

Надалі Закон України від 28.04.2021 №1423-ІХ ,,Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин передбачив перехід земель державної власності за межами населених пунктів у межах територіальних громад до комунальної власності відповідних територіальних громад з моменту державної реєстрації права комунальної власності.

У зв`язку із зазначеними змінами Решетилівська міська рада є органом місцевого самоврядування, який здійснює повноваження щодо розпорядження спірними земельними ділянками та виступає орендодавцем у відповідних орендних правовідносинах.

Водночас, як вірно встановив суд першої інстанції, матеріали справи не містять доказів виконання Решетилівською міською радою обов`язку, передбаченого частиною 3 статті 148-1 Земельного кодексу України, щодо повідомлення орендаря, Селянського (фермерського) господарства ,,С.Г.М., про зміну розпорядника земельних ділянок та зміну орендодавця у порядку, визначеному законом.

У межах апеляційного оскарження Решетилівська міська рада зазначає, що місцевий суд безпідставно поклав на другого відповідача обов`язок щодо вчинення додаткових дій у зв`язку зі зміною розпорядника земельних ділянок. Апелянт вказує, що позивач як орендар мав самостійно вживати заходів для належного оформлення продовження орендних правовідносин після закінчення строку договорів, тоді як міська рада не була зобов`язана ініціювати їх поновлення або здійснювати повідомлення, на яке послався суд.

Фермерське господарство ,,Горобець у своїй апеляційній скарзі, посилаючись на перехід спірних земельних ділянок до комунальної власності, зазначає, що орган місцевого самоврядування діяв правомірно, здійснюючи розпорядження такими землями, зокрема шляхом підготовки їх до передачі в користування на конкурентних засадах. На думку другого апелянта, виставлення земельної ділянки на земельні торги виключає можливість її поновлення за попереднім орендарем, а тому висновки суду першої інстанції щодо збереження за позивачем переважного права є помилковими.

Оцінюючи доводи апеляційних скарг у цій частині, колегія суддів виходить з того, що зміна власника земельної ділянки або суб`єкта, який здійснює повноваження орендодавця, не припиняє існуючих орендних правовідносин і не звільняє нового власника від виконання обов`язків, прямо встановлених законом для забезпечення належної реалізації прав та обов`язків сторін договору оренди.

Частина 3 статті 148-1 Земельного кодексу України покладає на особу, яка набула право власності на земельну ділянку, обов`язок протягом 1 місяця з дня набуття такого права повідомити її користувачів у визначений законом спосіб та із зазначенням установлених законом реквізитів. Зазначений обов`язок має імперативний характер і спрямований на забезпечення правової визначеності у відносинах користування земельною ділянкою, зокрема щодо належного інформування орендаря про зміну орендодавця та реквізитів для виконання договірних зобов`язань.

За таких приписів посилання Решетилівської міської ради на те, що орендар мав самостійно звертатися для з`ясування питання зміни власника або для ініціювання відповідних процедур, не узгоджується зі змістом частини 3 статті 148-1 Земельного кодексу України, оскільки закон прямо визначає суб`єкта обов`язку повідомлення та не ставить його виконання у залежність від активних дій користувача земельної ділянки.

Як встановлено місцевим господарським судом, матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем обов`язку щодо повідомлення позивача про зміну власника (орендодавця) спірних земельних ділянок у порядку, визначеному частиною 3 статті 148-1 Земельного кодексу України. За таких обставин висновок суду про те, що невиконання відповідачем установленого законом обов`язку не може покладати негативні наслідки на орендаря при реалізації ним прав за договором, є обґрунтованим та таким, з яким погоджується колегія суддів.

Доводи Фермерського господарства ,,Горобець про правомірність дій органу місцевого самоврядування у зв`язку з виставленням земельної ділянки на земельні торги також не спростовують висновків суду у межах предмета даного спору. Сам по собі намір розпорядитися земельною ділянкою на конкурентних засадах або вчинення дій, спрямованих на підготовку земельних торгів, не замінює дотримання передбаченого законом порядку припинення чи непоновлення чинних орендних правовідносин, а також не усуває обов`язку нового власника (розпорядника) діяти у спосіб, визначений законом, у тому числі щодо належного повідомлення користувача та належного оформлення своєї позиції щодо продовження або припинення оренди.

З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційних скарг про відсутність у міської ради обов`язку повідомлення орендаря, а також про те, що виставлення земельної ділянки на торги саме по собі виключає можливість поновлення орендних правовідносин, не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин та правомірності висновків, покладених в основу оскаржуваного рішення.

Колегія суддів враховує, що право оренди земельної ділянки є майновим правом, яке підлягає захисту відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці, зокрема у рішеннях у справах ,,Рисовський проти України від 20.10.2011 та ,,Pine Valley Developments Ltd та інші проти Ірландії, наголошує на необхідності дотримання принципу належного урядування та правової визначеності у майнових правовідносинах, а також на захисті правомірних очікувань особи, які ґрунтуються на чинних договорах та належному виконанні встановлених вимог.

У цій справі зазначені підходи враховуються як додатковий аргумент при оцінці поведінки сторін орендних правовідносин та наслідків бездіяльності орендодавця у процедурі поновлення договорів.

Як встановлено місцевим господарським судом, позивач протягом дії спірних договорів оренди землі, а також після закінчення строку їх дії 01.01.2025, продовжував користування земельними ділянками відповідно до їх цільового призначення та здійснював господарську діяльність у межах звичайного виробничого циклу.

На підтвердження належного виконання умов договорів та добросовісного користування земельними ділянками Селянським (фермерським) господарством ,,С.Г.М. до матеріалів справи подано первинні документи щодо здійснення витрат, пов`язаних із проведенням посівної кампанії та обробітком ґрунту, зокрема: видаткову накладну №91 від 25.03.2025 на придбання насіння соняшника сортів ,,Сурелі та ,,Мічіган на суму 2.077.499,52 грн; видаткову накладну №ЦБ-1224 від 07.02.2025 на придбання хімічної продукції для обробітку ґрунту та культур на суму 124.830,83 грн; видаткову накладну №ЦБ-2487 від 28.02.2025 на придбання хімічної продукції для обробітку ґрунту та культур на суму 3.700.969,20 грн; рахунок на оплату №25 від 12.02.2024 на придбання сульфату амонію гранульованого на суму 763.441,92 грн; видаткову накладну №87 від 03.05.2025 на придбання карбамідо-аміачної суміші на суму 1.000.037,18 грн; рахунок на оплату №51 від 25.03.2025 на придбання карбаміду марки Б на суму 5.220.000,00 грн; видаткову накладну №90 від 06.03.2025 на придбання насіння соняшнику сорту ,,Арізона на суму 798.000,00 грн; видаткову накладну №38183 від 11.04.2025 на придбання насіння кукурудзи сорту ,,Теліас на суму 148.487,85 грн; видаткову накладну №192 від 12.08.2024 на придбання супрофосамону NP на суму 1.032 000,19 грн.

Крім того, позивачем подано звіти про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2025 року (форма 4-сг), зокрема з реєстраційними номерами , , , як підтвердження фактичного використання земельних ділянок за їх цільовим призначенням.

Також матеріали справи містять докази сплати орендної плати за користування земельними ділянками відповідно до умов договорів за 2025 рік. Відповідачами не подано доказів повернення таких платежів або вчинення інших дій, які б свідчили про належним чином оформлене припинення орендних правовідносин чи заперечення проти їх продовження.

Наведені обставини свідчать про те, що позивач здійснював користування спірними земельними ділянками як добросовісний орендар, належним чином виконував свої договірні зобов`язання та продовжував господарську діяльність після закінчення строку оренди за відсутності належно оформлених заперечень орендодавця.

У межах апеляційного оскарження Решетилівська міська рада зазначає, що після закінчення строку дії договорів оренди землі 01.01.2025 позивач, на думку апелянта, продовжував користування земельними ділянками без належних правових підстав, а тому підстави для висновку про їх поновлення відсутні.

Апелянт також вказує, що здійснення позивачем витрат, пов`язаних із веденням сільськогосподарської діяльності, не може впливати на вирішення питання про поновлення договорів оренди, оскільки такі витрати є наслідком власного господарського ризику орендаря.

Фермерське господарство ,,Горобець у своїй апеляційній скарзі, посилаючись на розпорядження спірною земельною ділянкою органом місцевого самоврядування, зазначає, що передача земельної ділянки на конкурентних засадах та укладення нового договору оренди виключає можливість її поновлення за попереднім орендарем. На думку апелянта, поновлення договорів оренди на користь позивача порушує права Фермерського господарства ,,Горобець як особи, яка претендує на набуття права користування земельною ділянкою, та суперечить принципам розпорядження землями комунальної власності.

Оцінюючи наведені доводи апеляційних скарг у цій частині, колегія суддів зазначає, що встановлені у справі обставини свідчать про належне виконання позивачем умов спірних договорів оренди землі протягом строку їх дії та після його спливу.

Як вбачається з матеріалів справи, Селянським (фермерським) господарством ,,С.Г.М. подано докази здійснення господарської діяльності на спірних земельних ділянках відповідно до їх цільового призначення, зокрема первинні документи щодо придбання насіння, добрив та засобів для обробітку ґрунту із конкретними сумами та реквізитами, звіти про посівні площі під урожай 2025 року (форма 4-сг) з реєстраційними номерами , , , а також докази сплати орендної плати за 2025 рік.

При цьому доказів неналежного виконання позивачем договірних зобов`язань або використання земельних ділянок не за цільовим призначенням відповідачами до матеріалів справи не подано.

За таких обставин доводи Решетилівської міської ради про нібито незаконність користування земельними ділянками після 01.01.2025 не можуть бути прийняті, оскільки питання продовження користування підлягає оцінці у взаємозв`язку із встановленим законом механізмом поновлення договорів оренди та відсутністю належно оформлених і доведених заперечень орендодавця проти такого поновлення.

Колегія суддів також враховує, що у правовідносинах, пов`язаних із реалізацією майнових прав, органи публічної влади зобов`язані діяти послідовно, своєчасно та у спосіб, визначений законом, що узгоджується з принципом належного урядування, сформульованим у практиці Європейського суду з прав людини.

Посилання Фермерського господарства ,,Горобець` на обставини, пов`язані з передачею земельної ділянки на конкурентних засадах чи укладенням правочинів з третіми особами, не змінюють предмета даного спору, який стосується поновлення договорів оренди землі між сторонами спірних правовідносин та оцінки дотримання встановленого законом порядку їх продовження.

Отже, доводи апеляційних скарг у цій частині не спростовують висновків місцевого господарського суду щодо добросовісності поведінки позивача як орендаря, належного виконання ним умов договорів та наявності правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційних скарг Решетилівської міської ради та Фермерського господарства ,,Горобець зводяться переважно до незгоди з висновками господарського суду щодо наявності правових підстав для поновлення спірних договорів оренди землі та до іншого тлумачення сторонами порядку реалізації прав орендаря після закінчення строку дії договорів.

Разом з тим наведені апелянтами твердження не спростовують встановлених у справі обставин щодо наявності у спірних договорах умови про поновлення, продовження позивачем користування земельними ділянками після 01.01.2025, відсутності належно оформлених і доведених заперечень орендодавця проти поновлення договорів, а також невиконання відповідачем обов`язків, передбачених земельним законодавством у зв`язку зі зміною орендодавця земельних ділянок.

Місцевий господарський суд всебічно дослідив наявні у справі докази, правильно встановив фактичні обставини, надав оцінку доводам сторін у їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання договорів оренди землі поновленими на той самий строк і на тих самих умовах.

Апеляційні скарги не містять нових доказів або обставин, які б спростовували встановлені господарським судом факти чи свідчили про неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Фактично доводи апелянтів повторюють позицію, яка вже була предметом дослідження та оцінки суду під час розгляду справи по суті.

Відповідно до статей 73, 74, 77, 86 ГПК України кожна сторона зобов`язана довести підстави своїх вимог чи заперечень, а суд оцінює докази на предмет належності, допустимості та достовірності. Місцевий суд дотримався зазначених приписів, діяв у межах своїх повноважень, забезпечив сторонам реалізацію процесуальних прав і ухвалив рішення на підставі всебічно встановлених обставин та норм матеріального права.

Відповідно до статей 236 та 276 ГПК України підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції колегія суддів не встановила. Судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і є законним та обґрунтованим.

Оскільки апеляційні скарги залишаються без задоволення, понесені заявниками витрати, пов`язані з її поданням і розглядом, відшкодуванню не підлягають відповідно до статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 240, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Решетилівської міської ради залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Горобець С.Г." залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 15.10.2025 у справі №917/1369/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 ГПК України

Повна постанова складена 28.01.2026.

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя О.В. Стойка