ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року Справа № 906/366/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Павлюк І.Ю. , суддя Миханюк М.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" в особі філії "СТОЛИЧНИЙ ЛІСОВИЙ ОФІС" Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" на рішення Господарського суду Житомирської області від 03.09.25, повний текст судового рішення складено 15.09.25 у справі № 906/366/24 (суддя Прядко О.В.)

за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" в особі філії "СТОЛИЧНИЙ ЛІСОВИЙ ОФІС" Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ"

до:

1) Фізичної особи-підприємця Невмержицького Сергія Івановича;

2) ОСОБА_1 ;

3) ОСОБА_2

про стягнення 143219,13 грн (згідно із заявою з вх.№01-44/2583/24 від 11.09.2024)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 03.09.25 у справі №906/366/24 у задоволенні позову Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" в особі філії "СТОЛИЧНИЙ ЛІСОВИЙ ОФІС" Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" до Фізичної особи-підприємця Невмержицького Сергія Івановича відмовлено. Закрито провадження у справі за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" в особі філії "СТОЛИЧНИЙ ЛІСОВИЙ ОФІС" Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" в частині вимог до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України. Стягнуто з Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" в особі філії "СТОЛИЧНИЙ ЛІСОВИЙ ОФІС" Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" на користь Фізичної особи-підприємця Невмержицького Сергія Івановича 15000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись із оскаржуваним судовим рішенням поштовими засобами зв`язку від Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" в особі філії "СТОЛИЧНИЙ ЛІСОВИЙ ОФІС" Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга. Із підстав висвітлених у апеляційній скарзі позивач просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, здійснювати розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням та за обов`язкової участі всіх учасників процесу. Скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким позов задоволити повністю та стягнути солідарно з ФОП Невмержицького С.І., фізичних осіб Спірідонова М.В. та Невмержицької О.С. 143 219, 13 грн. Судові витрати покласти на відповідачів, а також здійснити розподіл судових витрат.

Листом № 906/366/24/5360/25 від 14.10.25 судом апеляційної інстанції витребувано матеріали справи у місцевого господарського суду. 21.10.25 від суду першої інстанції надійшли матеріали справи до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.10.25 апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" в особі філії "СТОЛИЧНИЙ ЛІСОВИЙ ОФІС" Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" на рішення Господарського суду Житомирської області від 03.09.25, повний текст судового рішення складено 15.09.25 у справі № 906/366/24 залишено без руху. Зобов`язано скаржника протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: - подати оригінал платіжного документа (квитанції, платіжного доручення, тощо) про сплату судового збору в розмірі 3633 , 60 грн., - надати належні докази надсилання копії апеляційної скарги разом із доданими додатками іншим учасникам справи № 906/366/24.

07.11.24 через підсистему "Електронний суд" від Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" в особі філії "СТОЛИЧНИЙ ЛІСОВИЙ ОФІС" Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків. Надано докази, які підтверджують сплату судового збору, а також докази надсилання копії апеляційної разом із доданими додатками іншим учасникам справи № 906/366/24.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.11.26 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" в особі філії "СТОЛИЧНИЙ ЛІСОВИЙ ОФІС" Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" на рішення Господарського суду Житомирської області від 03.09.25 у справі № 906/366/24. Роз`яснено учасникам справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження. Запропоновано відповідачам у строк до 28.11.2025 надати суду обґрунтований відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому статтею 263 ГПК України та докази надсилання копії цього відзиву та доданих до нього документів позивачу.

Згідно з ст.ст. 269, 270 ГПК України апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час дослідження матеріалів справи колегією суддів апеляційної інстанції встановлено наступне.

27.10.2021 за результатами аукціону з продажу необробленої деревини, який було проведено ТОВ "Українська енергетична біржа" (надалі - організатор) з використанням електронного майданчика awex.com.ua (т.1, а.с.10-11) між ДП "ОВРУЦЬКЕ СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО" (надалі позивач, продавець) та ФОП Невмержицьким С.І. (надалі відповідач 1, покупець) укладено договір №14/27-10-2021 /УЕБ/ЖТо/ОУЛМГ (надалі договір) (т.1, а.с.12-14).

Згідно з п.1.1 договору, за результатами проведення аукціону із продажу необробленої деревини заготівлі 4 кварталу 2021 року, який відбувся 27 жовтня 2021 року, продавець зобов`язується передати, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах та способом, вказаними в цьому договорі.

На підставі Регламенту роботи електронного майданчика awex.com.ua щодо проведення електронних аукціонів з продажу необробленої деревини (надалі - регламент) продавець продає, а покупець купує товар для власної переробки. товаром по цьому договору є необроблена деревина, стандартизована в лоти та реалізована під час аукціону, а саме лоти: №21. Деталізована інформація про лоти зафіксована в специфікації, що додається до цього договору та є його невід`ємною частиною (п.п.1.2-1.4 договору).

Загальна вартість товару, що є предметом цього договору, складає 227200,00 грн (п.2.1 договору).

Відповідно до п.п.2.2-2.4 договору, по факту готовності партії товару, продавець надає покупцеві повідомлення про готовність товарної партії та запрошення на відбір товару (до відвантажування). Покупець протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання запрошення, при необхідності, проводить відбір товару. За результатами проведеного відбору складається специфікація та при необхідності акт відбору. В разі, якщо відбір товару покупцем не проводиться, рахунок виставляється продавцем через три дні з моменту направлення покупцю запрошення. Покупець здійснює оплату (передоплата 100% вартості) кожної партії товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця в сумі, що зазначається в рахунку (рахунках), протягом 3 (трьох) банківських днів після дня отримання рахунку (рахунків).

Пунктом 2.5 договору передбачено, що у випадку ненадходження коштів на рахунок продавця протягом 5 (п`яти) банківських днів після дня направлення продавцем рахунку (рахунків) для оплати, покупець втрачає право на придбання неоплаченої партії товару, і продавець може реалізувати цю партію на свій розсуд, при цьому сума гарантійного внеску продавцем не повертається.

За умовами п.п.3.2, 3.3 договору продавець передає товар у власність покупця за умовами франко-склад продавця (франко-нижній, франко-верхній, франко-проміжний, ЕХW-нижній) відповідно до специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору. Продавець зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів передати покупцеві товар після отримання на свій рахунок 100% передоплати за партію товару. Під час передачі товару продавець передає покупцеві наступні документи: товаро-транспортна (залізнична) накладна, рахунок-фактура. Про відвантаження партії товару продавцем повідомляється організатор.

Датою передачі товару продавцем та прийому його покупцем, тобто датою поставки вважається дата товаро-транспортної накладної (п.3.4 договору).

Перехід права власності на товар відбувається з моменту відвантаження придбаного товару відповідно до умов цього договору (п.3.5 договору).

Відповідно до п.5.2 договору за несвоєчасну або неповну оплату товару покупець несе відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 2% від вартості неоплаченої продукції. Якщо затримка в оплаті триває більш ніж 5 (п`ять) банківських днів, продавець має право відмовитись від цього договору з обов`язковим письмовим повідомленням покупця, що не звільняє останнього від сплати штрафу.

Згідно з п.5.4 договору за несвоєчасне вивезення товару зі складу продавця, покупець сплачує продавцеві пеню в розмірі 0,3% від вартості товару за кожен день прострочення його вивезення. Пеня нараховується починаючи з 5 (п`ятого) дня від узгодженої сторонами дати вивезення товару.

Даний договір вважається укладеним та набуває чинності з моменту підписання сторонами та його реєстрації організатором (п.7.1 договору).

Даний договір діє з 27 жовтня 2021 року по 31 грудня 2021 року (п.7.2 договору).

Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п.7.3 договору).

Відповідно до специфікації до договору продавець гарантує надання, а покупець гарантує оплату та прийняття необробленої деревини на загальну суму 227200,00 грн, вказаної в цій специфікації на умовах та способом, вказаних в договорі купівлі-продажу необробленої деревини №14/27-10-2021/УЕБ/ЖТо/ОУЛМГ від 27.10.2021 (т.1, а.с.15).

Позивач стверджує, що на виконання умов договору здійснив поставку відповідачу-1 товару згідно з товаро-транспортними накладними: серії ЖТЕ №902872 від 30.10.2021 на суму 22515,37 грн, серії ЖТЖ №284013 від 02.11.2021 на суму 25302,78 грн, серії ЖТЗ №730404 від 03.11.2021 на суму 26006,78 грн, серії ЖТЖ №284054 від 04.11.2021 на суму 26160,18 грн (т.2, а.с.33-36).

Згідно цих товаро-транспортних накладних, товар прийняли до перевезення водій ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом КРАЗ 6510, номерний знак НОМЕР_1 , та водій ОСОБА_4 , який керував транспортним засобом УРАЛ 375, номерний знак НОМЕР_2 .

За інформацією з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, наданою Головним сервісним центром МВС, власником транспортного засобу КРАЗ 6510, номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 , а власником транспортного засобу УРАЛ 375, номерний знак НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 (т.2, а.с.42-43).

Як зазначає позивач відповідач-1 не здійснив ні попередню оплату товару, ні оплату товару після його отримання, у зв`язку з чим на його адресу було направлено претензію за вих.№1029/20.6-2023 від 15.11.2023 про сплату заборгованості за договором на загальну суму 100071,18 грн, яка включає вартість поставленого товару за спірними ТТН та залишок на 01.10.2021 часткового неоплаченого товару на суму 86,07 грн (т.1, а.с.21-23).

Відповідач-1 відповіді на претензію не надав, вимогу позивача не виконав.

Також місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції встановлено, що на підставі наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 12.10.2021 №637 "Про припинення Державного підприємства "Овруцьке лісове господарство" та затвердження складу комісії з припинення", прийнято рішення про припинення ДП "Овруцьке лісове господарство" шляхом його реорганізації, а саме приєднання до ДП "Овруцьке спеціалізоване лісове господарство". Згідно п.7 вказаного наказу визначено, що ДП "Овруцьке спеціалізоване лісове господарство" є правонаступником прав та обов`язків ДП "Овруцьке лісове господарство".

Наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 18.01.2022 №63 затверджено передавальний акт балансових рахунків, основних засобів, нематеріальних активів, товаро-матеріальних цінностей, грошових коштів, а також матеріалів лісовпорядкування та документів, які підтверджують речові права на земельні ділянки, нерухоме майно та інш Державного Підприємства "Овруцьке лісове господарство" від 29.12.2021 (т.1, а.с.179-180).

За інформацією з Єдиного державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 22.09.2022 ДП "Овруцьке лісове господарство" припинено.

Наказом Державного агентства лісових ресурсів України №804 від 26.10.2022, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України 07.09.2022 №1003 "Про деякі питання реформування управління лісової галузі", Положення про Державне агентство лісових ресурсів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2024 №521, створено ДСГП "Ліси України", код згідно з , та затверджено Статут ДСГП "Ліси України" (т.1, а.с.24-25).

Згідно Витягу з Єдиного державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, 26.10.2022 була проведена державна реєстрація ДСГП "Ліси України" (т.1, а.с.52-101, зокрема, а.с.98).

Наказом Державного агентства лісових ресурсів України №821 від 28.10.2022 "Про припинення Державного підприємства "Овруцьке спеціалізоване лісове господарство" та затвердження складу Комісії з припинення" припинено ДП "Овруцьке спеціалізоване лісове господарство", код згідно з , шляхом реорганізації, а саме - приєднання до ДСГП "Ліси України". Відповідно до п.8 вказаного наказу ДСГП "Ліси України" є правонаступником прав та обов`язків ДП "Овруцьке спеціалізоване лісове господарство" (т.1, а.с.47-51).

За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 11.03.2025, ДП "Овруцьке спеціалізоване лісове господарство" припинено.

Наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 05.01.2023 №54 затверджено передавальний акт балансових рахунків, необоротних і оборотних активів, зобов`язань, матеріалів лісовпорядкування та документів, які підтверджують речові права на земельні ділянки, нерухоме майно та інше ДП "Овруцьке спеціалізоване лісове господарство" від 03.01.2023 (т.1, а.с.128-130).

Наказом генерального директора ДСГП "Ліси України" Держлісагентство №1520 від 09.09.2024 створено філію "Столичний лісовий офіс" ДСГП "Ліси України" (т.2, а.с.167).

За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 31.01.2025 проведено державну реєстрацію філії "Столичний лісовий офіс" ДСГП "Ліси України".

Наказом генерального директора ДСГП "Ліси України" Держлісагентство №1810 від 18.10.2024 припинено філію "Овруцьке спеціалізоване лісове господарство" ДСГП "Ліси України" шляхом її закриття (т.2, а.с.165-166).

За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 04.04.2025 філію "Овруцьке спеціалізоване лісове господарство" ДСГП "Ліси України" закрито.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 03.09.25 у справі № 906/366/24 у задоволені позову ДСГП "ЛІСИ УКРАЇНИ" в особі філії "СТОЛИЧНИЙ ЛІСОВИЙ ОФІС" ДСГП "ЛІСИ УКРАЇНИ" до ФОП Невмержицького С.І. відмовлено. Закрито провадження у справі за позовом ДСГП "ЛІСИ УКРАЇНИ" в особі філії "СТОЛИЧНИЙ ЛІСОВИЙ ОФІС" ДСГП "ЛІСИ УКРАЇНИ" в частині вимог до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України. Стягнуто з ДСГП "ЛІСИ УКРАЇНИ" в особі філії "СТОЛИЧНИЙ ЛІСОВИЙ ОФІС" ДСГП "ЛІСИ УКРАЇНИ" на користь ФОП Невмержицького С.І. 15000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Доводи місцевого господарського суду наступні:

- дослідивши надані позивачем товаро-транспортні накладні на предмет їх відповідності вимогам, що ставляться до первинного документа, місцевий господарський суд встановив, що такі документи не містять необхідних реквізитів;

- у матеріалах даної справи відсутні докази того, що сторонами погоджено покладення на водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обов`язків експедитора по доставці ФОП Невмержицькому С.І. товару, зазначеного у спірних товаро-транспортних накладних;

- ОСОБА_5 під час надання усних пояснень у судових засіданнях 09.05.2024, 27.06.2024 заперечив отримання товару за всіма чотирма спірними товаро-транспортними накладними, вказав на те, що доставку товару за цими накладними перевізники ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не здійснювали відповідачу-1; ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є працівниками відповідача-1 і довіреностей на отримання ними спірного товару від позивача відповідач-1 не надавав. Жодних претензій від позивача з 2021 року з приводу даного спору відповідач-1 не отримував.

Щодо вимог, заявлених позивачем до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , місцевий господарський суд зазначив, що предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена ст.20 ГПК України. З огляду на положення ч.1 с.20 ГПК України, а також ст.ст.4, 45 цього Кодексу, для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

З аналізу наведених вище правових норм, змісту та підстав даного позову, а також встановлених фактичних обставин справи слідує, що позивач звернувся з позовними вимогами до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як фізичних осіб, не суб`єктів підприємницької діяльності, та спірні правовідносини з якими за своїм характером не є господарськими (протилежного не доведено, а судом не встановлено), а відтак не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд виснував про наявність правових підстав закрити провадження у справі за позовом ДСГП "ЛІСИ УКРАЇНИ" в особі філії "СТОЛИЧНИЙ ЛІСОВИЙ ОФІС" ДСГП "ЛІСИ УКРАЇНИ" в частині вимог до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України.

Не погоджуючись із оскаржуваним судовим рішенням від ДСГП "ЛІСИ УКРАЇНИ" в особі філії "СТОЛИЧНИЙ ЛІСОВИЙ ОФІС" ДСГП "ЛІСИ УКРАЇНИ" до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга.

Доводи апелянта зводяться до наступного:

- ані ОСОБА_2 , ані ОСОБА_1 як перевізники та власники транспортних засобів, якими здійснювалося перевезення товарів і які були надані та забезпечені зі сторони відповідача-1 (п.п. 3.2, 3.3 договору) під відвантаження товару та які в процесі розгляду справи були залучені до участі у даній справі й в подальшому залучені як співвідповідачі, належними та допустимими доказами не заперечують факт отримання до перевезення належними їм транспортними засобами товару згідно товаро-транспортних накладних та як наслідок здійснення у такий спосіб поставки товару ОСОБА_5 як то й відбувалося згідно зазвичай існуючого раніше порядку постачання (правил ділового обороту);

- суд першої інстанції в частині заявлених позивачем вимог до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , закриваючи провадження у справі щодо даних відповідачів, в порушення ч. 2 ст. 4 ГПК України, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 45 ГПК України, ст. 20 ГПК України помилково повважав, що позивач помилково звернувся з позовними вимогами до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як фізичних осіб та не суб`єктів підприємницької діяльності, тим самими суд першої інстанції не врахував, що фізичні особи можуть бути учасниками господарського процесу і це впливає та визначено вищенаведеними нормами ГПК України;

- місцевий господарський суд безпідставно стягнув з позивача на користь відповідача-1 судові витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн, адже дана справа не відноситься до категорії складних справ, сума є завищеною та неспівмірною зі складністю справи, складністю відповідної роботи та її обсягом, витраченим адвокатом часом та ринковими цінами адвокатських послуг.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За приписами статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частин першої та другої статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 664 ЦК України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це..

Згідно абз. 1 ч. 1 ст 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього кодексу.

Щодо незгоди апелянта із закриттям провадження у справі за позовом ДСГП "ЛІСИ УКРАЇНИ" в особі філії "СТОЛИЧНИЙ ЛІСОВИЙ ОФІС" ДСГП "ЛІСИ УКРАЇНИ" в частині вимог до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є сторонами правочину на підставі якого позивачем заявлено вимоги майнового характеру. До того ж ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Ураховуючи вищезазначені обставини колегія суддів апеляційної інстанції вважає доводи апелянта в зазначеній частині безпідставними та необґрунтованими, а мотиви суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі в частині позовних вимог позивача до вищезазначених осіб обґрунтованими та такими, що відповідають нормам ГПК України.

Щодо незгоди апелянта із оскаржуваним судовим рішенням в частині відмови в задоволенні позовних вимог, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як убачається з матеріалів справи позивачем на підтвердження позовних вимог надано: товаро-транспортні накладні: серії ЖТЕ №902872 від 30.10.2021 на суму 22515,37 грн, серії ЖТЖ №284013 від 02.11.2021 на суму 25302,78 грн, серії ЖТЗ №730404 від 03.11.2021 на суму 26006,78 грн, серії ЖТЖ №284054 від 04.11.2021 на суму 26160,18 грн (т.2, а.с.33-36).

Згідно цих товаро-транспортних накладних товар прийняли до перевезення водій ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом КРАЗ 6510, номерний знак НОМЕР_1 та водій ОСОБА_4 , який керував транспортним засобом УРАЛ 375, номерний знак НОМЕР_2 .

За інформацією з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, наданою Головним сервісним центром МВС, власником транспортного засобу КРАЗ 6510, номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 , а власником транспортного засобу УРАЛ 375, номерний знак НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 (т.2, а.с.42-43).

Як зазначає позивач відповідач-1 не здійснив ні попередню оплату товару, ні оплату товару після його отримання, у зв`язку з чим на його адресу було направлено претензію за вих.№1029/20.6-2023 від 15.11.2023 про сплату заборгованості за договором на загальну суму 100071,18 грн, яка включає вартість поставленого товару за спірними ТТН та залишок на 01.10.2021 часткового неоплаченого товару на суму 86,07 грн (т.1, а.с.21-23).

Відповідач-1 відповіді на претензію не надав, вимогу позивача не виконав.

Також судом апеляційної інстанції враховується, що позивачем подано заяву про відмову від частини позовних вимог, адже згідно наданого журналу реалізації за весь період, позивачем реалізовано для відповідача-1 продукцію на загальну суму 759 671, 18 грн, а останнім сплачено позивачеві суму в загальному розмірі 659 600 грн і залишок неоплаченого отриманого відповідачем-1 товару становив суму заборгованості в загальному розмірі 100071, 18 грн. Ураховуючи наяву переплату відповідача-1 перед позивачем у сумі 5267, 14 грн, кінцева сума заборгованості становить 94 717, 97 грн, виходячи з наступного розрахунку: 759 671, 18 грн - 659 600 грн - 5353, 21 (том 1, а.с. 210-212).

Також матеріали справи містять заяву про збільшення розміру позовних вимог згідно якої позивач просив прийняти дану заяву і вважати вимоги наступними: стягнути з ОСОБА_5 заборгованість у сумі 94 717, 97 грн - основного боргу, 38 507, 98 грн - інфляційних збитків (05.11.2021 - 10.09.2024), 8 098, 82 грн - 3% річних (05.11.2021 - 10.09.2024), 1894, 36 грн - 2% пені (том 1, а.с. 219-222).

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Колегією суддів апеляційної інстанції під час ухвалення судового рішення враховується:

- наявність товаро-транспортних накладних при перевезенні деревини автомобільним транспортом: серії ЖТЕ №902872 від 30.10.2021 на суму 22515,37 грн, серії ЖТЖ №284013 від 02.11.2021 на суму 25302,78 грн, серії ЖТЗ №730404 від 03.11.2021 на суму 26006,78 грн, серії ЖТЖ №284054 від 04.11.2021 на суму 26160,18 грн, у яких вказано вантажоодержувачем ФОП Невмержицького С.І.;

- наявність в матеріалах справи журналу реалізації (відпуску) деревини за весь період співпраці, згідно яких контрагентом був ФОП Невмержицький С.І., а водіями транспортних засобів за поставкою йому товарів були: Мельник В.П., ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;

- відсутність заперечень від ФОП Невмержицького С.І. щодо наявності сталих господарських відносин із ДП "Овруцьке спеціалізоване лісове господарство".

Додатково судом апеляційної інстанції враховується, що на запит адвоката М. Якименка щодо надання відомостей про наявність договірних відносин із залученими до перевезення товару водіями ОСОБА_3 та Мельником В.П. представник відповідача-1 адвокат Ю. Лук`янчук зазначив, що запитувана інформація є комерційною таємницею ФОП Невмержицького С.І. в розумінні ст. 505 ЦК України, а тому не може бути надана (том 1, а.с. 246-247).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 12.07.2023 у справі № 910/5080/21.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Обставина, про яку стверджує сторона, підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 08.11.2023 у справі № 16/137б/83б/22б (910/12422/20)).

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

При цьому безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити й перевірити як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами, здійснити їх оцінку і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини справи. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 27.07.2021 у справі №357/4897/20, від 23.12.2020 у справі №757/28231/13-ц.

Судом апеляційної інстанції враховується, що матеріали справи не містять доказів, котрі б свідчили про те, що ФОП Невмержицький С.І. не отримував товар згідно товаро-транспортних накладних при перевезенні деревини автомобільним транспортом: серії ЖТЕ №902872 від 30.10.2021 на суму 22515,37 грн, серії ЖТЖ №284013 від 02.11.2021 на суму 25302,78 грн, серії ЖТЗ №730404 від 03.11.2021 на суму 26006,78 грн, серії ЖТЖ №284054 від 04.11.2021 на суму 26160,18 грн, у яких вказано вантажоодержувачем ФОП Невмержицького С.І.. До того ж зі змісту відзиву на позовну заяву (який складається з 1 сторінки) ФОП Невмержицький С.І. лише зазначає, що позивачем не здійснювалась поставка деревини на суму 99985, 11 грн, а додані позивачем документи, які б підтверджували отримання деревини відповідачем-1 у матеріалах справи відсутні.

Досліджуючи кожен доказ окремо та у їх сукупності судом апеляційної інстанції враховується, що згідно журналу реалізації (відпуску) деревини взаємовідносини між позивачем та відповідачем-1 є довгостроковими та неодноразовими (том 1, а.с. 222). У той же час відомості про автомобільний транспорт на якому відпускався товар раніше (КРАЗ № НОМЕР_1 , УРАЛ № НОМЕР_2 ), а також про водіїв ( ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ) є ідентичними з відомостями, які зазначені в товаро-транспортних накладних у даній справі.

До того ж враховуючи сталість господарських взаємовідносин між позивачем та відповідачем-1, під час розгляду справи № 906/366/24 апелянтом було подано клопотання про відмову від частини позовних вимог з огляду на переплату коштів відповідачем-1 для позивача в розмірі 5353, 21 грн у зв`язку з відомостями, які наявні в журналі реалізації (відпуску) деревини (том 1, а.с. 210-211).

Також колегією суддів апеляційної інстанції враховується, що договір купівлі-продажу необробленої деревини укладено 27.10.2021 з терміном його дії по 31.12.2021, а відпуск даної деревини за товаро-транспортними накладними відбувся 30.10.2021, 02.11.2021, 03.11.2021 та 04.11.2021, що додатково свідчить про виконання позивачем вимог договору в період його дії. У той же час відповідачем-1 не надані суду докази, які свідчать про те, що договір купівлі-продажу необробленої деревини від 27.10.2021 було розірвано і сторони були звільнені від обов`язку виконувати договірні відносини.

Разом із тим колегія суддів апеляційної інстанції: - враховує принцип змагальності сторін та диспозитивність; - зазначає про те, що обставина, про яку стверджує сторона, підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів (тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний); - враховує обсяг поданих доказів на підтвердження стверджуваної обставини та заперечення іншої сторони.

Із урахуванням доказів, які наявні в матеріалах справи, принципу змагальності сторін, врахування приписів ч. 1 ст. 86 ГПК України, колегія суддів апеляційної інстанції вважає доведеною обставину реальності вчинення господарських правовідносин між позивачем та відповідачем-1 згідно договору №14/27-10-2021/УЕБ/ЖТо/ОУЛМГ купівлі-продажу необробленої деревини від 27.10.2021 та як наслідок поставки товару позивачем для відповідача-1 згідно вищезазначених товаро-транспортних накладних.

Також судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 5.2 договору за несвоєчасну або неповну оплату товару покупець несе відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 2 % від вартості неоплаченої продукції. Якщо затримка в оплаті триває більш ніж 5 (п`ять) банківських днів, продавець має право відмовитись від договору з обов`язковим письмовим повідомленням покупця, що не звільняє від сплати штрафу.

Із урахуванням заяви позивача про відмову від частини позовних вимог (99 985, 11 грн - 5 267, 14 грн = 94 717, 97 грн) 2 % від вартості неоплаченої продукції становить 1894, 36 грн.

Згідно із ч. 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У силу вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Судом апеляційної інстанції не встановлено в умовах договору іншого розміру процентів річних від простроченої суми.

Ураховуючи зазначене колегія суддів апеляційної інстанції виснує, що вимога апелянта про стягнення з відповідача-1: 94 717, 97 грн - основного боргу, 38 507, 98 грн - інфляційних нарахувань, 8098, 82 грн - 3% та 1894, 36 грн - 2% штрафу (а не пені як зазначає апелянт) є арифметично правильною, відповідає нормам матеріального права та підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи те, що позовна вимога до відповідача-1 підлягає задоволенню, то розмір судових витрат за подання позовної заяви, а також апеляційної скарги слід покласти на ФОП Невмержицького С.І..

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" в особі філії "СТОЛИЧНИЙ ЛІСОВИЙ ОФІС" Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" на рішення Господарського суду Житомирської області від 03.09.25 у справі № 906/366/24 задоволити частково.

2. Скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 03.09.2025 у справі № 906/336/24 в частині відмови в задоволенні позовних вимог Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" в особі філії "СТОЛИЧНИЙ ЛІСОВИЙ ОФІС" Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ до Фізичної особи-підприємця Невмержицького Сергія Івановича та ухвалити нове судове рішення в зазначеній частині, яким позов задоволити.

2.1 Стягнути з Фізичної особи-підприємця Невмержицького Сергія Івановича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" (вул. Руставелі Шота, буд. 9А, м. Київ, 01601, ) в особі філії "СТОЛИЧНИЙ ЛІСОВИЙ ОФІС" Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" (вул. Святошинська, буд. 30, м. Київ, 03115, ) заборгованість у розмірі: 94 717, 97 грн - основного боргу, 38 507, 98 грн - інфляційних нарахувань, 8 098, 82 грн - 3% річних, 1894, 36 грн штрафу та 3028 грн судового збору за подання позовної заяви.

2.2 Скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 03.09.2025 у справі № 906/336/24 в частині стягнення з Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" в особі філії "СТОЛИЧНИЙ ЛІСОВИЙ ОФІС" Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" на користь Фізичної особи-підприємця Невмержицького Сергія Івановича 15000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Прийняти в цій частині нове рішення яким відмовити у стягненні з Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" в особі філії "СТОЛИЧНИЙ ЛІСОВИЙ ОФІС" Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" на користь Фізичної особи-підприємця Невмержицького Сергія Івановича 15000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

2.3. Рішення в частині закриття провадження у справі за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" в особі філії "СТОЛИЧНИЙ ЛІСОВИЙ ОФІС" Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" до Спірідонова Миколи Васильовича та Невмержицької Ольги Сергіївни на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України залишити без змін.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Невмержицького Сергія Івановича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" (вул. Руставелі Шота, буд. 9А, м. Київ, 01601, ) в особі філії "СТОЛИЧНИЙ ЛІСОВИЙ ОФІС" Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" (вул. Святошинська, буд. 30, м. Київ, 03115, ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3633, 60 грн.

4. Господарському суду Житомирської області видати судові накази.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків, визначених у підпунктах а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України

6. Справу повернути до Господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Миханюк М.В.