ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2026 р.м. ХарківСправа № 922/4354/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Сучасне місто" (м-н Павлівський, буд. 4, м. Харків, 61003; )
до Фізичної особи - підприємця Бідамірчі Кирила Ігоровича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )
про стягнення 4 145,67 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Сучасне місто" 05.12.2025 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Бідамірчі Кирила Ігоровича про стягнення з відповідача на свою користь суми заборгованості у розмірі 4 145, 67 грн за Договором від 05.09.2025 № 9327/В9/25 (яка складається з: загальної суми заборгованості в розмірі 3 919,35 грн; пені в розмірі 183,42 грн; інфляційних витрат у розмірі 25,15 грн; три відсотки річних у розмірі 17,75 грн). Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов договору та приписів чинного законодавства, не здійснив оплату за експлуатацію (управління) елементом благоустрою комунальної власності - літній майданчик з функціональним призначенням - відкритий майданчик для харчування біля закладів ресторанного господарства, площею 6,22 кв.м, за адресою: поблизу будинку № 12 по вул. Чорноглазівській, Київський район, у м. Харкові за вересень, жовтень 2025 року.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.12.2025 позовну заяву Комунального підприємства "Сучасне місто" прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі № 922/4354/25; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку частини п`ятої статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

Вказаною ухвалою відповідачу, згідно з частиною першою статті 251 Господарського процесуального кодексу України, було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву.

Проте, відповідач наданим йому процесуальним правом не скористався, відзив на позовну заяву не надав.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі від 09.12.2025 двічі була надіслана на адресу відповідача (згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), проте повернута до господарського суду без вручення адресатові за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", місцезнаходження (адреса місця проживання, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем) належить до відомостей про фізичну особу - підприємця, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Як унормовано частиною 1, 2, 4 статті 10 вказаного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Таким чином, відомості про місцезнаходження відповідача, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, є офіційним та достовірним підтвердженням зазначеної інформації.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Інформації ж про іншу адресу відповідача у суду немає.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі № 904/9904/17).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений судом строк не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданим йому процесуальним правом, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно з ч. 2 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Суд констатує про те, що ним було дотримано строки розгляду справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Положенням про тимчасове користування окремими елементами благоустрою комунальної власності для розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного та іншого призначення на території міста Харкова, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 21.06.2017 № 688/17 (далі - Положення) Комунальне підприємство "Сучасне місто" (позивач) визначено виконавцем з надання права тимчасового користування окремими елементами благоустрою комунальної власності міста Харкова.

Відповідно до вищевказаного Положення, для розміщення/обслуговування тимчасових споруд (далі - тимчасова споруда/об`єкт) укладаються договори щодо елементу благоустрою, який обліковується на балансі позивача. Наведене обумовлює користування елементом благоустрою комунальної власності міста Харкова за умовою укладання Договору.

Положення регулює правовідносини, пов`язані із виникненням та реалізацією прав у сфері задоволення потреб фізичних та юридичних осіб шляхом формування ринку послуг з передання в тимчасове користування окремих елементів благоустрою.

Вказаним нормативно-правовим актом запроваджено форму типового договору та визначено методику розрахунку розміру плати за тимчасове користування окремим елементом благоустрою комунальної власності.

Як свідчать матеріали справи, фізичною особою - підприємцем Бідамірчі Кирилом Ігоровичем (відповідач) використовувався окремий елемент благоустрою комунальної власності, а саме літній майданчик з функціональним призначенням - відкритий майданчик для харчування біля закладів ресторанного господарства, площею 6,22 кв.м, за адресою: поблизу будинку № 12 по вул. Чорноглазівській, Київський район, у м. Харкові на підставі укладеного Договору від 05.09.2025 №9327/В9/25 тимчасового користування окремим елементом благоустрою комунальної власності для розміщення тимчасових об`єктів підприємницької та іншої діяльності строком дії з 17.07.2025 по 16.07.2026, включно.

Згідно з п. 1.1 Договору, за цим Договором виконавець (позивач) надає замовнику (відповідачу) право тимчасової експлуатації (управління) окремим елементом благоустрою комунальної власності міста Харкова (далі елемент) з метою задоволення соціально-економічних потреб шляхом розміщення тимчасового об`єкта підприємницької або іншої діяльності.

Пунктом 4.1 Договору встановлено що розмір плати за експлуатацію (управління) елемента згідно з Розрахунком становить 1 125,00 грн (у тому числі ПДВ) на місяць (далі - плата).

Плата перераховується замовником на розрахунковий рахунок виконавця в безготівковій формі авансовим платежем до 25 числа поточного місяця, що передує місяцю, за який здійснюється оплата (п. 4.2 Договору).

Відповідно до п. 4.3 Договору, внесення плати здійснюється протягом трьох банківських днів з дня передачі елемента благоустрою.

Проте, відповідачем зобов`язання з оплати за експлуатацію (управління) елемента в повному обсязі виконані не були, внаслідок чого в нього утворилась заборгованість перед позивачем за період вересень-жовтень 2025 року в розмірі 3919,35 грн, яка залишається несплаченою станом на даний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 6 та 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу вимог ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з недотриманням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Вважається, що боржник прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, установлений договором або законом (п. 1 ст. 612 ЦК України).

Оскільки строк оплати за експлуатацію (управління) окремим елементом благоустрою комунальної власності міста Харкова, відповідно до п. 4.2 Договору тимчасового користування окремим елементом благоустрою комунальної власності для розміщення тимчасових об`єктів підприємницької та іншої діяльності від 05.09.2025 № 9327/В9/25 та ч. 1 ст. 530 ЦК України, є таким, що настав, а відповідач не надав суду доказів сплати існуючої заборгованості, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3 919,35 грн основного боргу.

Як передбачено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені договором або законом.

Згідно з приписами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 10.3 Договору сторони узгодили, що за порушення строків внесення плати Замовник зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, розрахованої за кожний день прострочення платежу від суми заборгованості, що склалася з моменту виникнення заборгованості, включаючи день сплати заборгованості.

Замовник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми (п. 10.4 Договору).

У зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору від 05.09.2025 №9327/В9/25, позивачем на підставі пунктів 10.3, 10.4 Договору здійснено нарахування пені в розмірі 183,42 грн; інфляційних витрат у розмірі 25,15 грн; трьох відсотків річних у розмірі 17,75 грн.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд визнав вимоги про стягнення з відповідача пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних у вищевказаному розмірі законними та обґрунтованими.

Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем склав 4 145, 67 грн, у тому числі: основний борг у розмірі 3 919,35 грн; пеня в розмірі 183,42 грн; інфляційні втрати у розмірі 25,15 грн; три відсотки річних у розмірі 17,75 грн.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства "Сучасне місто" є обґрунтованими, законними, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 123, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Бідамірчі Кирила Ігоровича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Комунального підприємства "Сучасне місто" (м-н Павлівський, буд. 4, м. Харків, 61003; ; платіжні реквізити: IBAN НОМЕР_2 , АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", м. Київ, МФО 300614) - суму заборгованості у розмірі 4 145, 67 грн за договором від 05.09.2025 №9327/В9/25, яка складається з: загальної суми заборгованості 3 919, 35 грн; пені у розмірі 183, 42 грн; інфляційних витрат у розмірі 25, 15 грн; трьох відсотків річних у розмірі 17, 75 грн.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Бідамірчі Кирила Ігоровича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Комунального підприємства "Сучасне місто" (м-н Павлівський, буд. 4, м. Харків, 61003; ; платіжні реквізити: IBAN НОМЕР_2 , АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", м. Київ, МФО 300614) - витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ст. 256-257 ГПК України.

Повне рішення складено "03" лютого 2026 р.

СуддяН.М. Кухар