УХВАЛА

м. Київ

28.01.2026Справа № 15/81 (910/14942/24)
Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вардингс» про відвід судді Омельченка Л.В. від розгляду справи № 15/81 (910/14942/24)

За позовомМіністерства економіки України
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Вардингс» Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Київський радіозавод»
про у межах справи за заявою до провизнання недійсними результатів публічних відкритих торгів, договору купівлі-продажу та повернення майна № 15/81 Українського акціонерного промислово-інвестиційного банку Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Київський радіозавод» банкрутство
Представники сторін:
без виклику
ВСТАНОВИВ

У провадженні Господарського суду м. Києва знаходиться справа № 15/81 за заявою Українського акціонерного промислово-інвестиційного банку про банкрутство Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Київський радіозавод».

04.12.2024 від Міністерства економіки України надійшла позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вардингс», Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Київський радіозавод» про визнання недійсними результатів публічних відкритих торгів, договору купівлі-продажу та повернення майна, в якому позивач просить суд:

- визнати недійсними результати відкритих публічних торгів (аукціону) з продажу у ліквідаційній процедурі державного майна закріпленого на праві господарського відання за Державним підприємством «Виробниче об`єднання «Київський радіозавод» (), оформлені протоколом № 1 від 17.10.2016, щодо визнання переможцем Товариства з обмеженою відповідальністю «Вардингс» (ідентифікаційний код: 40869366) з ціною продажу 415 427,35 грн;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 17.10.2016, укладений між Державним підприємством «Виробниче об`єднання «Київський радіозавод» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вардингс» (ідентифікаційний код: 40869366), зареєстрований в реєстрі за № 781;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Вардингс» (ідентифікаційний код: 40869366) повернути у державну власність Державному підприємству «Виробниче об`єднання «Київський радіозавод» (, вул. Бориспільська, 7 , м. Київ, 02096 ) об`єкт незавершеного будівництва (нежитлова будівля) літера «А», загальною площею 4 768,1 кв. м, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Лісна (Дарницький район), буд. 11/1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, на думку позивача, продаж спірного майна ДП «ВО «Київський радіозавод» відбувся з порушенням вимог чинного законодавства, що вплинуло на права та інтереси Міністерства економіки України як власника державного майна та органу управління ДП «ВО «Київський радіозавод».

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.12.2024 позовну заяву № 15/81 (910/14942/24) було передано судді Омельченку Л.В. на розгляд.

Ухвалою суду від 17.12.2024, серед іншого, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 15/81 (910/14942/24) за позовом Міністерства економіки України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вардингс», Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Київський радіозавод» про визнання недійсними результатів публічних відкритих торгів, договору купівлі-продажу та повернення майна у межах справи № 15/81 про банкрутство Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Київський радіозавод»; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2025 у справі № 15/81 (910/14942/24) (суддя Омельченко Л.В.), яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2025, клопотання Міністерства економіки України про заміну сторони правонаступником задоволено; замінено позивача у справі № 15/81 (910/14940/24) - Міністерство економіки України (ідентифікаційний код: 37508596) його правонаступником - Фондом державного майна України (ідентифікаційний код 00032945).

Постановою Верховного Суду від 13.11.2025 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вардингс" залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.01.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2025 у справі № 15/81 (910/14942/24) залишено без змін.

30.12.2025 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вардингс» - Юрис Н.В. надійшла заява про відвід головуючого у справі судді.

Заява обґрунтована тим, що: «ТОВ «Вардингс» стало відомо, що суддя Господарського суду м. Києва Омельченко Л.В. починаючи з 17.10.1993 року, на підставі договору купівлі-продажу № 27, має у власності 689 акцій АТ «Митищенський машинобудівний завод» (підприємство розташоване у м. Митищі (Московська область, РФ) (Акционерное общество «Мытищинский машиностроительный завод» (АО «ММЗ»), що підтверджується документом під назвою: «СВЕДЕНИЯ о зарегистрированных лицах в реестре владельцев ценных бумаг с учетом информации о владельцах ценных бумаг и об иных лицах, предоставленной номинальными держателями, по состоянию на 29.12.2025.

Вказані відомості стосуються: «Акционерного общества «Мытищинский машиностроительный завод» ОГРН 860 выдан 12.05.2009г. Управление МНС России по г. Москва. Свидетельство о государственной регистрации № 002.002.125 от 26.05.2000г. Московская регистрационная палата 141009, Московская обл., г.о. Мытищи, г. Мытищи, ул. Колонцова, д. 4 тел: , Е-mail: ».

Відповідно до отриманих відомостей фізична особа ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 є, як вказано вище, власником 689 акцій АТ «Митищенський машинобудівний завод» з номінальною ціною 11 000 рублів за акцію, що відповідає загальній ціні акцій 7 579 000 рублів, або 96 544,86 доларів США.

АО «Мытищинский машиностроительный завод» (РФ) (АТ «Митищенський машинобудівний завод») є підприємством, яке:

- входить до оборонно-промислового комплексу Російської Федерації;

- здійснює виробництво/ремонт машинобудівних і військово-промислових виробів;

- працює на економіку держави-агресора під час повномасштабної збройної агресії РФ проти України.».

Керівник ТОВ «Вардингс» - Юрис Н.В. стверджує, що суддя, який має економічний інтерес, пов`язаний з оборонною промисловістю рф, може бути зацікавленим, прямо чи опосередковано, у збереженні та стабільності діяльності такого підприємства, що ставить під сумнів його безсторонність при здійсненні правосуддя.

Зважаючи на викладені вище обставини, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вардингс» вважає, що суддя Господарського суду міста Києва Омельченко Л.В. підлягає відводу від розгляду справи № 15/81 (910/14942/24).

Відповідно до ухвали суду від 22.01.2026 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вардингс» Юрис Наталії Володимирівни про відвід судді Омельченка Леоніда Володимировича від розгляду справи № 15/81 (910/14942/24) визнано необґрунтованою. Передано вказану заяву про відвід для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Заяву про відвід згідно з частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України та відповідно до протоколу автоматичного розподілу справи від 22.01.2026 передано для розгляду судді Підченка Ю.О.

Як вбачається із поданої заяви, представник відповідача вважає, що наявні обставини, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Господарського суду міста Києва Омельченка Л.В., який розглядає справу № 15/81 (910/14942/24).

Розглянувши подану заяву та викладені в ній доводи, суд вважає заявлений відвід необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України (далі також - ГПК України) суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу (ч. 2 ст. 35 ГПК України).

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 сказано: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Дослідивши вказані заявником обставини та докази у справі, суд дійшов висновку, що наведені заявником підстави для відводу судді Омельченка Л.В. від розгляду справи № 15/81 (910/14942/24) необґрунтовані та не містять підстав для відводу судді, у розумінні ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Правовими підставами заяви ТОВ «Вардингс» визначає частину 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, однак не конкретизує пункт.

Натомість, зі змісту заяви вбачається, що заявник визначає підстави для відводу судді, які передбачені пунктом 5 вищезазначеної норми (є обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді).

За твердженнями заявника, головуючий суддя у справі має економічний інтерес, пов`язаний з оборонною промисловістю рф, може бути зацікавленим, прямо чи опосередковано, у збереженні та стабільності діяльності такого підприємства, що ставить під сумнів його безсторонність при здійсненні правосуддя.

Право на подання заяви про відвід судді є однією із гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення цього Суду у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.10.2010, для забезпечення неупередженості суду у розумінні положень пункту 1 статті 6 Конвенції необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

Отже, при вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій). Такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід.

Втім, жодних належних, допустимих та вірогідних доказів на підтвердження вказаних вище обставин відповідач суду не надав.

Так, у якості доказів, які підтверджують зазначену представником відповідача інформацію, Юрис Н.В. надала копію «СВЕДЕНИЯ о зарегистрированных лицах в реестре владельцев ценных бумаг с учетом информации о владельцах ценных бумаг и об иных лицах, предоставленной номинальными держателями, по состоянию на 29.12.2025(24:00) Акционерное общество «Мытищенский машиностроительный завод» ОГРН 360...», де у нижній табличці зазначено, що нібито ОСОБА_1 є власником пакету зазначених акцій, які він придбав 17.10.1993 відповідно до Договору купівлі продажу № 27.

Втім, слід зазначити, що цей документ не відповідає критеріям належності, допустимості, достовірності, а також вірогідності доказів у господарському судочинстві, а його походження та порядок отримання представником відповідача з джерел країни-агресора російської федерації є незрозумілим.

Крім того, представник заявника, надаючи роздруківки з російського сайту реєстратора не навів обставин, яким чином йому стала відома дана інформація та як він отримав доступ до сайту, зареєстрованого в росії.

Суд також зазначає, що якщо заявником не дотримано порядку отримання доказів, то такий доказ не може вважатися допустимим, а подана паперова копія, на думку суду, містить ознаки підробки, оскільки заголовна частина таблиці не відповідає розміру окремої частини, де вказані дані про «належність» ОСОБА_1 акцій зазначеного вище підприємства. Заголовна частина таблиці і нижня частина таблиці є окремими частинами, що може свідчити про виготовлення нижньої частини таблиці з метою відображення в ній даних про «власника» акцій зазначеного вище підприємства, а саме: ОСОБА_1 .

Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.05.2007 у справі «Бочан проти України» вказав, що ЄСПЛ далі нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто жоден із членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

У рішенні у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 ЄСПЛ зазначив, що стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50).

Відтак, обставини, на які посилається відповідач у заяві про відвід, не є підставою для сумнівів в об`єктивності чи упередженості судді та його відводу, оскільки конкретних прикладів поведінки судді, які б свідчили про те, що головуючий у справі суддя виявляв упередженість або особисту прихильність до учасника справи, з відповідними підтверджуючими доказами, суду не надано. Доводи відповідача щодо наявності у судді економічного інтересу, пов`язаного з оборонною промисловістю рф, є його припущенням, яке було спростоване судом вище.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 79 ГПК України визначено, що питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Інших підстав для відводу судді у відповідності до приписів статті 35 Господарського процесуального кодексу України відповідачем не наведено.

Підсумовуючи, суд дійшов висновку, що наведені заявником у заяві про відвід обставини не підтверджують упередженість судді Омельченко Л.В. при розгляді справи №15/81 (910/14942/24) та не свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 35 Господарського процесуального кодексу України для відводу судді.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (частина 11 статті 39 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи наведене вище, суд відмовляє у задоволенні відводу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 35-36, 38-39, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ

1. У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вардингс» про відвід судді Омельченка Л.В. від розгляду справи № 15/81 (910/14942/24) - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Ю.О. Підченко