ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2026 р. Справа № 910/972/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сибіги О.М.

суддів: Кравчука Г.А.

Тищенко О.В.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 29.01.2026

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю " Глобинський м`ясокомбінат "

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2025

повний текст рішення складено 23.10.2025

у справі № 910/972/25 (суддя Смирнова Ю.М. )

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Глобинський м`ясокомбінат "

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю " Апостроф ТВ "

2. Товариства з обмеженою відповідальністю " Телеграф медіа "

3. Фізичної особи - підприємця Осадчого Вадима Вячеславовича

про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю " Глобинський м`ясокомбінат " (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю " Апостроф ТВ " (відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю " Телеграф медіа " (відповідач-2) та Фізичної особи - підприємця Осадчого Вадима Вячеславовича (відповідач-3) про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що поширення відповідачами недостовірної інформації про діяльність позивача завдає шкоди діловій репутації товариства, оскільки формує у свідомості необмеженого кола осіб негативне ставлення до позивача, що, на переконання позивача, суттєво впливає на професійну оцінку та сприйняття товариства як суб`єкта господарювання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/972/25, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.06.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.09.2025 у справі № 910/972/25 у задоволенні позову відмовлено повністю.

В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що позивачем не доведено, що саме відповідачі є авторами спірного інформаційного матеріалу (або авторами є його посадові чи службові особи при виконанні посадових (службових) обов`язків) та, що відповідачі є власниками вебсайтів ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_6 на яких поширено спірну інформацію. За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмову у позові.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 18.09.2025 у справі № 910/972/25, 12.11.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю " Глобинський м`ясокомбінат " звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 18 вересня 2025 року у справі № 910/972/25 скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що оскаржуване рішення судом першої інстанції прийнято з невідповідністю викладених у ньому висновків встановленим обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що (1) кримінальне провадження у відношенні ТОВ « Глобинський м`ясокомбінат », у тому числі за ст. 111-2 КК України відсутнє, як і вирок суду, аналогічно щодо посадових осіб товариства, а також будь-якої іншої юридичної особи, яка входить до групи компаній « Глобино »; (2) за відсутності на момент поширення інформації відповідних судових рішень, у тому числі вироку, що встановлюють порушення ТОВ « Глобинський м`ясокомбінат » чинного законодавства України, про які йде мова в поширених відповідачами статтях, поширена інформація є недостовірною; (3) поширена інформація є не лише негативною щодо ТОВ « Глобинський м`ясокомбінат », але й такою, що не відповідає дійсності та є недостовірною.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2025 матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю " Глобинський м`ясокомбінат " у справі № 910/972/25 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М. , судді: Тищенко О.В. , Гончаров С.А .

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2025 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/972/25.

27.11.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали господарської справи № 910/972/25.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2025 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/972/25 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю " Глобинський м`ясокомбінат " на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2025 та призначено розгляд справи на 15.01.2026.

18.12.2025 до Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю " Телеграф медіа " надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечує та наводить власні на їх спростування, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу зводяться до того, що позивачем не доведено, яким чином поширена інформація порочить його честь та гідність, та завдала шкоди його діловій репутації. При цьому, відповідач-2 наголошує, що поширена у статтях інформація є суспільно необхідною та стосується суспільно значимої теми організації бізнесу в період військової агресії російської федерації проти України, бізнесових зв`язків, їх впливу на економіку та громадське середовище.

05.01.2026 до Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю " Телеграф медіа " надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи листа Головного управління Служби безпеки України від 27.03.2025 № 6/4143. Відповідно до вказаного листа, слідчим Головного слідчого управління СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000810 за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 Кримінального кодексу України під час якого досліджуються факти незаконного ввезення та реалізації на території України рядом суб`єктів господарювання поліамідної оболонки для ковбасних виробів «Аміцел», яка виготовляється компанією ооо пкф «атлантис-пак» (росія). 27.11.2024 слідчими здійснено тимчасовий доступ до речей і документів ТОВ « Глобинський м`ясокомбінат », та в ході огляду отриманих документів встановлено, що товариство не здійснювало імпорт поліамідної ковбасної оболонки «Amiflex T-3 Print», яка за характеристиками ідентична оболонці «Аміцел», виробництва компанії ооо пкф « атлантис-пак » (росія). Разом з тим, ТОВ « Глобинський м`ясокомбінат » купувало таку продукцію у інших суб`єктів господарювання - резидентів України, діяльність яких досліджується під час досудового розслідування даного кримінального провадження.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2026 у зв`язку з перебуванням судді Гончарова С.А. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/972/25.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2026 для розгляду справи № 910/972/25 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М. , судді: Тищенко О.В. , Кравчук Г.А.

15.01.2026 ухвалою Північного апеляційного господарського суду новоутвореною колегією прийнято до провадження справу № 910/972/25 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю " Глобинський м`ясокомбінат " на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2026 розгляд справи відкладено на 29.01.2026.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю " Глобинський м`ясокомбінат " слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2025 у справі № 910/972/25 залишити без змін, з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно було встановлено Господарським судом міста Києва та перевірено судом апеляційної інстанції, 28.11.2024 в мережі Інтернет поширено статті аналогічного змісту під назвою " СБУ вилучає документи у виробника м`ясної продукції "Глобино"?", зокрема, в онлайн-медіа Телеграф, на сторінці ІНФОРМАЦІЯ_15 в ІНФОРМАЦІЯ_16 , на сторінці ІНФОРМАЦІЯ_17 з посиланням на Телеграф, а саме: "Служба безпеки України у середу, 27 листопада, навідалася до офісу ТОВ " Глобинський м`ясокомбінат " у місті Глобино Полтавської області. Співробітники служби вилучали документи. За інформацією джерел, все через кримінальне провадження за статтею 111-2 Кримінального кодексу України, яка передбачає покарання за пособництво державі-агресору. Слід зазначити, що у 2022 році група компаній " Глобино " опинялася в епіцентрі публічного скандалу. Тоді під тиском громадськості компанія заявила, що вимушена відмовитися від власних торгівельних мароку "Ковбаса "Московська" та "Сир "Російський". "Наразі ми зупинили виробництво цієї продукції, а надалі вона буде перейменована", - заявили тоді в компанії. Зауважимо, що " Глобинський м`ясокомбінат " входить до групи компаній " Глобино " та є одним з провідних виробників м`ясопродуктів пiд торговою маркою "Глобино". Основним бенефіціаром групи компаній є ОСОБА_8 , який станом на 2020 рік займав 84 місце в рейтингу найбагатших українців зі статком в 66 млн доларів США".

Цього ж дня інші онлайн-медіа опублікували статті аналогічного змісту з посиланням на Телеграф як першоджерело, зокрема, ІНФОРМАЦІЯ_18 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , ІНФОРМАЦІЯ_22 .

ІНФОРМАЦІЯ_23 в мережі Інтернет в ряді онлайн-медіа вдруге опубліковано статті схожого змісту під назвою "СБУ підозрює "Глобино" у постачанні ковбасної оболонки з Росії", зокрема:

- в онлайн-медіа Телеграф, на сторінці ІНФОРМАЦІЯ_23 a саме: "Як повідомлялось раніше, 27 листопада співробітники Служби безпеки України провели обшуки в офісі ТОВ " Глобинський м`ясокомбінат ", вилучивши документи. Тепер стало відомо, що підприємство підозрюють у використанні схеми постачання ковбасної оболонки з Росії під виглядом продукції, виробленої в Європі. За даними джерел у правоохоронних органах, "Глобино" імпортувало поліамідну ковбасну оболонку "Amiflex Т-3 Print", яка за характеристиками ідентична російській оболонці "Аміцел" виробництва компанії " Атлантіс-Пак ". На упаковці зазначено, що продукцію виготовляє латвійська компанія SІA " DCL ", однак, за даними слідства, маркування фіктивне. Оболонка продавалася через афілійовані компанії під іншою номенклатурою, щоб уникнути уваги податкових і правоохоронних органів. Джерела стверджують, що дії компанії можуть бути кваліфіковані за статтею 111-2 Кримінального кодексу України як сприяння державі-агресору. У " Глобино " прокоментували обшуки. Керівник відділу маркетингу групи компаній " Глобино " ОСОБА_9 прокоментувала ситуацію з обшуком СБУ:- Наразі немає жодного кримінального впровадження відносно групи компаній " Глобино " і жодного підприємства, яке входить в цю групу. Дійсно, до нашого підприємства зверталася СБУ , це були представники органів досудового розслідування. Але до нас вони з`явилися не з метою обшуку i вилучення документів (як зазначається в засобах масової інформації), a пo тимчасовий доступ до речей і документів. Вони, дійсно, запросили у нас документи, які б могли підтверджувати факт взаємовідносин з компанією, яка в цій всій історії замішана. Дійсно, ми працювали з цією компанією. У нас є абсолютно всі документи, які підтверджують країну походження цієї оболонки, - це Латвія, а не росія. Але ми не маємо змоги контролювати кожного нашого постачальника, тому працюємо згідно з офіційними документами, які нам надає постачальник. Ми їх приймаємо як факт. Нагадаємо, раніше м`ясокомбінат "Глобино" потрапив у скандал, скопіювавши в 2022 році гасло російської фастфуд-мережі";

- в онлайн-медіа Апостроф , на сторінці ІНФОРМАЦІЯ_23 : "Як повідомлялось раніше, 27 листопада співробітники Служби безпеки України провели обшуки в oфісі ТОВ " Глобинський м`ясокомбінат ", вилучивши документи. Тепер стало відомо, що підприємство підозрюють у використанні схеми постачання ковбасної оболонки з Росії під виглядом продукції, виробленої в Європі. За даними джерел у правоохоронних органах, "Глобино" імпортувало поліамідну ковбасну оболонку " Аmіflех Т-3 Рrіnt ", яка за характеристиками ідентична російській оболонці "Аміцел" виробництва компанії " Атлантіс-Пак ". На упаковці зазначено, що продукцію виготовляє латвійська компанія SIA " DCL ", однак, за даними слідства, маркування фіктивне. Оболонка продавалася через афілійовані компанії під іншою номенклатурою, щоб уникнути уваги податкових і правоохоронних органів. Джерела стверджують, що дії компанії можуть бути кваліфіковані за статтею 111-2 Кримінального кодексу України як сприяння державі-агресору. Редакція "Телеграфу" намагалася отримати коментар від офіційних представників ТОВ " Глобинський м`ясокомбінат ", але в компанії відмовилися коментувати ситуацію. Водночас ми залишаємо можливість для представників компанії надати офіційний коментар виданню. За даними наших джерел, розслідування триває, а СБУ аналізує вилучені документи для підтвердження цих фактів".

Крім того, цього ж дня інші онлайн-медіа опублікували статті аналогічного змісту з посиланням на Телеграф як першоджерело, зокрема, ІНФОРМАЦІЯ_18 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , ІНФОРМАЦІЯ_21 ,

ІНФОРМАЦІЯ_22 в мережі Інтернет в ряді онлайн-медіа втретє опубліковано статті.

Так, в онлайн-медіа Телеграф, на сторінці ІНФОРМАЦІЯ_28 було опубліковано статтю під назвою "Чи справді " Глобино " не знало про російське походження своєї оболонки? ", а саме: "Перехід на посередника з Латвії після початку війни, ймовірно, міг бути лише спробою приховати походження оболонки. Обшуки СБУ на "Глобинському м`ясокомбінаті" та подальші підозри щодо постачання ковбасної оболонки з росії під латвійським маркуванням викликали значний суспільний резонанс. У цьому матеріалі ми зібрали наявні факти, заяви компанії та аналітичні дані, щоб зрозуміти, чи могла компанія не знати про реальне походження продукції.

Що відомо про справу?

27 листопада СБУ провела обшуки на "Глобинському м`ясокомбінаті". У ході розслідування було висунуто припущення, що ковбасна оболонка типy "Amiflex T-3 Print" може мати російське походження, а її справжнім виробником швидше за все є компанія " Атлантіс-Пак " із Ростова-на-Дону. Проте у митних документах зазначено латвійського виробника SІA " DCL "

Згідно з оперативними даними, продукція, про яку йдеться, зовні нагадує продукцію " Атлантіс-Пак " і "Amiflex T-3 Print", а сама схема з фіктивним маркуванням, ймовірно, мала на меті обійти санкційні обмеження. Також слідство вважає, що оболонка реалізовувалася через афілійовані підприємства, які змінювали ї класифікацію у податкових документах.

Позиція компанії " Глобино "

ОСОБА_9 , яка в розмові з виданням представилася керівницею відділу маркетингу " Глобино " заявила, що компанія не є фігурантом кримінального провадження. "Наразі немає жодного кримінального провадження відносно групи компаній " Глобино " і жодного підприємства, яке входить в цю групу. СБУ зверталася до нас із запитом на тимчасовий доступ до документів", - зазначила вона.

Втім, наявні у редакції документи підтверджують що ТОВ " Глобинський м`ясокомбінат " є стороною у кримінальному провадженні, відкритому за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.111-2 КК України Пособництво державі-агресору.

ОСОБА_9 визнала співпрацю з постачальником, який фігурує у справі, та наголосила: "Ми маємо всі необхідні документи, які підтверджують, що країна походження цієї оболонки Латвія, а не росія. Звідки фактично завозиться оболонка я не знаю, ми не маємо змоги фізично контролювати кожного постачальника". Далі ОСОБА_10 додає, що до повномасштабного вторгнення ця оболонка завозилась через білорусь.

Це викликає питання: чи достатньо було покладатися лише на документи враховуючи обставини, що передували повномасштабному вторгненню? Чи могла компанія не знати?

Одним із ключових факторів, що ставить під сумнів заяви "Глобино" про незнання реального походження продукції, є унікальність оболонки, яку закуповує виробництво. російська компанія " Атлантіс-Пак " має два патенти на гофровану волого-бар`єрну оболонку та формовану бар`єрну плівку, а також на способи їх виготовлення. Тобто, ці розробки є ексклюзивними.

З огляду на унікальність продукції, а також те, що " Глобино " закуповувала її і до повномасштабного вторгнення, компанія навряд чи могла не знати, що її виготовляє лише одна компанія - " Атлантіс-Пак ". Перехід на посередника з Латвії після початку війни, ймовірно, міг бути лише спробою приховати походження оболонки, оскільки зміна постачальника не усуває факт монопольного виробництва цієї продукції. В умовах санкційного законодавства та війни багато українських компаній запроваджують додаткові перевірки своїх постачальників, аби виключити співпрацю з російськими підприємствами. У цьому контексті дії "Глобино" викликають питання щодо належного контролю ланцюгів постачання. Очевидно, що в даному випадку було достатньо інформації для більш ретельного аналізу Маркери проросійських наративів у маркетинговій політиці. Збереження назви " Глобино " замість "Глобине" стало ще одним предметом обговорення. Попри офіційну назву міста, компанія продовжує використовувати варіант, який асоціюється з російським контекстом. ОСОБА_9 пояснила це впізнаваністю бренду: "Ми прийняли рішення, що не будемо змінювати бренд, тому що це не обов`язково є відсилкою до російської мови, це так само може бути навмисно змінена одна буква, щоб не бути співзвучними з назвою міста".

Крім того, компанія стикалася із критикою через затримки у перейменуванні таких продуктів, як "московська ковбаса" та "російський сир". Хоча зрештою зміна назв була виконана, цей процес тривав значно довше, ніж у інших українських брендів.

Як реагують інші компанії?

Багато українських компаній адаптували свої маркетингові стратегії до нових реалій. Наприклад, бренд " Простоквашино " змінив назву на " Просто наше " підкреслюючи свою національну ідентичність. Інші бізнеси впроваджують системи контролю, що дозволяють чітко відстежувати походження сировини, навіть у складних ланцюгах постачання.

Ситуація з "Глобино" виявила низку важливих питань щодо прозорості бізнесу в Україні.

Попри запевнення керівництва, залишаються сумніви y тому, чи достатньо компанія зробила для перевірки своїх постачальників. Маркетингові рішення також викликають неоднозначну реакцію, зокрема у контексті усвідомлення національної ідентичності.

За даними нашого видання, СБУ продовжує розслідування, яке проводиться відповідно до статті 111-2 Кримінального кодексу України. Його результати стануть важливим сигналом для бізнесу, якого рівня відповідальності очікують споживачі та держава у воєнний час".

У свою чергу онлайн-медіа Апостроф, на сторінці ІНФОРМАЦІЯ_31 було опубліковано статтю під назвою " Глобино " продовжує співпрацю з російським бізнесом із 2014 року до сьогодні", а саме:

"Історія про можливу співпрацю групи компаній " Глобино " з російським бізнесом почалася наприкінці листопада, коли СБУ провела обшуки на підприємствах компанії. Правоохоронці підозрюють, що " Глобино " використовує ковбасну оболонку російського виробництва, яка постачається через підставні компанії під виглядом латвійської продукції. А додаткові факти вказують на те, що зв`язки " Глобино " з російським бізнесом мають давню історію.

У цьому матеріалі ми зібрали всі доступні факти, щоб зрозуміти чи могла компанія не знати про реальне походження своєї сировини та наскільки обґрунтовані претензії слідчих.

Як " Глобино " могло купувати оболонку з росії через посередників?

За матеріалами досудового розслідування, ковбасна оболонка "Amiflex T-3 Print", яку використовує "Глобино", могла виготовлятися російською компанією " Атлантіс-Пак ". Це одна з провідних компаній світу у виробництві пластикової ковбасної оболонки, яка займає перше місце в росії та Східній Європі.

Поставки здійснювалися через компанію ТОВ " ДВС-Лугавто ". Ця фірма, за підозрою слідства, наносила на оболонку фіктивне маркування латвійської компанії SІA " DCL ", адже за своїми характеристиками продукція ідентична оболонці "Аміцел", виробленій "Атлантіс-Пак". Далі товар постачався на афілійовані підприємства ТОВ " УПК Груп " і ТОВ " Торговий дім "ДТС ", звідки він потрапляв до "Глобино". Ковбасна оболонка " Аміцел " є унікальною продукцією, яка виготовляється виключно російською компанією " Атлантіс-Пак ". У 2022 році ця компанія отримала патенти на свою плівку, підтвердивши своє монопольне становище на ринку.

Відсутність альтернативних виробників робить очевидним російське походження цієї продукції для всіх учасників ланцюга постачання. Для отримання доказів слідчі СБУ звернулися до суду, який зобов`язав " Глобинський м`ясокомбінат " надати документи для перевірки. Наразі слідство триває.

Сумнівні компанії в ланцюгу постачання.

ТОВ " ДВС-Лугавто ", через яке постачалася ковбасна оболонка, належить ОСОБА_11 зареєстрованому в Луганську. У минулому він керував компанією " ЦО корпорації "Галактика ", яке сьогодні належить громадянину росії ОСОБА_12 .

ОСОБА_13 є і серед власників ТОВ " УПК Груп " та ТОВ " Торговий дім "ДТС ", про яких згадувалось у клопотанні слідчих СБУ. Також серед власників цих фірм є ОСОБА_14 з Луганську. Людина з таким же іменем серед засновників російської фірми ООО " Форест-Аром ".

Юридична адреса компанії " Форест-Аром " знаходиться в житловому приватному будинку у місті Батайськ, Ростовська область. Завод ООО ПКФ " Атлантис-Пак " знаходиться недалеко звідси. Близькість ООО " Форест-Аром " та ООО ПКФ " Атлантис-Пак " дозволяє зробити припущення, що це той самий ОСОБА_14 . Цікаво, що сам " Атлантіс-Пак " мав дочірнє підприємство в Україні - " Атлантіс-Пак Україна ". У 2023 році це підприємство було націоналізоване та передане Фонду держмайна України .

Материнська компанія " Атлантис-Пак " належить до групи компаній " Агроком ", власник якої ОСОБА_16 - мільярдер президент футбольного клубу ПАОК, екс-депутат державної думи рф 4-5 скликань (2003-2011 років).

Історія співпраці " Глобино " з російськими структурами.

Зв`язки " Глобино " з російським бізнесом простежуються ще з 2014 року. Тоді ж, після анексії Криму, група компаній створила підприємство y Сімферополі, яке працювало до 2019 року. Засновницею цього підприємства вказана ОСОБА_17 , яка також займала керівні посади у структурах "Глобино" у 2016-2017 роках: вона керувала в різні періоди ТОВ " Глобинськии м`ясокомбінат ", ТОВ " Глобинський маслосирзавод " та " Софтпро-Глобал ", яка також входить до групи компаній " Глобино ".

Також відомо, що власник " Глобино ", ОСОБА_8 , до 2013 року був серед засновників компанії " Фінансова продуктивність ГМБХ ", яка згодом була передана ОСОБА_18 , зареєстрованого у місті Алушта, Крим. За даними YouControl , інша його компанія, ПП " Фірма "Фарн ", могла бути перереєстрована за російським законодавством.

Чи могла компанія не знати про походження оболонки?

Факти, наведені у статті свідчать, що у " Глобино " не могли не знати про реальне походження ковбасної оболонки, яку використовують. Унікальність продукції, зв`язки постачальників із росією, історія роботи в окупованому Криму та співпраця з російським бізнесом ставлять під сумнів прозорість діяльності компанії. Якщо згадати попередні скандали із затягуванням відмови від продукції "ковбаса московська" та "сир російський", а також те, що бренд до сих пір використовує російську назву " Глобино ", а не український варіант " Глобине " - усе разом виглядає як цілеспрямована політика компанії.

Ситуація навколо " Глобино " привертає увагу до важливості прозорого ведення бізнесу та дотримання національних інтересів у воєнний час. Остаточні висновки залежатимуть від результатів розслідування, яке триває".

В цей же день інші онлайн-медіа опублікували статті аналогічного змісту з посиланням на Апостроф як першоджерело, зокрема, ІНФОРМАЦІЯ_18 .

Відповідні статті були розміщені у мережі Інтернет на сайтах, доступ до яких є вільним, в режимі відкритого доступу, зокрема, щодо першої статті Телеграф наявна інформація про більш ніж 25 тисяч переглядів, щодо статей Апостроф - 47, 1 та 152 поширень у Facebook відповідно.

На твердження позивача, вказана інформація є недостовірною, негативною і такою, що порушує ділову репутацію ТОВ " Глобинський м`ясокомбінат " та групи компаній " Глобино ", до якої входить позивач, який є володільцем однойменної торгової марки. Поширення відповідачами недостовірної інформації про діяльність позивача завдає шкоди діловій репутації товариства, оскільки формує у свідомості необмеженого кола осіб негативне ставлення до позивача, що, на переконання позивача, суттєво впливає на професійну оцінку та сприйняття товариства як суб`єкта господарювання. Позивач зазначає, що поширена відповідачами інформація висловлена саме у формі констатації фактів, ці висловлювання не є оціночними судженнями.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

Відповідач-1 проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що ТОВ « Апостроф ТВ » не є власником і реєстрантом вебсайту ІНФОРМАЦІЯ_6 тому є неналежним відповідачем у даній справі за пред`явленими позовними вимогами.

Відповідач-2 проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що опублікована ним гостра критика не перевищує меж допустимої критики щодо позивача, а повідомлення будь-яких даних в межах публікацій зумовлене переважаючим суспільним інтересом, порівняно із потребою захисту немайнових прав позивача. Відповідач-2 зазначає, що позивачем не доведено, яким чином поширена інформація порочить його честь та гідність, та завдала шкоди його діловій репутації. При цьому, відповідач-2 наголошує, що поширена у статтях інформація є суспільно необхідною та стосується суспільно значимої теми організації бізнесу в період військової агресії російської федерації проти України, бізнесових зв`язків, їх впливу на економіку та громадське середовище.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Причиною виникнення спору у даній справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для спростування поширеної щодо ТОВ " Глобинський м`ясокомбінат " інформації, яку позивач вважає недостовірною.

Колегія суддів зазначає, що вибір способу захисту належить позивачу відповідно до частини 1 статті 4, статті 5 Господарського процесуального кодексу України, частини 1 статті 15, частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, статті 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Спосіб захисту немайнового блага має бути: 1) належним, 2) ефективним, 3) правомірним.

Законодавець передбачив окрім основних способів захисту й спеціальні. Зокрема, спеціальними способами захисту гідності, честі та ділової репутації є:

- право на відповідь і спростування недостовірної інформації і (частина 1 статті 277 Цивільного кодексу України);

- встановлення факту недостовірності поширеної інформації та її спростування в порядку окремого провадження (частина 4 статті 277 Цивільного кодексу України);

- заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 Цивільного кодексу України);

- право на відповідь (коментар чи власне тлумачення обставин справи) (стаття 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення", стаття 37 Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні").

Стаття 34 Конституції України гарантує кожному право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

За змістом частини першої статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Вказаному праву, однак, відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну й таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію, інформацію (стаття 68 Конституції України).

Отже, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію, а також інформацію, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.12.2021 у справі № 905/902/20).

Юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині (частина перша статті 91 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 94 Цивільного кодексу України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 200 Цивільного кодексу України інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Суб`єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права та відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої такими правопорушеннями. Порядок використання інформації та захисту права на неї встановлюється законом.

За приписами статті 277 Цивільного кодексу України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших медіа, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж медіа в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Розглядаючи справи, предметом позову в яких є спростування недостовірної інформації, суди повинні враховувати, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, що не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право (пункт 6.33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 904/4494/18).

Згідно з правовою позицією, яка викладена у пункті 6.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.12.2021 у справі № 905/902/20, юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, ділової репутації фізичної та юридичної особи, а також про спростування недостовірної інформації, є сукупність таких обставин як: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

У постановах Верховного Суду від 10.07.2018 у справі № 910/15148/17 та від 19.07.2018 у справі № 910/5117/17 сформовано висновок про те, що за відсутності хоча б однієї з наведених обставин, підстав для задоволення позовних вимог у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи немає.

Тобто для розгляду даної категорії справ судам необхідно встановити: чи мало місце поширення відповідачем інформації; чи стосувалася поширена інформація позивача; чи є підстави для визнання поширеної інформації недостовірною, тобто такою, що не відповідає дійсності; чи призвело поширення інформації до порушення особистих немайнових прав позивача.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням або оціночним судженням (постанови Верховного Суду від 03.11.2023 у справі №693/1278/21, від 01.11.2023 у справі №357/1235/22 та інші).

У пункті 46 рішення ЄСПЛ у справі "Lingens v. Austria" від 08.07.1986 (заява №9815/82) зауважується, що суду необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання - ні. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції.

ЄСПЛ вказав: "Свобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10, є однією з основних підвалин демократичного суспільства й однією з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї "інформації" або тих "ідей", які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості і широти поглядів, без яких "демократичне суспільство" неможливе" (пункт 41 рішення).

За своїм характером судження є розумовим актом, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, що пов`язано з такими психологічними станами як віра, впевненість чи сумнів. Судження є такою думкою, у якій при її висловлюванні дещо стверджується про предмет дійсності і яка об`єктивно є або істинною, або хибною, але при цьому неодмінно однією з двох. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування (постанова Верховного Суду від 29.06.2023 у справі № 910/2441/22).

Частиною другою статті 30 Закону України "Про інформацію" визначено, що оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Водночас фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Ураховуючи, що факт є категорією об`єктивною, незалежною від думок і поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом (постанови Верховного Суду від 01.10.2019 у справі № 910/13556/18. від 21.11.2019 у справі № 927/791/18, від 18.03.2021 у справі № 927/791/18).

Відповідно до частини першої статті 30 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Для того, щоб розрізняти фактичне твердження і оціночне судження, необхідно брати до уваги обставини справи і загальний тон зауважень, оскільки твердження про питання, що становлять суспільний інтерес, є оціночними судженнями, а не констатацією фактів.

Отже, чинним законодавством не передбачена можливість притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень, так як вони, як і думки, переконання, судження, критична оцінка певних фактів і недоліків, не можуть бути предметом судового захисту, оскільки будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів), а особи мають бути толерантними до різкої, навіть некоректної критики.

Оціночні судження не підлягають спростуванню. Позивач має можливість захистити свої права через надане йому законодавством право на відповідь. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18.09.2019 у справі № 359/8847/16-ц.

За загальним правилом інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо), а в разі неможливості - у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення (подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14.07.2022 у справі № 904/6902/20).

Крім того, у цій категорії справ необхідно враховувати, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про інформацію" та Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 27.03.2014 № 1170-VII частину третю статті 277 ЦК України було виключено. З 19 квітня 2014 року законодавство не містить презумпції добропорядності, а тому відсутні підстави для застосування такої конструкції при вирішенні спорів про спростування недостовірної інформації.

Отже, доказування позивачем обґрунтованості свого позову, зокрема й недостовірності, неточності поширеної відповідачем інформації, має відбуватися у загальному порядку. Наведений правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 17.07.2019 у справі № 757/49189/16-ц, від 01.10.2019 у справі № 910/13556/18 та від 06.11.2019 у справі № 165/2559/15-ц.

Так, предметом доказування у даній справі є наявність/відсутність оціночних суджень, думок, переконань, критичної оцінки та/або фактичних тверджень у поширеній відповідачами інформації.

Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно, цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

Для виконання вимог ст. 86 Господарського процесуального кодексу України необхідним є аналіз доказів та констатація відповідних висновків за результатами такого аналізу. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

17.10.2019 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу та змінено назву ст. 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Аналогічний підхід до стандарту доказування "вірогідність доказів" висловлено Верховним Судом у постановах від 29.01.2021 у справі № 922/51/20, від 31.03.2021 у справі № 923/875/19, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що розгляд даної справи здійснювався в порядку, передбаченому нормами Господарського процесуального кодексу України, відповідно, і оцінка доказів у ній здійснюватиметься через призму такого стандарту доказування, як "баланс вірогідностей".

Як встановлено судом, ухвалами слідчого судді Шевченківського районного від 04.11.2024 у справах № 761/40772/24 та № 761/40773/24 надано дозвіл старшому слідчому в ОВС 1 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України капітану юстиції Зубку Дмитру Ігоровичу , а також слідчим Головного слідчого управління Служби безпеки України, які входять до складу слідчої групи у кримінальному провадженні за наведеним переліком, іншим слідчим слідчої групи, а також прокурорам групи прокурорів, на тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні ТОВ " Торговий дім "ДТС " та ТОВ " ДВС-Лугавто ", з можливістю вилучення засвідчених належним чином копій, а саме: договорів, укладених ТОВ " Торговий дім "ДТС " (код ЄДР НОМЕР_1 ) з покупцями продукції, поставленої ТОВ " ДВС-Лугавто " (код ЄДР НОМЕР_2 ), а саме: ТОВ " Глобинський м`ясокомбінат " (код ЄДР НОМЕР_3 ), ТОВ " Магрок " (код ЄДР НОМЕР_4 ), ТОВ " Забіяка " (код ЄДР НОМЕР_5 ), ТОВ " М`ясна Фабрика "Фаворит Плюс " (код ЄДР НОМЕР_6 ), ТОВ " Продснаб Плюс " (код ЄДР НОМЕР_7 ), ТОВ " Торговий дім "Здоровий Продукт " (код ЄДР НОМЕР_8 ), ТОВ " Екопродукт 2017 " (код ЄДР НОМЕР_9 ), ТОВ " Первомайський МКК " (код ЄДР НОМЕР_10 ), ФОП ОСОБА_21 (ІПН НОМЕР_11 ), а також, повного пакету документів на їх виконання: додаткові угоди, специфікації, товарно-транспортні накладні, видаткові накладні, акти приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей, рахунки-фактури, вантажні митні декларації, банківські виписки, сертифікати якості товару, меморіальні ордери, що підтверджують факт оплати товару, договори укладені з перевізниками товарів, платіжні доручення, що підтверджують оплату транспортних послуг, документи податкової звітності, де відображені фінансово-господарські взаємовідносини з вказаними суб`єктами господарювання, документи, які не увійшли до зазначеного переліку, але безпосередньо пов`язані з виконанням таких договорів, за період з 24.02.2022 по 23.10.2024.

Зі змісту наведених ухвал слідчого судді Шевченківського районного від 04.11.2024 у справах № 761/40772/24 та № 761/40773/24 вбачається, що «… Головним слідчим управлінням Служби безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000810 від 11.09.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 Кримінального кодексу України. Органом досудового розслідування, за результатами аналізу суб`єктів зовнішньо економічної діяльності, які здійснюють імпорт поліамідної оболонки для ковбасних виробів, встановлено, що ТОВ " ДВС-Лугавто " здійснює імпорт поліамідної ковбасної оболонки типу "Amiflex T-3 Print", виробником якої можливо є ООО ПКФ " Атлантис-Пак ", а в документах, поданих до митного оформлення виробником продукції зазначається SIA " DCL " (Латвія). При цьому, за наявними оперативними даними, відповідно до властивостей поставленої оболонки на територію України даний тип продукції ідентичний з оболонкою "Аміцел", яка виготовляється компанією ООО ПКФ " Атлантис-Пак " (росія). Таким чином, є підстави вважати, що на упаковку з продукцією компанії " Атлантіс-Пак " наноситься фіктивне маркування де зазначено виробником компанію SIA " DCL " (Латвія).

Подальшим аналізом податкової звітності та Єдиного реєстру податкових накладних щодо сформованого податкового кредиту та зобов`язань ТОВ " ДВС-Лугавто " встановлено, що останнє здійснює реалізацію оболонки виключно на адресу афілійованих підприємств, а саме: ТОВ " УПК Груп " та ТОВ " Торговий дім "ДТС ", а з метою уникнення уваги від податкових та правоохоронних органів під час реалізації оболонки здійснюється підміна номенклатури товару з "Поліамідна ковбасна оболонка Amiflex T-3 Print" на "Поліамідна оболонка РФ, ТБФ".

В подальшому, ТОВ " УПК Груп " та ТОВ " Торговий дім "ДТС " реалізовують зазначену продукцію на адресу реальних м`ясокомбінатів - виробників ковбасної продукції, а саме: ТОВ " Глобинський м`ясокомбінат " (код ЄДР НОМЕР_3 ), ТОВ " Магрок " (код ЄДР НОМЕР_4 ), ТОВ " Забіяка " (код ЄДР НОМЕР_5 ), ТОВ " М`ясна Фабрика "Фаворит Плюс " (код ЄДР НОМЕР_6 ), ТОВ " Продснаб Плюс " (код ЄДР НОМЕР_7 ), ТОВ " Торговий дім "Здоровий Продукт " (код ЄДР НОМЕР_8 ), ТОВ " Екопродукт 2017 " (код ЄДР НОМЕР_9 ), ТОВ " Первомайський МКК " (код ЄДР НОМЕР_10 ), ФОП ОСОБА_21 (ІПН НОМЕР_11 ), що свідчить про те, що невстановлені службові особи ТОВ " ДВС-Лугавто " (код ЄДР НОМЕР_2 ), усвідомлюючи свою протиправну діяльність, вчиняють умислі дії, спрямовані на допомогу державі-агресору, з метою завдання шкоди Україні, шляхом передачі матеріальних ресурсів представникам держави агресора.

При цьому, не бажаючи для себе наслідків у вигляді притягнення до кримінальної відповідальності за вчинений злочин, службові особи ТОВ " ДВС-Лугавто " (код ЄДР НОМЕР_2 ) продавцем вказаної продукції зазначають SIA " DCL " (Латвія), замість реального російського виробника ООО ПКФ " Атлантис-Пак " (росія) та змінюють номенклатури товару при його реалізації з "Поліамідна ковбасна оболонка Amiflex T-3 Print" на "Поліамідна оболонка РФ, ТБФ»».

Крім того, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.11.2024 у справі № 761/40398/24 зобов`язано посадових осіб ТОВ " Глобинський м`ясокомбінат " надати слідчим, зокрема, Зубку Дмитру Ігоровичу , дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів, з можливістю вилучення їх завірених належним чином копій, які знаходяться у володінні ТОВ " Глобинський м`ясокомбінат ", а саме: договорів, укладених між ТОВ " Глобинський м`ясокомбінат " та ТОВ " Торговий дім "ДТС ", ТОВ " УПК Груп ", а також, повного пакету документів на їх виконання: додаткові угоди, специфікації, товарно-транспортні накладні, видаткові накладні, акти приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей, рахунки-фактури, банківські виписки, сертифікати якості товару, меморіальні ордери, що підтверджують факт оплати товару, договори укладені з перевізниками товарів, платіжні доручення, що підтверджують оплату транспортних послуг, документи податкової звітності, де відображені фінансово-господарські взаємовідносини з вказаним суб`єктом господарювання, документи, які не увійшли до зазначеного переліку, але безпосередньо пов`язані з виконанням вказаного контракту, за період з 24.02.2022 по 23.10.2024; відомостей про використання у виробництві продукції товарів, поставлених ТОВ " Торговий дім "ДТС ", ТОВ " УПК Груп " за період з 24.02.2022 по 23.10.2024.

Зі змісту наведеної ухвали слідчого судді Шевченківського районного від 01.11.2024 у справі № 761/40398/24 вбачається, що «… Головним слідчим управлінням СБ України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000810 від 11.09.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ТОВ " ДВС-Лугавто " здійснює імпорт поліамідної ковбасної оболонки типу "Amiflex T-3 Print", виробником якої можливо є ООО ПКФ " Атлантис-Пак ". В свою чергу,/ в документах поданих до митного оформлення виробником продукції зазначається SIA " DCL " (Латвія).

При цьому, за наявними оперативними даними, відповідно до властивостей поставленої оболонки на територію України даний тип продукції ідентичний з оболонкою "Аміцел", яка виготовляється компанією ООО ПКФ " Атлантис-Пак " (росія). Таким чином, є підстави вважати, що на упаковку з продукцією компанії " Атлантіс-Пак " наноситься фіктивне маркування де зазначено виробником компанію SIA " DCL " (Латвія).

Подальшим аналізом податкової звітності та Єдиного реєстру податкових накладних щодо сформованого податкового кредиту та зобов`язань ТОВ " ДВС-Лугавто " встановлено, що останнє здійснює реалізацію оболонки виключно на адресу афілійованих підприємств, а саме: ТОВ " УПК Груп " та ТОВ " Торговий дім "ДТС ". При цьому, з метою уникнення уваги від податкових та правоохоронних органів під час реалізації оболонки здійснюється підміна номенклатури товару з "Поліамідна ковбасна оболонка Amiflex T-3 Print" на "Поліамідна оболонка РФ, ТБФ"».

Як вбачається з матеріалів справи, 28.11.2024 в мережі Інтернет поширено статті аналогічного змісту під назвою " СБУ вилучає документи у виробника м`ясної продукції "Глобино"?", зокрема, в онлайн-медіа Телеграф, на сторінці ІНФОРМАЦІЯ_15 в ІНФОРМАЦІЯ_16 , на сторінці ІНФОРМАЦІЯ_17 з посиланням на Телеграф, а саме: "Служба безпеки України у середу, 27 листопада, навідалася до офісу ТОВ " Глобинський м`ясокомбінат " у місті Глобино Полтавської області. Співробітники служби вилучали документи. За інформацією джерел, все через кримінальне провадження за статтею 111-2 Кримінального кодексу України, яка передбачає покарання за пособництво державі-агресору. Слід зазначити, що у 2022 році група компаній " Глобино " опинялася в епіцентрі публічного скандалу. Тоді під тиском громадськості компанія заявила, що вимушена відмовитися від власних торгівельних мароку "Ковбаса "Московська" та "Сир "Російський". "Наразі ми зупинили виробництво цієї продукції, а надалі вона буде перейменована", - заявили тоді в компанії. Зауважимо, що " Глобинський м`ясокомбінат " входить до групи компаній " Глобино " та є одним з провідних виробників м`ясопродуктів пiд торговою маркою "Глобино". Основним бенефіціаром групи компаній є ОСОБА_8 , який станом на 2020 рік займав 84 місце в рейтингу найбагатших українців зі статком в 66 млн доларів США".

Цього ж дня інші онлайн-медіа опублікували статті аналогічного змісту з посиланням на Телеграф як першоджерело, зокрема, ІНФОРМАЦІЯ_18 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , ІНФОРМАЦІЯ_22 .

В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_23 в мережі Інтернет в ряді онлайн-медіа вдруге опубліковано статті схожого змісту під назвою "СБУ підозрює "Глобино" у постачанні ковбасної оболонки з Росії", зокрема:

- в онлайн-медіа Телеграф, на сторінці ІНФОРМАЦІЯ_23 a саме: "Як повідомлялось раніше, 27листопада співробітники Служби безпеки України провели обшуки в офісі ТОВ " Глобинський м`ясокомбінат ", вилучивши документи. Тепер стало відомо, що підприємство підозрюють у використанні схеми постачання ковбасної оболонки з Росії під виглядом продукції, виробленої в Європі. За даними джерел у правоохоронних органах, "Глобино" імпортувало поліамідну ковбасну оболонку "Amiflex Т-3 Print", яка за характеристиками ідентична російській оболонці "Аміцел" виробництва компанії " Атлантіс-Пак ". На упаковці зазначено, що продукцію виготовляє латвійська компанія SІA " DCL ", однак, за даними слідства, маркування фіктивне. Оболонка продавалася через афілійовані компанії під іншою номенклатурою, щоб уникнути уваги податкових і правоохоронних органів. Джерела стверджують, що дії компанії можуть бути кваліфіковані за статтею 111-2 Кримінального кодексу України як сприяння державі-агресору. У " Глобино " прокоментували обшуки. Керівник відділу маркетингу групи компаній " Глобино " ОСОБА_9 прокоментувала ситуацію з обшуком СБУ:- Наразі немає жодного кримінального впровадження відносно групи компаній " Глобино " і жодного підприємства, яке входить в цю групу. Дійсно, до нашого підприємства зверталася СБУ , це були представники органів досудового розслідування. Але до нас вони з`явилися не з метою обшуку i вилучення документів (як зазначається в засобах масової інформації), a пo тимчасовий доступ до речей і документів. Вони, дійсно, запросили у нас документи, які б могли підтверджувати факт взаємовідносин з компанією, яка в цій всій історії замішана. Дійсно, ми працювали з цією компанією. У нас є абсолютно всі документи, які підтверджують країну походження цієї оболонки, - це Латвія, а не росія. Але ми не маємо змоги контролювати кожного нашого постачальника, тому працюємо згідно з офіційними документами, які нам надає постачальник. Ми їх приймаємо як факт. Нагадаємо, раніше м`ясокомбінат "Глобино" потрапив у скандал, скопіювавши в 2022 році гасло російської фастфуд-мережі";

- в онлайн-медіа Апостроф , на сторінці ІНФОРМАЦІЯ_23 : "Як повідомлялось раніше, 27 листопада співробітники Служби безпеки України провели обшуки в oфісі ТОВ " Глобинський м`ясокомбінат ", вилучивши документи. Тепер стало відомо, що підприємство підозрюють у використанні схеми постачання ковбасної оболонки з Росії під виглядом продукції, виробленої в Європі. За даними джерел у правоохоронних органах, "Глобино" імпортувало поліамідну ковбасну оболонку " Аmіflех Т-3 Рrіnt ", яка за характеристиками ідентична російській оболонці "Аміцел" виробництва компанії " Атлантіс-Пак ". На упаковці зазначено, що продукцію виготовляє латвійська компанія SIA " DCL ", однак, за даними слідства, маркування фіктивне. Оболонка продавалася через афілійовані компанії під іншою номенклатурою, щоб уникнути уваги податкових і правоохоронних органів. Джерела стверджують, що дії компанії можуть бути кваліфіковані за статтею 111-2 Кримінального кодексу України як сприяння державі-агресору. Редакція "Телеграфу" намагалася отримати коментар від офіційних представників ТОВ " Глобинський м`ясокомбінат ", але в компанії відмовилися коментувати ситуацію. Водночас ми залишаємо можливість для представників компанії надати офіційний коментар виданню. За даними наших джерел, розслідування триває, а СБУ аналізує вилучені документи для підтвердження цих фактів".

Крім того, цього ж дня інші онлайн-медіа опублікували статті аналогічного змісту з посиланням на Телеграф як першоджерело, зокрема, ІНФОРМАЦІЯ_18 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , ІНФОРМАЦІЯ_21 ,

ІНФОРМАЦІЯ_22 в мережі Інтернет в ряді онлайн-медіа втретє опубліковано статті.

Так, в онлайн-медіа Телеграф, на сторінці ІНФОРМАЦІЯ_28 було опубліковано статтю під назвою "Чи справді " Глобино " не знало про російське походження своєї оболонки? ", а саме: "Перехід на посередника з Латвії після початку війни, ймовірно, міг бути лише спробою приховати походження оболонки. Обшуки СБУ на "Глобинському м`ясокомбінаті" та подальші підозри щодо постачання ковбасної оболонки з росії під латвійським маркуванням викликали значний суспільний резонанс. У цьому матеріалі ми зібрали наявні факти, заяви компанії та аналітичні дані, щоб зрозуміти, чи могла компанія не знати про реальне походження продукції.

Що відомо про справу?

27 листопада СБУ провела обшуки на "Глобинському м`ясокомбінаті". У ході розслідування було висунуто припущення, що ковбасна оболонка типy "Amiflex T-3 Print" може мати російське походження, а її справжнім виробником швидше за все є компанія " Атлантіс-Пак " із Ростова-на-Дону. Проте у митних документах зазначено латвійського виробника SІA " DCL "

Згідно з оперативними даними, продукція, про яку йдеться, зовні нагадує продукцію " Атлантіс-Пак " і "Amiflex T-3 Print", а сама схема з фіктивним маркуванням, ймовірно, мала на меті обійти санкційні обмеження. Також слідство вважає, що оболонка реалізовувалася через афілійовані підприємства, які змінювали ї класифікацію у податкових документах.

Позиція компанії " Глобино "

ОСОБА_9 , яка в розмові з виданням представилася керівницею відділу маркетингу " Глобино " заявила, що компанія не є фігурантом кримінального провадження. "Наразі немає жодного кримінального провадження відносно групи компаній " Глобино " і жодного підприємства, яке входить в цю групу. СБУ зверталася до нас із запитом на тимчасовий доступ до документів", - зазначила вона.

Втім, наявні у редакції документи підтверджують що ТОВ " Глобинський м`ясокомбінат " є стороною у кримінальному провадженні, відкритому за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.111-2 КК України Пособництво державі-агресору.

ОСОБА_9 визнала співпрацю з постачальником, який фігурує у справі, та наголосила: "Ми маємо всі необхідні документи, які підтверджують, що країна походження цієї оболонки Латвія, а не росія. Звідки фактично завозиться оболонка я не знаю, ми не маємо змоги фізично контролювати кожного постачальника". Далі ОСОБА_10 додає, що до повномасштабного вторгнення ця оболонка завозилась через білорусь.

Це викликає питання: чи достатньо було покладатися лише на документи враховуючи обставини, що передували повномасштабному вторгненню? Чи могла компанія не знати?

Одним із ключових факторів, що ставить під сумнів заяви "Глобино" про незнання реального походження продукції, є унікальність оболонки, яку закуповує виробництво. російська компанія " Атлантіс-Пак " має два патенти на гофровану волого-бар`єрну оболонку та формовану бар`єрну плівку, а також на способи їх виготовлення. Тобто, ці розробки є ексклюзивними.

З огляду на унікальність продукції, а також те, що " Глобино " закуповувала її і до повномасштабного вторгнення, компанія навряд чи могла не знати, що її виготовляє лише одна компанія - " Атлантіс-Пак ". Перехід на посередника з Латвії після початку війни, ймовірно, міг бути лише спробою приховати походження оболонки, оскільки зміна постачальника не усуває факт монопольного виробництва цієї продукції. В умовах санкційного законодавства та війни багато українських компаній запроваджують додаткові перевірки своїх постачальників, аби виключити співпрацю з російськими підприємствами. У цьому контексті дії "Глобино" викликають питання щодо належного контролю ланцюгів постачання. Очевидно, що в даному випадку було достатньо інформації для більш ретельного аналізу Маркери проросійських наративів у маркетинговій політиці. Збереження назви " Глобино " замість "Глобине" стало ще одним предметом обговорення. Попри офіційну назву міста, компанія продовжує використовувати варіант, який асоціюється з російським контекстом. ОСОБА_9 пояснила це впізнаваністю бренду: "Ми прийняли рішення, що не будемо змінювати бренд, тому що це не обов`язково є відсилкою до російської мови, це так само може бути навмисно змінена одна буква, щоб не бути співзвучними з назвою міста".

Крім того, компанія стикалася із критикою через затримки у перейменуванні таких продуктів, як "московська ковбаса" та "російський сир". Хоча зрештою зміна назв була виконана, цей процес тривав значно довше, ніж у інших українських брендів.

Як реагують інші компанії?

Багато українських компаній адаптували свої маркетингові стратегії до нових реалій. Наприклад, бренд " Простоквашино " змінив назву на " Просто наше " підкреслюючи свою національну ідентичність. Інші бізнеси впроваджують системи контролю, що дозволяють чітко відстежувати походження сировини, навіть у складних ланцюгах постачання.

Ситуація з "Глобино" виявила низку важливих питань щодо прозорості бізнесу в Україні.

Попри запевнення керівництва, залишаються сумніви y тому, чи достатньо компанія зробила для перевірки своїх постачальників. Маркетингові рішення також викликають неоднозначну реакцію, зокрема у контексті усвідомлення національної ідентичності.

За даними нашого видання, СБУ продовжує розслідування, яке проводиться відповідно до статті 111-2 Кримінального кодексу України. Його результати стануть важливим сигналом для бізнесу, якого рівня відповідальності очікують споживачі та держава у воєнний час".

У свою чергу онлайн-медіа Апостроф, на сторінці ІНФОРМАЦІЯ_31 було опубліковано статтю під назвою " Глобино " продовжує співпрацю з російським бізнесом із 2014 року до сьогодні", а саме:

"Історія про можливу співпрацю групи компаній " Глобино " з російським бізнесом почалася наприкінці листопада, коли СБУ провела обшуки на підприємствах компанії. Правоохоронці підозрюють, що " Глобино " використовує ковбасну оболонку російського виробництва, яка постачається через підставні компанії під виглядом латвійської продукції. А додаткові факти вказують на те, що зв`язки " Глобино " з російським бізнесом мають давню історію.

У цьому матеріалі ми зібрали всі доступні факти, щоб зрозуміти чи могла компанія не знати про реальне походження своєї сировини та наскільки обґрунтовані претензії слідчих.

Як " Глобино " могло купувати оболонку з росії через посередників?

За матеріалами досудового розслідування, ковбасна оболонка "Amiflex T-3 Print", яку використовує "Глобино", могла виготовлятися російською компанією " Атлантіс-Пак ". Це одна з провідних компаній світу у виробництві пластикової ковбасної оболонки, яка займає перше місце в росії та Східній Європі.

Поставки здійснювалися через компанію ТОВ " ДВС-Лугавто ". Ця фірма, за підозрою слідства, наносила на оболонку фіктивне маркування латвійської компанії SІA " DCL ", адже за своїми характеристиками продукція ідентична оболонці "Аміцел", виробленій "Атлантіс-Пак". Далі товар постачався на афілійовані підприємства ТОВ " УПК Груп " і ТОВ " Торговий дім "ДТС ", звідки він потрапляв до "Глобино". Ковбасна оболонка " Аміцел " є унікальною продукцією, яка виготовляється виключно російською компанією " Атлантіс-Пак ". У 2022 році ця компанія отримала патенти на свою плівку, підтвердивши своє монопольне становище на ринку.

Відсутність альтернативних виробників робить очевидним російське походження цієї продукції для всіх учасників ланцюга постачання. Для отримання доказів слідчі СБУ звернулися до суду, який зобов`язав " Глобинський м`ясокомбінат " надати документи для перевірки. Наразі слідство триває.

Сумнівні компанії в ланцюгу постачання.

ТОВ " ДВС-Лугавто ", через яке постачалася ковбасна оболонка, належить ОСОБА_11 зареєстрованому в Луганську. У минулому він керував компанією " ЦО корпорації "Галактика ", яке сьогодні належить громадянину росії ОСОБА_12 .

ОСОБА_13 є і серед власників ТОВ " УПК Груп " та ТОВ " Торговий дім "ДТС ", про яких згадувалось у клопотанні слідчих СБУ. Також серед власників цих фірм є ОСОБА_14 з Луганську. Людина з таким же іменем серед засновників російської фірми ООО " Форест-Аром ".

Юридична адреса компанії " Форест-Аром " знаходиться в житловому приватному будинку у місті Батайськ, Ростовська область. Завод ООО ПКФ " Атлантис-Пак " знаходиться недалеко звідси. Близькість ООО " Форест-Аром " та ООО ПКФ " Атлантис-Пак " дозволяє зробити припущення, що це той самий ОСОБА_14 . Цікаво, що сам " Атлантіс-Пак " мав дочірнє підприємство в Україні - " Атлантіс-Пак Україна ". У 2023 році це підприємство було націоналізоване та передане Фонду держмайна України .

Материнська компанія " Атлантис-Пак " належить до групи компаній " Агроком ", власник якої ОСОБА_16 - мільярдер президент футбольного клубу ПАОК, екс-депутат державної думи рф 4-5 скликань (2003-2011 років).

Історія співпраці " Глобино " з російськими структурами.

Зв`язки " Глобино " з російським бізнесом простежуються ще з 2014 року. Тоді ж, після анексії Криму, група компаній створила підприємство y Сімферополі, яке працювало до 2019 року. Засновницею цього підприємства вказана ОСОБА_17 , яка також займала керівні посади у структурах "Глобино" у 2016-2017 роках: вона керувала в різні періоди ТОВ " Глобинськии м`ясокомбінат ", ТОВ " Глобинський маслосирзавод " та " Софтпро-Глобал ", яка також входить до групи компаній " Глобино ".

Також відомо, що власник " Глобино ", ОСОБА_8 , до 2013 року був серед засновників компанії " Фінансова продуктивність ГМБХ ", яка згодом була передана ОСОБА_18 , зареєстрованого у місті Алушта, Крим. За даними YouControl, інша його компанія, ПП " Фірма "Фарн ", могла бути перереєстрована за російським законодавством.

Чи могла компанія не знати про походження оболонки?

Факти, наведені у статті свідчать, що у " Глобино " не могли не знати про реальне походження ковбасної оболонки, яку використовують. Унікальність продукції, зв`язки постачальників із росією, історія роботи в окупованому Криму та співпраця з російським бізнесом ставлять під сумнів прозорість діяльності компанії. Якщо згадати попередні скандали із затягуванням відмови від продукції "ковбаса московська" та "сир російський", а також те, що бренд до сих пір використовує російську назву " Глобино ", а не український варіант " Глобине " - усе разом виглядає як цілеспрямована політика компанії.

Ситуація навколо " Глобино " привертає увагу до важливості прозорого ведення бізнесу та дотримання національних інтересів у воєнний час. Остаточні висновки залежатимуть від результатів розслідування, яке триває".

В цей же день інші онлайн-медіа опублікували статті аналогічного змісту з посиланням на Апостроф як першоджерело, зокрема, ІНФОРМАЦІЯ_18 .

Відповідні статті були розміщені у мережі Інтернет на сайтах, доступ до яких є вільним, в режимі відкритого доступу, зокрема, щодо першої статті Телеграф наявна інформація про більш ніж 25 тисяч переглядів, щодо статей Апостроф - 47, 1 та 152 поширень у Facebook відповідно.

Дослідивши зміст спірних статей, колегія суддів дійшла висновку, що в оскаржуваних публікаціях відповідачами-1, 2 проаналізовано інформацію, яка містилася в ухвалах слідчого судді Шевченківського районного від 01.11.2024 у справі № 761/40398/24, від 04.11.2024 у справах № 761/40772/24 та № 761/40773/24.

При цьому, колегія суддів зауважує, що в рамках журналістського розслідування відповідачі-1, 2 мали можливість здобувати інформацію щодо порушеного питання.

Зміст спірних статей свідчить про те, що в оскаржуваних публікаціях відповідачів-1, 2 не зазначається про винуватість конкретної юридичної особи, зокрема, ТОВ " Глобинський м`ясокомбінат ", зазначені у публікаціях твердження відповідачів-1, 2 є їх власною суб`єктивною оцінкою, зробленою на підставі раніше встановлених фактів та обставин.

З поміж іншого колегія суддів відмічає, що зі змісту наявного у матеріалах справи листа Головного управління Служби безпеки України від 27.03.2025 № 6/4143 вбачається, що слідчим Головного слідчого управління СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000810 за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 Кримінального кодексу України під час якого досліджуються факти незаконного ввезення та реалізації на території України рядом суб`єктів господарювання поліамідної оболонки для ковбасних виробів «Аміцел», яка виготовляється компанією ооо пкф «атлантис-пак» (росія). 27.11.2024 слідчими здійснено тимчасовий доступ до речей і документів ТОВ « Глобинський м`ясокомбінат », та в ході огляду отриманих документів встановлено, що товариство не здійснювало імпорт поліамідної ковбасної оболонки «Amiflex T-3 Print», яка за характеристиками ідентична оболонці «Аміцел», виробництва компанії ооо пкф « атлантис-пак » (росія). Разом з тим, ТОВ « Глобинський м`ясокомбінат » купувало таку продукцію у інших суб`єктів господарювання - резидентів України, діяльність яких досліджується під час досудового розслідування даного кримінального провадження.

За встановлених обставин, поширена відповідачами-1, 2 інформація є достовірною та не потребує спростування, а оціночні судження відповідачів-1, 2 в силу ч. 2 ст. 30 Закону України "Про інформацію" не підлягають доведенню їх правдивості.

Поряд з цим, позивач, посилаючись на порушення його прав саме відповідачами, має довести, що володільцями облікових записів та особами, які встановлюють порядок і умови використання веб-сайтів ІНФОРМАЦІЯ_6 та ІНФОРМАЦІЯ_5 (тобто, власниками веб-сайтів в розумінні ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права"), є відповідачі у даній справі.

Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду з позовом позивачем надано довідку № 6/2025-Д з відомостями про власника веб-сайту (вебсторінки), реєстранта доменного імені або інформацією про його встановлення від 20.01.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю " Центр компетенції з формування доказів у мережі Інтернет "Веб-Фікс".

Згідно наведеної у довідці інформації щодо доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_54 : доступність за доменним ім`ям вебсайту для публічного використання у мережі Інтернет: так; дата реєстрації доменного імені: 2016-08-30; дата внесення останніх змін щодо зареєстрованого доменного імені: 2024-08-01; дата завершення строку реєстрації доменного імені: 2025-08-30; інформація про реєстратора доменного імені: Товариство з обмеженою відповідальністю " Інтернет Інвест ", місцезнаходження: 01042, м. Київ, Новопечерський провулок, буд. 3, корп. 2, оф. 9 ; інформація про реєстранта доменного імені в службі WHOIS: відомості скриті; інформація про хостинг-провайдера: CloudFlare, Inc.

Отже, реєстратором та хостинг-провайдером доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_54 є українські та іноземні суб`єкти господарювання - юридичні особи.

Крім того, у вказаній довідці зазначено, що за результатами дослідження інформаційного наповнення веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_6 встановлено, що останній позиціонує себе в якості веб-сайту " Апостроф ". Ідентифікатори, розміщені на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_6 дозволяють зробити висновок, що Товариство з обмеженою відповідальністю " Апостроф ТВ " є власником зазначеного веб-сайту.

З наведеного слідує, що довідка Товариства з обмеженою відповідальністю " Центр компетенції з формування доказів у мережі Інтернет "Веб-Фікс " від 20.01.2025 № 6/2025-Д не містить даних, що власником веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_6 є Товариство з обмеженою відповідальністю " Апостроф ТВ ", у довідці зазначається, що такі висновки можна зробити з огляду на ідентифікатори, розміщені на веб-сайті.

Позаяк, надана позивачем довідка не підтверджує, що відповідач-1 є реєстрантом доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_54 або отримувачем послуг хостингу.

Відтак, надана позивачем довідка від 20.01.2025 № 6/2025-Д Товариства з обмеженою відповідальністю " Центр компетенції з формування доказів у мережі Інтернет "Веб-Фікс " не є беззаперечним доказом, що Товариство з обмеженою відповідальністю " Апостроф ТВ " є власником веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_6

Також, позивачем надано довідку № 5/2025-Д з відомостями про власника веб-сайту (вебсторінки), реєстранта доменного імені або інформацією про його встановлення від 20.01.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю " Центр компетенції з формування доказів у мережі Інтернет "Веб-Фікс".

Відповідно до наведеної у довідці інформація щодо доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_57 : доступність за доменним ім`ям вебсайту для публічного використання у мережі Інтернет: так; дата реєстрації доменного імені: 2011-10-13; дата внесення останніх змін щодо зареєстрованого доменного імені: 2024-01-12; дата завершення строку реєстрації доменного імені: 2025-10-13; інформація про реєстратора доменного імені: Товариство з обмеженою відповідальністю " Центр Інтернет-імен України ", місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; інформація про реєстранта доменного імені в службі WHOIS: Vadim Osadchij, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; інформація про хостинг-провайдера: Cloudflare, Inc.

Отже, реєстратором та хостинг-провайдером доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_54 є українські та іноземні суб`єкти господарювання - юридичні особи.

Судом встановлено, що у вказаній довідці зазначено, що за результатами дослідження інформаційного наповнення веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_5 встановлено, що останній позиціонує себе в якості вебпорталу "Telegraf". Ідентифікатори, розміщені на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_59 дозволяють зробити висновок про приналежність вебсайту ІНФОРМАЦІЯ_5 Товариству з обмеженою відповідальністю " Телеграф медіа " та/або Осадчому Вадиму Вячеславовичу .

З наведеного слідує, що довідка № 5/2025-Д від 20.01.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю " Центр компетенції з формування доказів у мережі Інтернет "Веб-Фікс " не містить даних, що власником веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_5 є Товариство з обмеженою відповідальністю " Телеграф медіа " та/або Фізична особа - підприємець Осадчий Вадим Вячеславович , в ній зазначається, що такі висновки можна зробити з огляду на ідентифікатори, розміщені на веб-сайті.

В той же час, надана позивачем довідка не підтверджує, що відповідач-2 або відповідач-3 є реєстрантами/ом доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_5 або отримувачем послуг хостингу.

Додатково суд зауважує, що з наданих позивачем доказів неможливо встановити, що Vadim Osadchij , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 та Фізична особа - підприємець Осадчий Вадим Вячеславовича , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_4 є однією і тією ж особою.

Таким чином, наданою позивачем довідкою від 20.01.2025 № 5/2025-Д Товариства з обмеженою відповідальністю " Центр компетенції з формування доказів у мережі Інтернет "Веб-Фікс " не підтверджується, що Товариство з обмеженою відповідальністю " Телеграф медіа " та/або Фізична особа - підприємець Осадчий Вадим Вячеславович є власником веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_5

Позаяк , позивачем не надано доказів у підтвердження того, що власник доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_57 та ІНФОРМАЦІЯ_54 (відповідних сайтів) передав вказані доменні імена у власність або користування іншій особі, зокрема, відповідачам-1, 2, на підставі відповідного договору.

Разом з цим, доказів звернення позивача із запитами про надання інформації до реєстратора доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_54 - Товариства з обмеженою відповідальністю " Інтернет Інвест ", з метою отримання відомостей про власника спірного сайту, відмінних від наявних у матеріалах справи, матеріали справи не містять, зворотного судом не встановлено.

Надавши відповідну правову оцінку зібраним у справі доказам, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, колегія суддів дійшла про законність рішення суду першої інстанції про відмову в позові, оскільки поширена відповідачами-1, 2 інформація не порушує прав позивача за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Згідно з частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи скаржника, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Отже, в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю " Глобинський м`ясокомбінат " слід відмовити, а рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2025 у справі № 910/972/25 залишити без змін.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, ІНФОРМАЦІЯ_60 , -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю " Глобинський м`ясокомбінат " на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2025 у справі № 910/972/25 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2025 у справі № 910/972/25 - залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги розподіляється відповідно до ст.ст. 129 та 282 Господарського процесуального кодексу України.

4. Матеріали справи № 910/972/25 повернути до Господарського суду міста Києва .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 03.02.2026.

Головуючий суддя О.М. Сибіга

Судді Г.А. Кравчук

О.В. Тищенко