про стягнення 828 909, 72 грн
без виклику представників сторін,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
19.11.2025 через систему «Електронний суд» від Акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ» надійшов відзив на позовну заяву.
24.11.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «ОХОРОНА ПРАЦІ» надійшла відповідь на відзив.
11.12.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «ОХОРОНА ПРАЦІ» надійшло клопотання про стягнення судових витрат.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.01.2026 провадження у справі № 910/13715/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОХОРОНА ПРАЦІ» до Акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ» про стягнення заборгованість за Договором поставки № 53-124-01-24-24459 від 16.12.2024 року у розмірі 827 400,00 грн., 0,3% річних в сумі 249,72 грн., та інфляційні втрати в сумі 1 260,00 грн, в частині позовних вимог про стягнення основної суми боргу у розмірі 827 400 грн - закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України. В іншій частині позов задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ» (01032, місто Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОХОРОНА ПРАЦІ» (01133, місто Київ, вул. Бойчука Михайла, буд. 30-А, кв. 59; ) 0,3% річних в сумі 249 (двісті сорок дев`ять) грн 72 коп., інфляційні втрати в сумі 1 260 (одна тисяча двісті шістдесят) грн 00 коп. Стягнуто з Акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ» (01032, місто Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОХОРОНА ПРАЦІ» (01133, місто Київ, вул. Бойчука Михайла, буд. 30-А, кв. 59; ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 18 (вісімнадцять) грн 11 коп. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

16.01.2026 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «ОХОРОНА ПРАЦІ» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва 16.01.2026 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «ОХОРОНА ПРАЦІ» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

Дану заяву представник позивача обґрунтовує наступним.

11.08.2025 «ТОВ Охорона праці» уклало договір про надання правничої допомоги №14/25 з Адвокатським об`єднанням «Ест Лекс».

Відповідно до п. 1.1 договору Клієнт доручає, а Адвокат, відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання надавати Клієнту правничу допомогу, здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси Клієнта в обсязі та на умовах, встановлених цим Договором та за домовленістю Сторін. Клієнт зобов`язується оплатити АО гонорар за всю правничу допомогу, що була надана чи підготовлена до виконання, а також фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору.

Відповідно п. 4.1-4.2 договору розмір гонорару за надання правничої допомоги, за цим Договором встановлюється в розмірі, що визначається за домовленістю Сторін. Суми гонорару зазначаються АО в актах, які формуються ним в міру необхідності та вручаються безпосередньо Клієнту або направляються засобами електронного зв`язку з наступним відправлення поштовим зв`язком за його місцезнаходженням.

В додатковій угоді №1 до договору (копія долучена до матеріалів справи) сторонами погоджено, що вартість однієї години надання правничої допомоги (погодинна ставка) становить 2500,00 гривень.

Так, згідно рахунку-акту №6 від 01.12.2025 Адвокатським об`єднанням «Ест Лекс» була надана, а ТОВ «Охорона праці» була отримана і прийнята наступна професійна правнича допомога:

Вивчення документів, підготовка та подача позовної заяви про стягнення заборгованості з АТ «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» за договором поставки № 53-124- 01-24-24459 від 16.12.2024 - 12500,00 грн. (5 години х 2500,00 грн.). Підготовка відповіді на відзив АТ «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» на позовну заяву ТОВ «Охорона праці» про стягнення заборгованості за договором поставки № 53-124-01-24-24459 від 16.12.2025 - 2500,00 грн. (1 година х 2500,00 грн.). Таким чином, на користь АО «Ест Лекс» підлягає оплаті професійна правнича допомога на загальну суму 15 000,00 гривень.

02.12.2025 ТОВ «Охорона праці» сплатило на користь АО «Ест Лекс» за надану правничу допомогу 15 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №10611.

16.12.2025 через систему «Електронний суд» від Акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ» надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу у справі №910/13715/25.

Представник відповідача поданому клопотання зазначає, що враховуючи перелік та вид наданих послуг, вважаємо заявлені ТОВ «ОХОРОНА ПРАЦІ» витрати на професійну правничу допомогу неспівмірними з часом, витраченими на їх надання, складністю справи, виходячи з наступного: - зміст укладеного між Позивачем і Відповідачем договору поставки не містить складних юридичних конструкції, його умови є простими та зрозумілими. Правовідносини щодо стягнення інфляційних втрат та відсотків річних повно врегульовані нормами ЦК України та не потребує додаткового вивчення судової практики в аналогічних справах та не вимагало значних професійних зусиль та навичок; - матеріали справи не містять складних для аналізу документів на дослідження і збирання яких Адвокат потребував витрат значного часу; - спір між Позивачем і Відповідачем для кваліфікованого юриста є нескладним, правова позиція під час розгляду справи не змінювалася, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносин и не передбачають; - правова позиція під час розгляду справи не змінювалася; - ця справа стосується лише Позивача та Відповідача та не викликає будь-якого публічного інтересу, а результат її вирішення не може вплинути на репутацію сторін. У зв`язку з наведеними обставинами вважаємо, що розумним і реальним розміром витрат на професійну правничу допомогу Позивача у цій справі, що підлягатимуть стягненню з Відповідача на користь Позивача не може перевищувати 4 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною другою ст. 244 ГПК України встановлено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (ч. 3 ст. 244 ГПК України).

Статтею 221 ГПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно вищезазначеним приписам Господарського процесуального кодексу України, у випадку, визначеному частиною третьою ст. 244 ГПК України, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. Частиною другою цієї статті визначено, що суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Так, до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частинами 2 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з частинами 1-3 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом встановлено, що відповідно до матеріалів справи, представник позивача подаючи до суду позовну заяву вказав, що останнімпланується понести витрати, пов`язані з розглядом справи, у вигляді оплати послуг професійної правничої (правової) допомоги у орієнтовному розмірі 20 000,00 гривень.

У відповідності до приписів ч. 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України відповідну заяву 16.01.2026 було подано Товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронапраці».

Суд зазначає, що заявник з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі звернувся, у строки передбачені ч. 8 ст. 129 ГПУ України.

У своїй заяві про розподіл судових витрат представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Охорона Праці» просить суд стягнути на його користь з Акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 гривень.

Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу було додано копії наступних документів: Ордер серії АІ №2039836 від 31.10.2025, Договір №14/2025 про надання правничої допомоги від 11.08.2025, Додаткова угода №1 від 11.08.2025 до Договору №14/2025, рахунок-акт №6 від 01.12.2025, платіжна інструкція №10611 від 2.12.2025.

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що 11.08.2025 між «ТОВ Охорона праці» та АО «ЕСТ ЛЕКС» укладено договір №14/2025 про надання правничої допомоги, згідно п. 1.1 якого встановлено, що Клієнт доручає, а Адвокат, відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання надавати Клієнту правничу допомогу, здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси Клієнта в обсязі та на умовах, встановлених цим Договором та за домовленістю Сторін. Клієнт зобов`язується оплатити АО гонорар за всю правничу допомогу, що була надана чи підготовлена до виконання, а також фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору.

Відповідно п. 4.1-4.2 договору розмір гонорару за надання правничої допомоги, за цим Договором встановлюється в розмірі, що визначається за домовленістю Сторін. Суми гонорару зазначаються АО в актах, які формуються ним в міру необхідності та вручаються безпосередньо Клієнту або направляються засобами електронного зв`язку з наступним відправлення поштовим зв`язком за його місцезнаходженням.

Сторони в Додатковій угоді №1 від 11.08.2025 досягли домовленості про наступне:

- гонорар АО (крім гонорару за участь у судових засіданнях) обчислюється як добуток кількості годин надання правничої допомоги Клієнту та погодинної ставки АО за Договором;

- вартість АО за участь в судових засіданнях обчислюється в судоднях;

- вартість одного судодня (участь адвоката в одному судовому засіданні (безпосередньо в приміщенні суду або в режимі відео конференції з використання власних технічних засобів) незалежно від його тривалості, включаючи час на очікування у випадку його затримки) становить 2 500 грн;

- вартість одного судодня оплачується клієнтом також у випадках прибуття адвоката в судове засідання в приміщення суду, однак судове засідання не відбулося з незалежних від адвоката причин - у розмірі 1 500 грн.

Так, згідно рахунку-акту №6 від 01.12.2025 Адвокатським об`єднанням «Ест Лекс» була надана, а ТОВ «Охорона праці» була отримана і прийнята наступна професійна правнича допомога:

- вивчення документів, підготовка та подача позовної заяви про стягнення заборгованості з АТ «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» за договором поставки № 53-124- 01-24-24459 від 16.12.2024 - 12500,00 грн. (5 години х 2 500,00 грн);

- підготовка відповіді на відзив АТ «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» на позовну заяву ТОВ «Охорона праці» про стягнення заборгованості за договором поставки № 53-124-01-24-24459 від 16.12.2025 - 2500,00 грн. (1 година х 2 500,00 грн).

02.12.2025 ТОВ «Охорона праці» сплатило на користь АО «Ест Лекс» за надану правничу допомогу 15 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №10611.

Послуги надавались адвокатом Шаламовою О.В. на підставі ордеру серії АІ №2039836 від 31.10.2025.

Згідно з абз. 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити такі висновки:

(1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені у частині другій статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»);

(2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

(3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

(4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

(5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як положеннями цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

(6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у п. п. 130-131 постанови від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

У разі погодження між адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) та клієнтом фіксованого розміру гонорару такий гонорар обчислюється без прив`язки до витрат часу адвоката на надання кожної окремої послуги. Фіксований розмір гонорару не залежить від витраченого адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) часу на надання правничої допомоги клієнту. Подібні висновки Верховного Суду містяться у постанові від 19.11.2021 у справі № 910/4317/21.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126 ГПК України).

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Водночас, за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене у ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Разом з тим, у частині 5 наведеної норми визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, визначені також положеннями ч. ч. 6, 7 та 9 ст. 129 ГПК України.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України).

У постанові Верховного Суду від 25.07.2019 у справі №904/66/18 зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Разом з тим, колегія суддів у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.02.2025 у справі № 922/2830/23 звертає увагу на те, що слід розділяти поняття "зменшення судових витрат" та "розподіл судових витрат".

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Проте, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно п. 4.1-4.2 договору розмір гонорару за надання правничої допомоги, за цим Договором встановлюється в розмірі, що визначається за домовленістю Сторін. Суми гонорару зазначаються АО в актах, які формуються ним в міру необхідності та вручаються безпосередньо Клієнту або направляються засобами електронного зв`язку з наступним відправлення поштовим зв`язком за його місцезнаходженням

Між Адвокатським об`єднання «ЕСТ ЛЕКС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Охорона праці» підписано Додаткову угоду №1 від 11.08.2025.

Відповідно до Додаткової угоди №1 сторони дійшли домовленості, що гонорар АО (крім гонорару за участь у судових засіданнях) обчислюється як добуток кількості годин надання правничої допомоги Клієнту та погодинної ставки АО за Договором; вартість АО за участь в судових засіданнях обчислюється в судоднях; вартість одного судодня (участь адвоката в одному судовому засіданні (безпосередньо в приміщенні суду або в режимі відео конференції з використання власних технічних засобів) незалежно від його тривалості, включаючи час на очікування у випадку його затримки) становить 2 500 грн; вартість одного судодня оплачується клієнтом також у випадках прибуття адвоката в судове засідання в приміщення суду, однак судове засідання не відбулося з незалежних від адвоката причин - у розмірі 1 500 грн.

Так, згідно рахунку-акту №6 від 01.12.2025 Адвокатським об`єднанням «Ест Лекс» була надана, а ТОВ «Охорона праці» була отримана і прийнята наступна професійна правнича допомога:

- вивчення документів, підготовка та подача позовної заяви про стягнення заборгованості з АТ «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» за договором поставки № 53-124- 01-24-24459 від 16.12.2024 - 12500,00 грн. (5 години х 2 500,00 грн);

- підготовка відповіді на відзив АТ «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» на позовну заяву ТОВ «Охорона праці» про стягнення заборгованості за договором поставки № 53-124-01-24-24459 від 16.12.2025 - 2500,00 грн. (1 година х 2 500,00 грн).

02.12.2025 ТОВ «Охорона праці» сплатило на користь АО «Ест Лекс» за надану правничу допомогу 15 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №10611.

Отже, наданими доказами у сукупності підтверджується надання позивачу послуг на загальну суму 15 000, 00 грн.

Відповідач (Акціонерне товариство «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ») у клопотанні про зменшення витрат на правничу допомогу зазначає, що зміст укладеного між Позивачем і Відповідачем договору поставки не містить складних юридичних конструкції, його умови є простими та зрозумілими. Правовідносини щодо стягнення інфляційних втрат та відсотків річних повно врегульовані нормами ЦК України та не потребує додаткового вивчення судової практики в аналогічних справах та не вимагало значних професійних зусиль та навичок; матеріали справи не містять складних для аналізу документів на дослідження і збирання яких Адвокат потребував витрат значного часу; спір між Позивачем і Відповідачем для кваліфікованого юриста є нескладним, правова позиція під час розгляду справи не змінювалася, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносин и не передбачають; правова позиція під час розгляду справи не змінювалася; ця справа стосується лише Позивача та Відповідача та не викликає будь-якого публічного інтересу, а результат її вирішення не може вплинути на репутацію сторін.

Суд, дослідивши надані позивачем докази на підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу, а також заперечення відповідача, вважає за можливе зменшити розмір таких витрат.

Згідно матеріалів справи, адвокатом позивача під час розгляду справи надано такі послуги: вивчення документів, підготовка та подача позовної заяви про стягнення заборгованості з АТ «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» за договором поставки № 53-124- 01-24-24459 від 16.12.2024 - 12 500,00 грн (5 години х 2500,00 грн.); підготовка відповіді на відзив АТ «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» на позовну заяву ТОВ «Охорона праці» про стягнення заборгованості за договором поставки № 53-124-01-24-24459 від 16.12.2025 - 2 500,00 грн (1 година х 2500,00 грн.).

Так, зокрема, як вбачається з матеріалів справи, адвокатом було, зокрема, надано послуги з вивчення документів. Разом з тим, суд зазначає, що фактично підготовка позовної заяви по суті включає вже в себе вивчення документів.

Суд вважає, що складність виконаних адвокатом позивача робіт (наданих послуг) з надання клієнту представництво інтересів клієнта у Господарському суді міста Києва під час здійснення господарського судочинства з урахуванням практики та визначенням стратегії не є співмірною із заявленим розміром витрат на правничу допомогу.

Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17 та від 21.10.2021 у справі №420/4820/19).

Водночас, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Аналіз змісту описаних робіт в рахунку-акту №6 від 01.12.2025 свідчить, що адвокат позивача визначив лише один критерій для визначення суми, яка підлягає до сплати - фіксовану вартість за одну годину. Разом з тим заявник не обґрунтував розміру заявленої суми до стягнення з урахуванням того, що такі витрати є не лише фактичними, але й розумними у своєму розмірі та неминучими.

Отже, обґрунтованими та доведеними суд вважає послуги за складання та подання позовної заяви та відповіді на відзив. Водночас, суд враховує, що витрати мають відповідати критеріям розумності, пропорційності та справедливості.

При цьому суд враховує, що ця справа не є складною та об`ємною, не потребує дослідження великої кількості доказів, розрахунки суми боргу та відповідних нарахувань не є складними, судова практика з аналогічних справ є сталою, адже подібні судові спори неодноразово переглядались Верховним Судом.

Отже, дослідивши надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат, з огляду на характер виконаної адвокатом роботи та надані заявником докази в їх сукупності, зокрема, ціни позову, враховуючи, що справа визначена як малозначна, з огляду на те, що здійснювався розгляд у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, а також враховуючи клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, а також з огляду на об`єм виконаних робіт (подання позовної заяви, відповіді на відзив), виходячи з критеріїв, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України та обставин справи, суд дійшов висновку, що заява позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи №910/13715/25 підлягає частковому задоволенню у розмірі 1 500 грн 00 коп.

Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 221, 233, 237, 238, 240, 241, 242, 244, 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОХОРОНА ПРАЦІ» про ухвалення додаткового рішення у справі №910/13715/25 - задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ» (01032, місто Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОХОРОНА ПРАЦІ» (01133, місто Київ, вул. Бойчука Михайла, буд. 30-А, кв. 59; ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 500 (одна тисяча п"ятсот) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. В іншій частині заяви - відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України.

Додаткове рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки відповідно до приписів статей 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Оксана БЛАЖІВСЬКА