У Х В А Л А

02 лютого 2026 року м. Чернігівсправа № 927/992/25
Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., розглянув матеріали заяви боржника, Акціонерного товариства «Чернігівобленерго», про відстрочку виконання судового рішення в справі

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", вул. Симона Петлюри, буд. 25, м. Київ, 01032,

до відповідача Акціонерного товариства "Чернігівобленерго",

вул. Гонча, 40, м. Чернігів, 14000,

про стягнення 2 663 007,75 грн

за участю повноважних представників сторін:

від стягувача: Мартьянова Л. В. адвокат, довіреність від 25.11.2025 № 25/11-16;

від боржника: Григор`єв О. М. адвокат, довіреність від 15.12.2025 № 431/12527/01-14.

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 18.12.2025 позов задоволено повністю, присуджено до стягнення з Акціонерного товариства "Чернігівобленерго" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 3 % річних у сумі 649 517,90 грн, інфляційних нарахувань в сумі 2 013 489,85 грн та судовий збір у сумі 31 956,10 грн.

Судове рішення в справі № 927/992/25 набуло законної сили 15.01.2026, на його примусове виконання суд видав наказ у справі.

14.01.2026, від боржника, Акціонерного товариства Чернігівобленерго, надійшла заява про відстрочення виконання судового рішення від 18.12.2025 строком на один рік з дня його ухвалення (до 18.12.2026), мотивована тим, що АТ Чернігівобленерго має статус критично важливого підприємства для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, наразі несе надмірні збитки (лише за листопад 2025 року в розмірі 4 830 660 грн) пов`язані насамперед з необхідністю постійного виконання відновлювальних робіт на об`єктах енергетичної інфраструктури, розташованих на території Чернігівської області та міста Славутич Київської області, пошкоджених внаслідок постійних ракетних та артилерійський обстрілів та бомбардувань військ РФ. Наведені обставини критично впливають на господарську діяльність та платоспроможність боржника. Відстрочення виконання судового рішення в справі дозволить спрямувати кошти на відновлення об`єктів електроенергетики та забезпечить покращення на майбутнє фінансову ситуацію для АТ «Чернігівобленерго», яке за рахунок отриманого доходу буде мати можливість погасити наявний борг перед ПАТ НЕК Укренерго.

Суд прийняв до розгляду заяву боржника про відстрочення виконання судового рішення, призначив судове засідання з її розгляду на 02.02.2026; установив стягувачу строк для подачі заперечень по суті заяви (ухвала від 19.01.2026).

ПАТ "НЕК "Укренерго" письмово заперечило проти відстрочення виконання судового рішення, зазначивши, що також належить до суб`єктів критичної інфраструктури, як і відповідач, та на постійній основі несе додаткові витрати на відновлення енергосистеми в масштабі всієї країни.

02.02.2026, у судове засідання прибули повноважні представники стягувача та боржника.

За частиною 2 статті 331 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається в двадцятиденний строк з дня її надходження в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а в випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 ГПК України).

За змістом статті 331 ГПК України підставою для відстрочки виконання рішення суду можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Розстрочення та відстрочення судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення суду господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача в виникненні спору, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

З аналізу вказаної норми права вбачається, що відстрочення виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно в виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Норми чинного господарського процесуального законодавства не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення суду чи ускладнюють його виконання.

Питання про відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися з урахуванням балансу інтересів обох сторін, слугувати досягненню мети виконання судового рішення з максимальним дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи і заперечення як позивача, так і відповідача.

Відстрочення виконання судового рішення не повинно сприяти ухиленню від його виконання та впливати на фінансовий стан позивача. Відстрочення виконання судового рішення є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку після оцінки обставин справи, наведених учасниками справи, наданих ними обґрунтувань та дослідження доказів.

Для з`ясування обставин чи є період виконання рішення надмірно тривалим, варто звернути увагу на особливі обставини кожної справи.

В рішенні Конституційного Суду України №5-пр/2013 від 26.06.2013 зазначено, що відстрочення або розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Відстрочення виконання рішення є виключним заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. При цьому, затримка в виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує сутність права, яке захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (рішення ЄСПЛ у справі Іммобільяре Саффі проти Італії, заява №22774/93, пункт 74).

Відстрочення виконання судового рішення має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання судового рішення на користь кредитора, тобто, важливим є досягти баланс інтересів обох сторін. Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 16.04.2018 у справі № 920/199/16.

У зв`язку з тим, що відстрочка / розстрочка виконання судового рішення продовжує період відновлення порушеного права стягувача, суди в цілях вирішення питання про можливість надання відстрочки / розстрочки, а також визначення терміну відстрочення / розстрочення виконання судового рішення, повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все в Європейській конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі та період надання відстрочки / розстрочки виконання судового рішення.

Частина 5 статті 331 ГПК України встановлює, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чіжов проти України» (заява N 6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені в статті 6 Конвенції.

Варто зазначити, що передбачені статтею 331 ГПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість надання відстрочки / розстрочки, є оціночними, а необхідність використання права на відстрочку / розстрочку, закон відносить на розсуд суду, вказане право реалізується за визначених в законі умов, з урахуванням усіх обставин справи.

У зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ), в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк воєнного стану неодноразово продовжувався та діє на момент постановлення цієї ухвали.

Згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АТ «Чернігівобленерго» зареєстровано за адресою: 14000, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Гонча, 40, основним видом діяльності Товариства є розподіл електричної енергії.

АТ «Чернігівобленерго» з 01.01.2019 здійснює діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії, виданої згідно з постановою НКРЕКП від 13.11.2018 № 1431. Місце провадження господарської діяльності Товариства є територія Чернігівської області та міста Славутич Київської області, у межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності або господарському віданні (щодо державного або комунального майна) АТ «Чернігівобленерго», та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно із законодавством).

За наказом Міністерства енергетики України від 18.12.2024 № 470 «Про визначення підприємств паливно-енергетичного комплексу критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період (протокол № 57)» АТ «Чернігівобленерго» має статус критично важливого підприємства для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ (затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376), більшість територіальних громад районів Чернігівської області в період з 24.02.2022 по 03.04.2022 були тимчасово окупованими та/або відносились до зони активних бойових дій.

Як вбачається з указаного Переліку, Новгород-Сіверська МТГ, Семенівська МТГ, Сновська МТГ, Корюківська МТГ Чернігівської області з 22.06.2022 по 30.11.2024 відносились до території можливих бойових дій (п. 1.10.), та починаючи з 01.12.2024 і на час вирішення цієї заяви до територій активних бойових дій (п. 3.7.).

З початку збройної агресії РФ і по теперішній час постійно здійснюються ракетні, артилерійські обстріли та бомбардування об`єктів критичної інфраструктури, зокрема, розташованих на території Чернігівської області та міста Славутич Київської області.

Мотивуючи необхідність відстрочення виконання судового рішення в справі, АТ «Чернігівобленерго» зазначає, що насамперед спрямовує кошти на відновлювальні роботи по енергетичним об`єктам, з метою забезпечення в умовах дії в Україні воєнного стану, безперебійного надання послуг з розподілу електроенергії споживачам та забезпечення сталої роботи об`єднаної енергосистеми України, що зокрема зумовило прострочення виконання грошових зобов`язань перед ПАТ «Укренерго» та стало підставою для стягнення в судовому порядку, виходячи з приписів частини 2 статті 625 ЦК України, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення оплати за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 01.01.2024 № 0531-03041-ПД (основний борг відсутній).

Відповідно до Тимчасового порядку дій операторів системи розподілу з відновлення електропостачання населених пунктів знеструмлених через пошкодження об`єктів електричних мереж або їх складових внаслідок бойових дій, у період дії в Україні воєнного стану (затвердженого постановою НКРЕКП від 20.04.2022 № 386 (зі змінами) (п. 7), АТ «Чернігівобленерго» звітує перед НКРЕКП, зокрема, щодо результатів виконання відновлювальних робіт на об`єктах оператора системи розподілу, що постраждали внаслідок бойових дій та вжитих заходів з відновлення електропостачання.

За звітною інформацією АТ «Чернігівобленерго», з початку введення в країні воєнного стану (станом на 01.12.2025), внаслідок бойових дій було пошкоджено 1432 об`єкти електричних мереж, вартість вжитих засобів з їх відновлення склала 75 032,49 тис. грн. Перелік об`єктів, види робіт, використані матеріали та обладнання, наведений за посиланням у листі АТ «Чернігівобленерго» від 25.12.2025 № 17/12964/01-14 до НКРЕКП, опублікованим на виконання Тимчасового порядку (доданий до заяви).

Повномасштабне вторгнення РФ та постійні обстріли енергетичної інфраструктури, зокрема, розташованої на території Чернігівської області та міста Славутич Київської області, є надзвичайною подією, що критично вплинула на господарську діяльність та платоспроможність боржника.

За відомостями АТ «Чернігівобленерго», станом на 30.11.2025, на балансі Товариства обліковується дебіторська заборгованість на загальну суму 397 456,8 тис. грн, про що до матеріалів заяви надано довідку від 13.01.2026 б/н. За поясненнями Товариства, в умовах воєнного стану значно погіршився стан розрахунків його контрагентів за надані послуги (особливо в прикордонній зоні).

Наведене свідчить, що неналежне виконання АТ «Чернігівобленерго» зобов`язань перед НЕК «Укренерго» за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 01.01.2024 № 0531-03041-ПД (основний борг за яким відсутній), зумовлене об`єктивними обставинами, що не залежали від оператора системи розподілу та про відсутність його вини в простроченні виконання грошових зобов`язань за цим правочином.

Суд врахував, що безумовно військова агресія істотно негативно впливає на всі підприємства, які ведуть господарську діяльність на території України. Особливо істотно вказані обставини впливають на діяльність підприємств, що є учасниками ринку електричної енергії як на позивача (оператора системи передачі), так і відповідача (оператора системи розподілу). Значення діяльності позивача, як оператора системи передачі, що включений до Переліку підприємств паливно-енергетичного комплексу, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період є безумовно важливою для загального функціонування відповідного ринку.

Водночас твердження позивача, що надання відстрочки може порушити баланс інтересів сторін спору й стимулюватиме відповідача надалі порушувати свої зобов`язання, з огляду на встановлені обставини функціонування його підприємства, не є очевидним. Доводи про те, що затримка виконання рішення суду призведе до наявності у позивача збитків, зміни матеріального стану, внаслідок неможливості негайного виконання рішення суду, не підтверджені матеріалами справи; будь-які докази загрози банкрутства підприємства позивача, відсутні.

На державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, що б ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чижов проти України», заява № 6962/02). За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції («Корнілов та інші проти України», заява №36575/02, ухвала від 07.10.2003).

Також судом враховано, що 09.02.2025 набули чинності зміни, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законів України у сферах енергетики і теплопостачання щодо удосконалення окремих положень, пов`язаних із веденням господарської діяльності та дією воєнного стану в Україні» від 14.01.2025 № 4213-IX, яким доповнено розділ XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» пунктом 105: тимчасово, на час дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX), зупиняється вчинення виконавчих дій та заходів примусового виконання рішень (у тому числі накладення арешту на майно та грошові кошти) у виконавчих провадженнях у частині стягнення сум індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання, 3 % річних від простроченої суми грошового зобов`язання чи іншого розміру процентів, установлених договором або законом, сум неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошових зобов`язань, сплата яких передбачена договорами, за грошовими зобов`язаннями суб`єктів господарювання, що виникли в період з 24 лютого 2022 року по 1 вересня 2024 року, за якими боржниками є учасники ринку електричної енергії, перелік яких із зазначенням номерів судових справ оприлюднюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, на її офіційному веб-сайті, зокрема: операторів систем розподілу перед оператором системи передачі за договорами про надання послуг з передачі та договорами про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.

Предметом розгляду судової справи № 927/992/25 були вимоги оператора системи передачі до оператора системи розподілу (учасників ринку електричної енергії) про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за порушення грошових зобов`язань по розрахунку за спожиті послуги в період з січня по травень 2024 року за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.

Наведене свідчить про наявність підстав для зупинення виконавчого провадження, на час дії воєнного стану, в разі пред`явлення стягувачем виконавчого документа до виконання, що наразі виключає реальне виконання судового рішення, натомість, зумовить для АТ «Чернігівобленерго» додаткові витрати в вигляді сплати в майбутньому виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відстрочення виконання рішення для боржника в даному випадку не є інструментом ухилення від виконання рішення, боржник лише намагається через існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють, відновити нормальну господарську діяльність з метою забезпечення повного виконання рішення та погашення заборгованості перед позивачем, а задоволення клопотання Товариства про відстрочення виконання рішення суду на 12 місяців в повній мірі буде відповідати принципам справедливого судового розгляду в контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, та не порушує баланс інтересів сторін у справі.

Суд задовольнив клопотання АТ «Чернігівобленерго» та відстрочив виконання судового рішення в цій справі на один рік з моменту його ухвалення, до 18.12.2026.

Керуючись статтями 73, 74, 86, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити заяву Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» () про відстрочку виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 18.12.2025 у справі № 927/992/25.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 18.12.2025 у справі № 927/992/25 на один рік з моменту його ухвалення, до 18.12.2026.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення 02.02.2026.

Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання, в порядку статті 256 ГПК України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/ або у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко