ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2026 р. Справа № 910/4823/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

секретар Місюк О.П.

за участю

представників: позивача - Кулаков В.В.;

відповідача - Мазнєва С.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд»

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2025 (повне рішення складене 04.11.2025)

у справі №910/4823/25 (суддя - Зеленіна Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Інвест»

до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд»

про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Інвест» звернулося з позовом до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про стягнення заборгованості у розмірі 2256835,25 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов договору підряду №2041/КБ від 25.09.2023 не оплатив виконані роботи на суму 2256835,25 грн, що підтверджується актом приймання будівельних робіт форми №КБ-2в від 30.11.2023 за листопад 2023 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2025 відкрито провадження у справі №910/4823/25, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.10.2025 (повне рішення складене 04.11.2025) у справі №910/4823/25 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Інвест» задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд» подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення ухвалене за умов невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, встановленим обставинам справи, та порушення норм процесуального права.

Відповідач стверджує, що позивачем до матеріалів справи не додано ані розрахункового документу, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку АТ «Укрпошта» з надіслання вимог №160 від 25.03.2025 та №181 від 31.03.2025, ані повідомлення про вручення відповідних поштових відправлень відповідачу, що свідчить про недоведення позивачем факту надіслання та отримання вказаних вимог. Тому, з урахуванням норм ст. 530 Цивільного кодексу України, строк оплати виконаних робіт для відповідача не настав. Проте, Господарський суд міста Києва при ухваленні оскаржуваного рішення не надав жодної оцінки щодо неналежних доказів, які були долучені позивачем до позовної заяви, що, у свою чергу, свідчить про ухвалення незаконного рішення.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 апеляційну скаргу у справі №910/4823/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2025 апеляційну скаргу у справі №910/4823/25 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України.

05.12.2025 Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд» подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2025 відкрито апеляційне провадження у справі №910/4823/25, призначено її до розгляду на 20.01.2026, а також встановлено позивачу строк на подання відзиву.

Водночас, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Інвест» у встановлений процесуальний строк не скористалося правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що відповідно до ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

20.01.2026 від представника Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» надійшла заява про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

В засідання суду 20.01.2026 з`явилися представники позивача та відповідача (по відеоконференцзв`язку).

При цьому, представником відповідача заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки вона є новим представником та не знайома з матеріалами справи. Представник позивача заперечив щодо відкладення розгляду справи.

Судом ухвалено відмовити у задоволенні усного клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки останнім не доведено наявність підстав, передбачених ч. 11 ст. 270 ГПК України, а саме:

- відповідач належним чином повідомлений про дане судове засідання;

- згідно ордеру серії ВМ №1078562 від 09.01.2026 представник відповідача Мазнєва С.Г. представляє інтереси Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» на підставі договору про надання правничої допомоги №170, який укладений ще 06.10.2025;

- свої доводи щодо необґрунтованості оскаржуваного рішення відповідач виклав у поданій апеляційній скарзі;

- судом не визнавалася обов`язковою явка представників сторін у призначене судове засідання.

Після розгляду клопотання судом розпочато розгляд апеляційної скарги та заслухано пояснення представників сторін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Зі встановлених місцевим господарським судом обставин справи вбачається, що 25.09.2023 мж Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Інвест» (генпідрядник) та Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд» (замовник) укладений договір підряду №2041/КБ на виконання ремонтних робіт підземного паркінгу, що розташований частково під житловим будинком №10 на вул. К. Данькевича та прилеглою до будинку дворовою територією м. Києва, за умовами п. 1.1 якого генпідрядник зобов`язується здійснити виконання ремонтних робіт підземного паркінгу, передати виконані роботи замовнику у порядку та на умовах, передбачених договором, а замовник зобов`язується прийняти виконані роботи та здійснити оплату на умовах, визначених договором.

Згідно з п. 1.2 договору строки виконання робіт: початок робіт - вересень 2023 року; закінчення робіт - грудень 2023 року.

Пунктом 2.1 договору визначено, що договірна ціна робіт визначається сторонами відповідно до вимог нормативних документів у сфері ціноутворення у будівництві, чинного законодавства України, розрахунку договірної ціни (додаток №1 до договору) та становить 2467999,98 грн, у тому числі ПДВ - 411333,33 грн.

Згідно з п. 2.2 договору вартість ремонтних робіт є динамічною на весь період виконання робіт.

Відповідно до п. 3.3.1 договору генпідрядник зобов`язаний здійснити належне виконання робіт на об`єкті у встановлені п. 1.2 договору строки у відповідності з дефектними актами, згідно з будівельними нормами та правилами, включаючи можливі роботи, які чітко не вказані, але необхідні для повного та належного виконання робіт.

Замовник зобов`язаний здійснювати розрахунки за виконані роботи шляхом перерахування коштів на поточний рахунок генпідрядника відповідно до підписаних актів приймання виконаних будівельних робіт (п. 3.4.2 договору).

Пунктом 5.1 договору передбачено, що розрахунки проводяться шляхом оплати замовником виконаних робіт на підставі документів по обліку в капітальному будівництві (форма КБ-2В, КБ-3). Вартість виконаних робіт, передбачених договірною ціною, із урахуванням виконаних обсягів робіт та п. 3.4.2 договору. Акти виконаних робіт ф. КБ-2в та довідки ф. КБ-3 генпідрядник зобов`язаний надати замовнику на розгляд не пізніше 26 числа звітного місяця. Замовник перевіряє надані генпідрядником акти виконаних робіт ф. КБ-2в та підписує.

Згідно з п. 5.4 договору розрахунки за виконані роботи здійснюються відповідно до умов договору, але не раніше факту їх виконання.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Інвест» наголошує на тому, що зі своєї сторони умови договору підряду №2041/КБ від 25.09.2023 виконало в повному обсязі, що підтверджується підписаними без зауважень документами, а саме довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми №КБ-3 за листопад 2023 року від 30.11.2023 та актом приймання будівельних робіт форми №КБ-2в за листопад 2023 року від 30.11.2023 на суму 2256835,25 грн.

Водночас, за доводами позивача, відповідачем не оплачені виконані за договором підряду роботи, у зв`язку з чим на адресу Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» були направлені вимоги №160 від 25.03.2025 та №181 від 31.03.2025 щодо сплати заборгованості.

Відповідач не надав відповіді на вказані вимоги та не сплатив грошові кошти за виконані роботи.

Наведені обставини в їх сукупності стали підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Інвест» з даним позовом до суду про стягнення 2256835,25 грн основного боргу за виконані роботі.

Заперечуючи щодо задоволення позову, відповідач зазначив, що невиконання чи/або прострочення зобов`язань Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» сталося чи могло статися з незалежних обставин, які визнані форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили). Вказане, на переконання відповідача, підтверджується листом Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022.

Суд першої інстанції, задовольняючи заявлені позовні вимоги, встановив, що позивачем на виконання умов договору було проведено відповідні роботи, однак відповідач не виконав свої зобов`язання за договором щодо повної та своєчасної оплати за виконані роботи і доказів протилежного матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов`язання щодо сплати боргу, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення заборгованості за виконанні роботи у розмірі 2256835,25 грн.

Відхиляючи аргументи відповідача, суд вказав на те, що на підтвердження форс-мажорних обставин відповідач не надав відповідного сертифікату, а лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 не є належним та допустимим доказом, що підтверджує наявність обставин непереборної сили у зобов`язаннях, які виникли при виконанні договору. Крім того, матеріали справи не містять доказів повідомлення відповідачем позивача про настання форс-мажорних обставин відповідно до п. 8.2.2 укладеного правочину.

З наведеними висновками Господарського суду міста Києва у їх сукупності погоджується і колегія суддів та вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 7 ст. 179 Господарського кодексу України (далі - ГК України), положення якого були чинними станом на час виникнення спірних правовідносин сторін, встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства, які, у свою чергу, кореспондуються зі ст. 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Частинами 1, 3 та 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Приписами ч. ч. 1 та 2 ст. 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

За умовами ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Тобто, законодавець покладає на підрядника обов`язок виконати роботу, а замовник зобов`язаний її прийняти та оплатити.

Відповідно до ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Як встановлено у ч. 4 ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

За приписами ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, позивачем виконано в повному обсязі свої зобов`язання за договором, що підтверджується підписаними обома сторонами без зауважень довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми №КБ-3 за листопад 2023 року від 30.11.2023 та актом приймання будівельних робіт форми №КБ-2в за листопад 2023 року від 30.11.2023 на суму 2256835,25 грн. Водночас, відповідачем не оплачені виконані за договором підряду роботи.

Враховуючи відсутність оплати з боку відповідача за виконані роботи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Інвест» звернулося з вимогою №160 від 25.03.2025 щодо сплати вартості виконаних робіт, що була отримана відповідачем та зареєстрована за вх. №00327/0/1-25 від 25.03.2025.

У зв`язку з відсутністю оплати та будь-якої відповіді на вказану вимогу позивач звернувся з іншою вимогою №181 від 31.03.2025, у якій повторно вимагав сплатити заборгованість за виконані роботи. Дана вимога була отримана відповідачем та зареєстрована за вх. №00351/0/1-25 від 01.04.2025.

Отже, враховуючи, що умови договору підряду не містять строку оплати виконаних робіт, до правовідносин сторін підлягають застосуванню положення ч. 2 ст. 530 ЦК України, які визначають обов`язок боржника виконати зобов`язання у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги.

Як наслідок, суд констатує, що строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати виконаних ремонтних робіт є таким, що настав.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд відхиляє доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, про відсутність в матеріалах справи доказів надсилання вимог про сплату боргу та, у зв`язку з цим, ненастання строку оплати.

Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого господарського суду з приводу того, що оскільки відповідач не надав жодних доказів належного виконання свого зобов`язання щодо сплати боргу, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за виконанні роботи у розмірі 2256835,25 грн є обґрунтованою.

Також колегія суддів вказує на те, що судом першої інстанції правомірно відхилені доводи відповідача з приводу того, що невиконання чи/або прострочення зобов`язань Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» сталося чи могло статися з незалежних обставин, які визнані форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України та ст. 14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні і невідворотні обставини за даних умов здійснення господарської діяльності, що об`єктивно унеможливлюють виконання особою зобов`язань за умовами договору, обов`язків, передбачених законодавством.

Підпунктами 8.2.1 та 8.2.2 договору підряду передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання договору і виникли поза волею сторін (пожежа, катастрофа, стихiйне лихо, вiйна та iнше). Сторона, яка посилається на обставини непереборної сили, зобов`язується протягом 3 днів з моменту їх настання повідомити другу сторону про надання таких обставин. У такому випадку строк дії цього договору, а також всі його суттєві строки переносяться сторонами на відповідний термін. Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України.

Суд зазначає, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціального характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Відповідним доказом може бути сертифікат торгово-промислової палати, який є документом, який підтверджує виникнення форс-мажорних обставин та строк їх дії в певному конкретному господарському зобов`язанні.

Однак, на підтвердження форс-мажорних обставин відповідач не надав сертифікату Торгово-промислової палати України. Щодо листа Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, то слід зазначити, що вказаним листом лише засвідчено загальновідому обставину з приводу військової агресії російської федерації проти України, що є обставиною непереборної сили. Разом з цим, такий лист не є сертифікатом у розумінні положень Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» та не є документом, виданим за зверненням відповідача з приводу неможливості виконання зобов`язань перед позивачем за договором підряду №2041/КБ від 25.09.2023.

Крім того, матеріали справи також не містять доказів повідомлення відповідачем позивача про настання форс-мажорних обставин відповідно до п. 8.2.2 договору.

Насамкінець, варто наголосити на тому, що форс-мажорні обставини можуть бути підставою для звільнення лише від відповідальності (сплата штрафу чи пені) за часткове або повне невиконання договірних зобов`язань, а не від обов`язку здійснити оплату виконаних робіт.

З рахуванням усього вищезазначеного, оскільки відповідачем не спростовано факту наявності заборгованості за договором підряду, колегія суддів вважає правомірними висновки місцевого господарського суду про задоволення заявленого позову.

Доводи апеляційної скарги відповідача встановлених обставин справи не спростовують.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76 та 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2025 у справі №910/4823/25 ухвалене з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги та відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2025 у справі №910/4823/25 залишити без змін.

3. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд».

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 30.01.2026.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді С.І. Буравльов

В.В. Андрієнко