ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

02.02.2026 Справа №905/176/25

за позовом: Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Донецькій області, м.Краматорськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетон-стілл», м.Олександрія

про стягнення 676783,03 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 23.06.2025 по справі №905/176/25, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 02.10.2025, позовні вимоги Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетон-стілл» задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача штрафні санкції за договором №ФСД-18 від 06.03.2024 у розмірі 676783,03 грн.

23.10.2025 на виконання вказаного рішення видано відповідний наказ.

27.01.2026 до суду надійшла заява №01.3-62 від 26.01.2026 Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Донецькій області та заява №2026/05 від 16.01.2026 Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетон-стілл» про затвердження мирової угоди разом із текстом такої угоди.

Нормативно вказані заяви обґрунтовані приписами ст.ст.192, 193 Господарського процесуального кодексу України.

Стосовно наведених заяв, господарський суд зазначає про наступне.

За приписами ч.ч.1-4 ст.192 Господарського процесуального кодексу України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Отже, вказаною статтею врегульовано питання завершення судового процесу у зв`язку з врегулюванням сторонами спору до моменту прийняття рішення у справі.

У випадку укладання позивачем і відповідачем мирової угоди та затвердження такої угоди судом, провадження по справі підлягає закриттю.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст.330 Господарського процесуального кодексу України визначено, що мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ.

Питання затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення, задоволення заяви про відмову стягувача від примусового виконання рішення вирішується судом протягом десяти днів з дня надходження до суду відповідної заяви, про що постановляється ухвала (ч.2 ст.330 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 12.03.2009 у справі «Матківська проти України» (заява №38683/04), судовий розгляд і виконавче провадження це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також, що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №910/10031/13, від 11.03.2021 у справі №910/2954/17, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №34/425.

Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ.

Розгляд справи №905/176/25 по суті завершений ухваленням рішення від 23.06.2025, яке набрало законної сили 02.10.2025 і на виконання якого видано відповідний наказ. Отже, перша стадія судового провадження завершена. Можливість врегулювання спору сторонами шляхом укладення мирової угоди на цій стадії сторонами не реалізована.

Таким чином, після завершення судового процесу право на укладення мирової угоди може бути реалізовано лише в процесі примусового виконання судового рішення, тобто за наявності відкритого виконавчого провадження, оскільки така заява подається сторонами в порядку норм ст.330 Господарського процесуального кодексу України саме виконавцеві, який потім звертається із нею до суду.

Відтак, процесуальний закон чітко визначає суб`єктів, які вправі подати до суду мирову угоду, укладену у процесі виконання рішення, а саме такими суб`єктами є державний або приватний виконавець, на виконанні в яких знаходиться відповідне виконавче провадження (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2023 у справі №752/11324/14-ц та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.09.2020 у справі №753/16296/14-ц).

Матеріали справи не містять доказів наявності відкритого виконавчого провадження з примусового виконання рішення Господарського суду Донецької області від 23.06.2025 у справі №905/176/25 згідно з наказом від 23.06.2025, у межах якого судом може вирішуватись питання затвердження мирової угоди, однак із дотриманням сторонами законодавчо встановленої процедури.

Як вбачається з наданої мирової угоди, вона підписана представниками сторін та подана на затвердження суду. Однак, мирова угода, що укладається в процесі виконання рішення, передається на затвердження до суду державним або приватним виконавцем, а не сторонами.

Враховуючи вищенаведене, заява №01.3-62 від 26.01.2026 Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Донецькій області та заява №2026/05 від 16.01.2026 Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетон-стілл» про затвердження мирової угоди у справі №905/176/25, підлягають поверненню без розгляду у зв`язку із недотриманням вимог ч.1 ст.330 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, боржник не позбавлений можливості виконувати рішення суду в добровільному порядку до моменту звернення стягувача до державного чи приватного виконавця із заявою про примусове виконання відповідного рішення.

З огляду на те, що розглядувані заяви з мировою угодою надішли до суду від імені Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Донецькій області, то такі документи повертаються судом на поштову адресу вказаної установи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.192, 234, 330 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

Заяву №01.3-62 від 26.01.2026 Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Донецькій області та заяву №2026/05 від 16.01.2026 Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетон-стілл» про затвердження мирової угоди (з додатком) повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку норм ст.ст.255-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.О.Паляниця