ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28 січня 2026 року Справа № 903/1026/25

Господарський суд Волинської області у складі головуючої судді Бідюк С.В., за участі секретаря судового засідання Бортнюк М.В., розглянувши матеріали по справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Дебет, м. Київ

до відповідача: Комунального підприємства Мар`янівське виробниче управління житлово-комунального господарства, смт. Мар`янівка, Луцький р-н, Волинська обл.

про стягнення 403 860,05 грн,

В засіданні приймали участь:

від позивача: Добросько Л.В.

від відповідача: н/з

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

03.11.2025 через підсистему Електронний суд надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Дебет до Комунального підприємства Мар`янівське виробниче управління житлово-комунального господарства про стягнення заборгованості у розмірі 403 860,05 грн, з яких: 299 398,95 грн сума боргу, 78 656,60 грн інфляційні втрати, 25 804,50 грн 3% річних.

Позовна заява обґрунтована неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати за спожиту електроенергію, в результаті чого утворилась заборгованість.

Ухвалою суду від 10.11.2025 позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 03 грудня 2025 року о 11:30 год. Зобов`язано позивача протягом 5 днів з дня отримання даної ухвали подати суду належний примірник позовної заяви з доказами надіслання відповідачу. Встановлено: відповідачу строк не пізніше ніж протягом 15 календарних днів з дня вручення цієї ухвали подати суду відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, який відповідатиме приписам статті 165 ГПК України. Одночасно копію відзиву з долученими до нього документами надіслати позивачу, докази відправки надати суду; строк не пізніше ніж протягом 5 календарних днів з дня отримання відповіді на відзив подати суду заперечення на відповідь на відзив з доказами надіслання позивачу; позивачу строк не пізніше ніж протягом 5 календарних днів з дня отримання відзиву на позов подати відповідь на відзив з доказами надіслання відповідачу.

Відповідач ухвалу суду отримав 11.11.2025.

Строк для подання відзиву по 26.11.2025.

Відзив відповідача на адресу суду не надходив.

Позивач у заяві від 26.11.2025 після прийняття рішення по справі просив розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення, яка буде подана у встановлений ГПК України строк.

Витребуваний ухвалою суду від 10.11.2025 належний примірник позовної заяви з доказами надіслання відповідачу позивачем не поданий.

Заслухавши пояснення представниці позивача, з метою повного та всебічного розгляду справи, виконання позивачем вимог ухвали суду від 10.11.2025, виконання мети підготовчого провадження, суд протокольною ухвалою від 03.12.2025 підготовче засідання відклав на 16.12.2025 об 11:00 год.

Суд протокольною ухвалою від 16.12.2025 закрив підготовче провадження, розгляд справи по суті призначив на 08.01.2026 о 15:30 год.

Заслухавши пояснення представника позивача, з метою надання сторонам можливості підготуватися до судових дебатів, розгляд справи по суті відклав на 28.01.2026 о 12:00 год.

Відповідач правом участі у судових засіданнях не скористався, повноважних представників не направив, хоча належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач, який належним чином повідомлений про наявність у провадженні суду справи з позовними вимогами до нього, у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами.

Враховуючи, що ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 28.01.2026 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи господарський суд,

в с т а н о в и в:

29 грудня 2021 року мiж Мар`янiвським виробничим управлінням житлово-комунального господарства (далі Споживач) та Дочірнім підприємством «ЕВОДА ТРЕЙД» Комунального підприємства «Луцькводоканал» (далі Постачальник) був укладений договiр №01 про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір).

Згідно п. 1.2. Договору передбачено, що умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 N 312 (далі - ПРРЕЕ) та є однаковими для всіх споживачів.

Вiдповiдно до п. 2.1 Договору Постачальник продає електричну енергiю Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вapтість використаної (купованої) електричної енергiї та здiйснює iншi платежi згiдно з умовами цього Договору. Найменування (номенклатура, асортимент) товару (послуги): електрична енергія (ДК 021-20-5 «Електрична енергія»).

Кількість товару, що постачається на умовах цього Договору становить 211296 кВт/год. Обсяги закупівлі можуть бути зменшені залежно від фактичного фінансування видатків (п. 2.3, 2.4).

Споживач має право вільно змінювати постачальника відповідно до процедури, визначеної ПРРЕЕ та умов цього Договору (п. 3.2).

Згідно п. 3.3. Договору Постачальник за цим Договором не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній (тендерній) пропозиції, яка є додатком №2 до цього Договору.

Відповідно до п. 5.1 Договору, загальна ціна (сума) Договору становить 885330,24 грн.

Ціна за одиницю Товару визначається у додатку № 2 до Договору. Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за ціною, яка зазначена у п.5.1.1 цього Договору (п. 5.2).

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Споживач бере на себе зобов`язання з отримання електричної енергії та його оплати в термін і строки, передбачені цим Договором. Споживач має право також самостійно отримувати рахунок на оплату за електричну енергію через систему онлайн-розрахунків «Особистий (персональний) кабінет» не пізніше 8 календарного дня, наступного за розрахунковим періодом, який вважається таким, що наданий Споживачу Постачальником не пізніше 8 календарного дня, наступного за розрахунковим. У разі необхідності, рахунок у паперовому вигляді Споживач може отримати у Постачальника, звернувшись в центр обслуговування клієнтів. Тривалість періоду для оплати отриманих рахунків має не перевищувати 10-го числа мiсяця, наступного за розрахунковим перiодом вiдповiдно до вapтocтi за фактично спожиту електроенергію (п. 5.13, 5.14, 5.18).

Договір набирає чинності з моменту підписання Сторонами та діє до 31.12.2022 а в часині проведення розрахунків - до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором (п. 13.1).

07.11.2022 між Мар`янiвським виробничим управлінням житлово-комунального господарства та Дочірнім підприємством «ЕВОДА ТРЕЙД» Комунального підприємства «Луцькводоканал» укладено додаткову угоду №4 до Договору, згідно якої внесено зміни до Договору, виклавши п.5.1 у такій редакції: загальна ціна (сума) Договору становить 885330,24 грн, у тому числі за рахунок власних коштів 705620,47 грн; за рахунок коштів місцевого бюджету 179709,77 грн.

Договір з додатками до нього та додаткова угода підписані сторонами та завірені печатками без зауважень.

На виконання своїх зобов`язань ДП «ЕВОДА ТРЕЙД» КП «Луцькводоканал» за період січень грудень 2022 року передало, а Мар`янiвське ВУЖКГ отримало активну електроенергію на загальну суму 817 051,84 грн, що підтверджується актами приймання-передавання товарної продукції, підписаними обома сторонами.

Зобов`язання по Договору щодо проведення оплати за поставлений товар КП Мар`янiвське виробниче управлiння житлово-комунального господарства належним чином та у повному обсязі не виконало, що призвело до утворення заборгованостi перед ДП «ЕВОДА Трейд» КП «Луцькводоканал».

Згідно платіжних доручень відповідач оплатив частину отриманої електроенергії, у зв`язку із чим його заборгованість становить 299398,95 грн. Наявність зазначеної заборгованості також підтверджується підписаним ДП «ЕВОДА ТРЕЙД» КП «Луцькводоканал» та відповідачем актом звірки взаємних розрахунків за період січень листопад 2022 року про розмір боргу на суму 235358,24 грн та актом прийняття-передавання №76/12/1 за грудень 2022 року на суму 64040,71 грн, докази оплати якого в матеріалах справи відсутні.

09.11.2023 голова ліквідаційної комісії ДП «ЕВОДА Трейд» КП «Луцькводоканал» звертався до Мар`янівського виробничого управління житлово-комунального господарства з претензією про сплату боргу на суму 299 398,95 грн., проте претензія була залишена відповідачем без задоволення.

20.05.2024 згідно постанови Господарського суду Волинської області у справі №903/1244/23 ДП «ЕВОДА Трейд» КП «Луцькводоканал» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ліквідатор ДП «ЕВОДА Трейд» КП «Луцькводоканал» Григор`єв В.В. неодноразово звертався до Мар`янівського виробничого управління житлово-комунального господарства з вимогами про сплату боргу за електричну енергію, проте заборгованість відповідачем сплачена не була.

15.02.2025 ДП «ЕВОДА Трейд» КП «Луцькводоканал» в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) Григор`єва В.В. (Продавець) та ТОВ «ДЕБЕТ» (Покупець), склали Акт №2 про придбання майна на аукціоні в справі про банкрутство (неплатоспроможність).

Згідно п.5 Акту погоджено, що підписанням даного акту підтверджується фактична передача/відступлення Продавцем Покупцю наступного майна: права вимоги ДП «ЕВОДА ТРЕЙД» Комунального підприємства «Луцькводоканал» на загальну суму 2200502,49 грн, що виникла з договорів про постачання електричної енергії та договорів постачання природного газу, укладених між ДП «ЕВОДА ТРЕЙД» КП «Луцькводоканал» в якості Постачальника та юридичними особами, фізичною особою в якості Споживачів, зокрема щодо заборгованості на суму 299 398,95 грн за договором № 01 про постачання електричної енергії споживачу від 29.12.2021, укладеним між ДП «ЕВОДА ТРЕЙД» КП «Луцькводоканал» та Мар`янівським виробничим управлінням житлово-комунального господарства.

Відповідно до платіжного доручення №103 від 11.02.2025 ТОВ «ДЕБЕТ» було оплачено ДП «ЕВОДА Трейд» КП «Луцькводоканал» кошти за лот.

Позивач зазначає, що 18.02.2025 ТОВ «ДЕБЕТ» зверталося до відповідача з повідомленням про відступлення права вимоги за результатами аукціону, в якому повідомив відповідача про те, що право вимоги ДП «ЕВОДА ТРЕЙД» КП «Луцькводоканал» відступлено за Актом № 2 про придбання майна на аукціоні в справі про банкрутство (неплатоспроможність) від 15.02.2025 на користь ТОВ «ДЕБЕТ», який набув нового статусу кредитора та запропонував погасить заборгованість у розмірі 299398,95 грн. Однак відповіді на повідомлення від відповідача не надійшло.

У відповідь на адвокатський запит позивача, відповідач надіслав лист від 22.08.2025 з актами звірки взаємних розрахунків за період січень 2022 року по листопад 2022 року, актами приймання-передавання товарної продукції з січня 2022 року по грудень 2022 року та платіжні інструкції про оплату за товар відповідачем, з яких вбачається, що за відповідачем рахується не сплачена, поставлена йому електрична енергія згідно договору № 01 про постачання електричної енергії споживачу від 29.12.2021, на суму 299 398,95 грн.

Також у відповідь на адвокатський запит, ПрАТ «Волиньобленерго», як оператор системи розподілу, адміністратор розрахунку, який здійснює облік спожитої електричної енергії на території Волинської області надіслав позивачу витяги з реєстрів щодо фактичних (звітних) обсягів купівлі електричної енергії постачальником ДП «ЕВОДА ТРЕЙД» КП «Луцькводоканал» з розподілом у відповідності до переліку споживачів за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 та підтвердив розмір обсягів купівлі електричної енергії постачальником ДП «ЕВОДА ТРЕЙД» КП «Луцькводоканал», який надавав постачання електроенергії відповідачу.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Частинами першою та другою статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 664 Цивільного кодексу України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.

Згідно ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У відповідності до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За частиною першою статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, у Цивільному кодексі України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.

Правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

На день розгляду спору заборгованість відповідача за отриману електроенергію на суму 299398,95 грн не погашена, не оспорена, підтверджена матеріалами справи та є підставною. Позов в цій частині підлягає до задоволення.

Крім того, у зв`язку неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань, позивачем нараховано 78 656,60 грн інфляційних втрат та 25 804,50 грн 3% річних.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз змісту частини другої статті 625 ЦК України свідчить, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц, від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15-ц, від 19.06.2018 у справі № 646/14523/15-ц зауважує, що приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.06.2022р. у справі №916/3626/20.

У позовній заяві позивач зазначає, що відповідач мав здійснити оплату за отриманий товар до 10.02.2022, а заборгованість відповідача наступає з 11.02.2022.

Як установлено умовами Договору №01 про постачання електричної енергії споживачу від 29.12.2021, тривалість періоду для оплати отриманих рахунків має не перевищувати 10-го числа мiсяця, наступного за розрахунковим перiодом вiдповiдно до вapтocтi за фактично спожиту електроенергію (п. 5.18).

Проте згідно поданого розрахунку позивач нарахував відповідачу 78 656,60 грн інфляційних втрат та 25 804,50 грн 3% річних за період з 10.02.2022 по 03.11.2025., починаючи з останнього можливого дня оплати за постачання електроенергії, передбаченого умовами Договору.

Суд, перевіривши надані позивачем розрахунки дійшов висновку, що нарахована сума інфляційних втрат, яка розраховується помісячно, у розмірі 78656,60 грн є підставною та обґрунтованою.

Водночас нарахування 3% річних, враховуючи умови Договору, необхідно здійснювати за прострочення кожного місяця, починаючи з 11 числа, наступного за розрахунковим періодом, тобто починаючи з 11.02.2022 (перший день прострочення).

Таким чином суд, перевіривши розрахунки дійшов висновку, що за період з 11.02.2022 по 03.11.2025 сума нарахованих 3% річних становить 25 654,35 грн.

Отже, з відповідача необхідно стягнути 25 654,35 грн 3% річних.

З огляду на зазначене вище позов підлягає до задоволення частково. З відповідача підлягає до стягнення 299 398,95 грн основного боргу, 78 656,60 грн інфляційних втрат та 25654,35 грн 3% річних. У позові в частині стягнення 150,15 грн 3% річних слід відмовити.

Відповідно із ч.ч. 2-4 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в частині задоволених позовних вимог сумі 4844,52 грн слід покласти на нього.

Крім того, у позовній заяві позивач просив суд: зазначити у рішенні суду про нарахування 3 % річних на суму основного боргу у розмірі 299 398,95 грн., починаючи з 03.11.2025 до виконання рішення суду за такою формулою: (СОБ х 3 х КДП) : КДР : 100 = сума процентів, де: СОБ сума основного боргу, 3 - 3 відсотка річних, КДП - кількість днів прострочення, КДР - кількість днів у році, а також стягнути вказану суму нарахованих відсотків з КП «Мар`янівське виробниче управління житлово-комунального господарства» () на користь ТОВ «ДЕБЕТ» (); роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що

у випадку часткової сплати Комунальним підприємством «Мар`янівське виробниче управління житлово-комунального господарства» суми основного боргу, нарахування 3 %

річних повинно здійснюватися на залишок заборгованості.

Частиною 6 ст.238 ГПК України встановлено, що у разі необхідності у резолютивній частині також вказується, зокрема, про порядок і строк виконання рішення.

Відповідно до частини 10 ст. 238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд зазначає у рішенні про те, що органу (особі), яка здійснюватиме примусове виконання рішення у справі №903/1026/25, нараховувати 3 % річних на суму основного боргу у розмірі 299398,95 грн за період з 04.11.2025 і до моменту виконання рішення суду за формулою: (СОБ х 3 х КДП): КДР: 100, де СОБ - сума основного боргу; 3 - ставка процентів; КДП - кількість днів прострочення, КДР - кількість днів у році, а також стягнути вказану суму нарахованих відсотків з Комунального підприємства Мар`янівське виробниче управління житлово-комунального господарства на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Дебет.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 74, 76-80, 86, 129, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства Мар`янівське виробниче управління житлово-комунального господарства (45744, Волинська обл, Луцький р-н, смт. Мар`янівка, вул. Незалежності, буд.17, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Дебет (03124, м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, буд. 4; ) 299 398,95 грн основного боргу, 78 656,60 грн інфляційних втрат, 25 654,35 грн 3% річних та 4844,52 грн витрат по сплаті судового збору, а всього: 408 554,42 грн (чотириста вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят чотири грн 42 коп).

3. Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення у справі №903/1026/25, нараховувати 3 % річних на суму основного боргу у розмірі 299398,95 грн за період з 04.11.2025 і до моменту виконання рішення суду за формулою: (СОБ х 3 х КДП): КДР: 100, де СОБ - сума основного боргу; 3 - ставка процентів; КДП - кількість днів прострочення, КДР - кількість днів у році, а також стягнути вказану суму нарахованих відсотків з Комунального підприємства Мар`янівське виробниче управління житлово-комунального господарства (45744, Волинська обл, Луцький р-н, смт. Мар`янівка, вул. Незалежності, буд.17, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Дебет (03124, м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, буд. 4; ).

4. Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що в разі часткової сплати боргу, три відсотки річних нараховуються на залишок заборгованості.

5. Відмовити у позові в частині стягнення 150,15 грн 3% річних.

6. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено 05.02.2026.

Суддя С. В. Бідюк