ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"19" січня 2026 р. Справа № 924/941/25

Господарський суд Хмельницької області у складі

судді Крамара С.І., при секретарі судового засідання Кучеревич М.А., розглянувши матеріали

за позовом Заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі:

1) Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, м. Хмельницький

2) Старокостянтинівської міської ради, м. Старокостянтинів Хмельницької області

до:

1) Старокостянтинівської дитячо-юнацької спортивної школи Старокостянтинівської міської ради, м. Старокостянтинів Хмельницької області

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ОРМС", м.Старокостянтинів Хмельницької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Управління освіти виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради, м.Старокостянтинів Хмельницької області

про:

- визнання недійсним договору про спільний обробіток земельних ділянок від 01.05.2025;

- зобов`язання звільнити земельну ділянку з кадастровим номером :08:006:0001 площею 24,0000га;

- зобов`язання звільнити земельну ділянку з кадастровим номером :08:008:0001 площею 17,2001га

Представники сторін:

від прокуратури: Лежнін І.О. - згідно службового посвідчення №082586 від 16.09.2025;

від позивача 1: не з`явились;

від позивача 2: не з`явились;

від відповідача 1: не з`явились;

від відповідача 2: Оніщук Є.О. - згідно ордеру серії ВХ № 1032075 від 22.09.22;

від третьої особи: не з`явились.

В судовому засіданні, відповідно до ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі, стислий виклад позицій сторін.

10.09.2025 на адресу Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Заступника керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі: 1) Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, м. Хмельницький; 2) Старокостянтинівської міської ради, м.Старокостянтинів Хмельницької області до: 1) Старокостянтинівської дитячо-юнацької спортивної школи Старокостянтинівської міської ради, м. Старокостянтинів Хмельницької області; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ОРМС", м. Старокостянтинів Хмельницької області про: визнання недійсним укладеного між Старокостянтинівською дитячо-юнацькою спортивною школою Старокостянтинівської міської ради та ТОВ "АГРО-ОРМС" договору про спільний обробіток земельних ділянок від 01.05.2025; зобов`язання ТОВ "АГРО-ОРМС" звільнити земельну ділянку з кадастровим номером :08:006:0001 площею 24,0000га та звільнити земельну ділянку з кадастровим номером :08:008:0001 площею 17,2001га.

Ухвалою від 29.09.2025 судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №924/941/25 в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

12.11.2025 суд постановив ухвалу, із занесенням до протоколу судового засідання, якою, відповідно до ст.50 ГПК України залучив третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Управління освіти виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради.

03.12.2025 у підготовчому засіданні суд постановив ухвалу, із занесенням до протоколу судового засідання, якою, відповідно до ст.185 ГПК України, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Прокурор в судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги щодо визнання договору про спільний обробіток земельних ділянок від 01.05.2025, укладеного між Старокостянтинівською дитячо-юнацькою спортивною школою Старокостянтинівської міської ради та ТОВ "АГРО-ОРМС", недійсним з обставин викладених у позовній заяві. Вказує як в судовому засіданні так і у поданих відповіді на відзив та запереченнях, що звернення прокурора спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності. Зазначає, що спірний договір не є договором підряду та договором надання послуг, оскільки з його змісту слідує, що ТОВ "АГРО-ОРМС" здійснює виробництво сільськогосподарської продукції на земельній ділянці, яка знаходиться у постійному користуванні навчального закладу та при цьому сплачує кошти. Звертає увагу, що навчальний заклад не отримував дозволу уповноваженого органу на укладення даного договору, а також що вказані земельні ділянки не могли використовуватися в інших цілях, ніж для освітнього процесу.

Стосовно вимог про зобов`язання ТОВ "АГРО-ОРМС" звільнити земельні ділянки з кадастровим номером :08:006:0001 площею 24,0000га та кадастровим номером :08:008:0001 площею 17,2001га, наданих в постійне користування для дослідних і навчальних цілей, яка розташована в межах міста Старокостянтинів Хмельницької області, не заперечив щодо закриття провадження, оскільки в матеріали справи був доданий акт звільнення зазначених земельних ділянок від 31.10.2025.

Позивач 1 - Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, м. Хмельницький в судове засідання не з`явився, повноважного представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, розгляд справи просить здійснити без участі представника. Згідно поданих пояснень позов підтримує, вказує на його обґрунтованість. Зазначає, що аналізом умов спірного договору вбачається, що до нього слід застосовувати правила передбачені для договору оренди землі.

Позивач 2 - Старокостянтинівська міська рада м. Старокостянтинів Хмельницької області в судове засідання не з`явилась, повноважного представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. На адресу суду надіслала повідомлення про розгляд справи без її участі, у вирішенні спору покладається на розсуд суду та відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідач 1 - Старокостянтинівська дитячо-юнацька спортивна школа Старокостянтинівської міської ради, м. Старокостянтинів Хмельницької області в судове засідання не з`явилась, повноважного представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена.

Відповідач 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО-ОРМС", м.Старокостянтинів Хмельницької області вважає вимоги прокурора незаконними та необґрунтованими, позов таким, що не підлягає задоволенню. Вказує, що подання прокурором в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області та Старокостянтинівської міської ради позову про звільнення ТОВ "АГРО-ОРМС" земельних ділянок, які мають знаходитись у володінні та користуванні Старокостянтинівської ДЮСШ, не призведе до відновлення інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області та Старокостянтинівської міської ради, оскільки спірні земельні ділянки, виходячи з обґрунтування самої ж позовної заяви, повернуться у володіння та розпорядження Старокостянтинівської ДЮСШ як самостійної юридичної особи закладу позашкільної освіти спортивного профілю, з метою самостійного використання в навчально-дослідних цілях, а не в користування чи володіння державою або територіальною громадою. Зазначає, що за своєю суттю спільна діяльність на основі договору ж договірною формою об`єднання осіб для досягнення спільної мети.

Акцентує, що зі змісту спірного Договору про спільний обробіток земельних ділянок від 01.05.2025 вбачається, що предметом договору є не земельні ділянки, внаслідок чого право користування якою перейшло до ТОВ "АГРО-ОРМС", а саме результат діяльності на них, тобто сільськогосподарська продукція вироблена на цих земельних ділянках.

Зауважує, що матеріали справи не містять доказів передачі земельних ділянок, що є у постійному користуванні Старокостянтинівської ДЮСШ, у користування ТОВ "АГРО-ОРМС", а отже користувачем цих земельних ділянок залишається Старокостянтинівська ДЮСШ, а їх власником є держава в особі відповідного органу виконавчої влади.

Вказує, що спірний договір містить всі істотні умови договору про спільну діяльність і виконувався сторонами саме, як договір про спільний обробіток земельних ділянок.

Просить відмовити у позові зважаючи, що прокурором не обґрунтовано, яке саме право чи інтерес держави було порушено укладенням спірного правочину та в чому полягає таке порушення, не надано доказів завдання спірним правочином збитків державі чи Старокостянтинівській територіальній громаді.

У запереченнях на відповідь на відзив повідомляє, що спірний правочин припинив свою дію 01.11.2025 року. А також, що 31.10.2025 сторонами спірного правочину підписано акт звільнення земельних ділянок, що підтверджує закінчення дії спірного договору. Звертає увагу на неефективності обраного прокурором способу захисту та наявність підстав для відмови у позові.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Управління освіти виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради, м.Старокостянтинів Хмельницької області судове засідання не з`явилось, повноважного представника не направило, про дату, час та місце розгляду справи було належним чином повідомлене. В письмових поясненнях наданих на адресу суду вказало, що спірний договір від 01.05.2025 не має погодження Старокостянтинівської міської ради як засновника та Управління освіти виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради як уповноваженого органу засновника з питань освіти. Вказує, що ДЮСШ перевищив власні повноваження щодо користування вищевказаними земельними ділянками, а сам договір підлягає визнанню недійсним.

Зазначає, що не заперечує щодо закриття провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання звільнити земельні ділянки у зв`язку із добровільним їх звільненням до вирішення справи у суді.

Судом враховується, що згідно статей 42, 46 Господарського процесуального кодексу України участь сторони у судовому засіданні є її правом. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Судом також враховано, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010., "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

З огляду на наведене, зважаючи на належне повідомлення сторін та учасників провадження про дату, час та місце розгляду справи, вимоги розумності строку судового розгляду, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а неявка представників учасників провадження не призводить до неможливості вирішення спору по суті.

Розглядом матеріалів справи встановлено таке.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Старокостянтинівська дитячо-юнацька спортивна школа Старокостянтинівської міської ради зареєстрована за місцезнаходженням: 31100, Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. К.Острозького, буд. 43, ідентифікаційний код 22770081.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО-ОРМС" зареєстровано за місцезнаходженням: 31100, Хмельницька область, м. Старокостянтинів(пн), вул. Ізяславська, буд.70; ідентифікаційний код 31328990.

Відповідно до п. 1.5 Статуту Старокостянтинівської ДЮСШ Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області - засновником ДЮСШ є Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області. ДЮСШ належить до комунальної власності Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області.

Головною метою ДЮСШ є забезпечення розвитку здібностей вихованців у визначених Статутом видах спорту. Створює необхідні умови для гармонійного виховання, фізичного розвитку, повноцінного оздоровлення, змістовного відпочинку і дозвілля дітей та молоді, самореалізації, набуття навичок здорового способу життя, підготовка спортивного резерву для збірних команд України (п. 1.1. Статуту).

Управлінням ДЮСШ здійснюється Уповноваженим органом міської ради - Управлінням освіти виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради (п. 4.1. Статуту).

Керівництво навчальним закладом здійснює директор (п. 4.2. Статуту).

Пунктом 6.4 та 6.5 Статуту передбачено, що майно ДЮСШ належить закладу на правах оперативного управління відповідно до чинного законодавства. Міська рада здійснює контроль за використанням і збереженням наданого в оперативне управління майна через управління освіти.

Відповідно до вказаного установчого документу, ДЮСШ, повноваженнями на укладення договорів, пов`язаних із наданням у користування земельних ділянок, у тому числі договору про спільний обробіток землі для вирощування сільськогосподарської продукції, що передбачає їх використання іншими суб`єктами, не наділена.

Рішенням 25 сесії Старокостянтинівської міської ради №16 (п.2-3) від 27.07.2012 Старокостянтинівській ДЮСШ надано в постійне користування земельні ділянки для ведення підсобного сільського господарства.

Згідно державних актів на право постійного користування землею серії ЯЯ №336392 та серії ЯЯ №336393 у постійному користуванні Старокостянтинівської ДЮСШ знаходяться земельні ділянки площами 24 га та 17,2001 га. Цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення підсобного сільського господарства.

01.05.2025 між Старокостянтинівською дитячо-юнацькою спортивною школою (ДЮСШ) (надалі Сторона 1) в особі директора Булавко М.С. з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО-ОРМС" (надалі Сторона 2) в особі директора Ємельченко Д.А. укладено договір без номеру, про спільний обробіток земельних ділянок із метою спільного використання земельних ділянок, які належить на праві постійного користування Старокостянтинівській ДЮСШ.

Предметом вказаного договору є спільний обробіток земельних ділянок загальною площею 41,20 га (кадастрові номера :08:006:0001 та :08:008:0001), які розташовані в межах міста Старокостянтинів Хмельницької області (п. 1.1 договору, додаток 1 до договору).

Сторони цим договором підтверджують, що інтересам кожної з них відповідає спільна погоджена реалізація сторонами проєктів у сфері сільськогосподарської діяльності, але даний договір не є договором спільної діяльності.

Згідно п. 2.2. Сторона 1 зобов`язується:

- надати можливість для сторони 2 здійснювати обробіток земельних ділянок с/г призначення загальною площею 41,2га, розташованих на території м. Старокостянтинів Хмельницької області вказаних в п. 1.1. цього договору та Додатку 1 до цього договору;

- не перешкоджати Стороні 2 проводити обробіток вказаних у п.1.1. цього договору та додатку 1 до нього земельних ділянок, проводити посів і догляд культур по них, та проводити збір урожаю.

Пунктом 3.1. договору, сторони передбачили, що Сторона 2 зобов`язується сплатити для Сторони 1 до 01.11.2025 грошові кошти, розмір яких визначається сторонами за результатами спільного обробітку земельних ділянок.

Розрахунки проводяться в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів ТОВ "АГРО-ОРМС" на рахунок Старокостянтинівської ДЮСШ (п.3.2 договору).

Відповідно до п. 5.3. Договір укладено строком на 6 місяців, з моменту підписання, але в будь-якому випадку момент закінчення Договору наступає не раніше як до повного збирання урожаю за поточний рік Стороною 2.

Договір та додаток 1 до нього підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками.

Згідно листа директора Старокостянтинівської ДЮСШ №119 від 08.08.2025 адресованого Хмельницькій окружній прокуратурі зазначено про укладення спірного договору про спільний обробіток земельних ділянок.

Відповідно до листа директора Старокостянтинівської ДЮСШ від 13.08.2025 №121, на пропозицію окружної прокуратури щодо вжиття заходів до розірвання договору, ДЮСШ надано копії документів та не повідомлено, про намір вжиття заходів щодо розірвання вказаного договору.

08.08.2025 окружною прокуратурою скеровано листи до Старокостянтинівського міського голови та Управління освіти виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради з пропозицією врегулювання та вжиття вичерпних заходів до усунення порушень та приведення правовідносин, укладених всупереч встановленому державою порядку, у відповідність до вимог чинного законодавства.

15.08.2025 на адресу окружної прокуратури отримано інформацію з Управління освіти виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради щодо того, що директор Старокостянтинівської ДЮСШ відповідно до умов Статуту діє самостійно в інтересах ДЮСШ та самостійно може укладати договори та угоди, що свідчить про відсутність підстав для звернення до суду. Аналогічна відповідь надійшла 22.08.2025 зі Старокостянтинівської міської ради.

08.08.2025 окружною прокуратурою спрямовано повідомлення в Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області щодо встановлених порушень вимог земельного законодавства при використанні Старокостянтинівською дитячо-юнацькою спортивною школою земельної ділянки, яка надана їй в постійне користування.

Згідно листа Головного управління Держгеокадастру в області від 28.08.2025 №10-22-0.401-3520/2-25, ними підтверджено виявленні окружною прокуратурою порушення земельного законодавства при наданні у користування вищевказаних земельних ділянок та не заперечує щодо здійснення заходів представницького характеру органом прокуратури.

18.08.2025 заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури звернувся до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області та Старокостянтинівської міської ради листами №50-5177вих25 та №50-5178вих25 відповідно про намір здійснення прокурором представництва в суді законних інтересів держави.

31.10.2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО-ОРМС" та Старокостянтинівською дитячо-юнацькою спортивною школою (ДЮСШ) складено Акт звільнення земельної ділянки, згідно якого ТОВ "АГРО-ОРМС" звільнено земельну ділянку з кадастровим номером :08:006:0001 площею 24,0000га та кадастровим номером :08:008:0001 площею 17,2001га.

В матеріалах справи містяться витяги із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Аналізуючи докази, оцінюючи їх в сукупності, судом приймається до уваги таке.

У відповідності до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.1 ст.6) кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Ч.ч. 1, 3 ст.4 ГПК України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ст.53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Судом враховано, що виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому, в кожному конкретному випадку прокурор при зверненні до суду з позовом повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.

При цьому, оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

В контексті зазначеного судом враховано, окрім іншого, і рішення Конституційного Суду України про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді від 08.04.1999 № 3-рп/99.

Так, Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття „інтереси держави, визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (частина 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України).

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява № 61517/00, п. 27).

У рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 року № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені та ефективні органи.

Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/2385/18 від 26.05.2020.

Також Велика Палата Верховного Суду при розгляді вказаної справи звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор.

У Рішенні від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Таким чином, участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (ч.ч. 3,4 ст.53 ГПК України, ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру").

Судом враховано, що прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень для захисту інтересів держави.

При цьому, судом також враховано, що щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який відсутній або всупереч вимог закону не здійснює захисту чи робить це неналежно.

Порушення інтересів держави (суспільного інтересу) обґрунтовується тим, що укладення договору про спільний обробіток земельних ділянок від 01.05.2025 між Старокостянтинівською дитячо-юнацькою спортивною школою (ДЮСШ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО-ОРМС" всупереч встановленому державою порядку, зачіпає інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, що є підставою для захисту.

Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Трегубенко проти України" від 02.11.2004 стверджує, що правильне застосування законодавства незаперечно становить "суспільний інтерес" (п.54 рішення).

Таким чином, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 14.01.2015, Положення про Головне управління Держгеокадастру в області (далі - Положення), затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 333 від 29.09.2016, такими органами є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) та територіальні органи Держгеокадастру.

Згідно Положення, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області є територіальним органом Держгеокадастру та реалізує його повноваження на території Хмельницької області, зокрема здійснює розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів, а також одночасно наділене повноваженнями здійснення державного контролю (нагляду) за додержанням земельного законодавства.

Враховуючи викладене, органом уповноваженим державою здійснювати захист у сфері земельних відносин є також Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Згідно ч.12 ст. 25 Закону України "Про освіту", засновник закладу освіти або уповноважений ним орган (особа), серед іншого, здійснює контроль за фінансово-господарською діяльністю закладу освіти.

Пунктом 6.4 та 6.5. Статуту Старокостянтинівської ДЮСШ передбачено, що майно ДЮСШ належить закладу на правах оперативного управління. Міська рада здійснює контроль за використанням і збереженням наданого майна.

Засновником Старокостянтинівської ДЮСШ є Старокостянтинівська міська рада.

Оскільки Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області та Старокостянтинівська міська рада протягом розумного строку самостійно не звернулись до суду з позовом, то 18.08.2025 заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури звернувся до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області та Старокостянтинівської міської ради листами №50-5177вих25 та №50-5178вих25 про намір здійснення прокурором представництва в суді законних інтересів держави.

Враховуючи вищевикладене та з огляду на те, що прокурор у позовній заяві навів підставу для представництва інтересів держави, обґрунтував, у чому полягає порушення цих інтересів, та визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку, що прокурор підтвердив підстави для представництва інтересів держави у цій справі та обґрунтовано звернувся до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та Старокостянтинівської міської ради, оскільки відсутність з боку уповноважених органів будь-яких намірів захистити порушені інтереси держави (суспільні інтереси) свідчила про пасивність їх дій.

Зважаючи на усі вищевикладені обставини у суду відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.

Згідно з приписами ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набутrя, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином е погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ст. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Судом враховано, що за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. За удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК України має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи, укладений 01.05.2025 між Старокостянтинівською дитячо-юнацькою спортивною школою (ДЮСШ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО-ОРМС" договір про спільний обробіток земельних ділянок, предметом визначає - спільний обробіток земельних ділянок загальною площею 41,20 га (кадастрові номера :08:006:0001 та :08:008:0001), які розташовані в межах міста Старокостянтинів Хмельницької області (п. 1.1 договору, додаток 1 до договору).

При цьому сторони цим договором підтвердили, що інтересам кожної з них відповідає спільна погоджена реалізація сторонами проєктів у сфері сільськогосподарської діяльності, але даний договір не є договором спільної діяльності (п.1.5 договору).

Водночас відповідач 1 зобов`язується: надати можливість для відповідачу 2 здійснювати обробіток земельних ділянок с/г призначення загальною площею 41,2га, розташованих на території м.Старокостянтинів Хмельницької області вказаних в п.1.1. цього договору та Додатку 1 до договору та не перешкоджати проводити обробіток вказаних у п.1.1. договору та додатку 1 до нього земельних ділянок, проводити посів і догляд культур по них, та проводити збір урожаю.

Приписами ст. 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Згідно із ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З аналізу умов вищезгаданого договору, можна дійти висновку, що договір не є спільною діяльністю, наданням послуг чи підрядом. Передача прав управління земельною ділянкою за даним договором не відбувається, тобто залишається у постійного землекористувача земельної ділянки. Однак, між сторонами існують фактичні відносини з передання в користування земельних ділянок з кадастровим номером :08:006:0001 та кадастровим номером :08:008:0001, метою яких є отримання прибутку від врожаю сільськогосподарської культур, які там вирощуються.

Таким чином, аналізом оспорюваного договору встановлено, що договір від 01.05.2025 (надалі договір), укладений між відповідачами, не містить ознак ні договору про спільну діяльність, ні договору підряду, ні договору про надання послуг, а також не є змішаним договором.

Водночас, враховуючи зміст умов оспорюваного правочину, укладенням даного договору від 01.05.2025 сторони фактично приховали укладення договору оренди земельної ділянки.

За нормою ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Тобто, при оренді землі здійснюється обробіток ґрунту, що становить собою форму реалізації права користування земельною ділянкою і її корисними якостями, внаслідок якого вирощується товарна сільськогосподарська продукція.

З огляду на вказане, правовими наслідками договору оренди землі є для однієї сторони (орендодавця) отримання плати за надане в користування майно (земельну ділянку), а для іншої (орендаря) - використання майна (земельної ділянки).

Як вбачається з умов договору відповідачами в п. 3.1 договору визначено обов`язок ТОВ "АГРО-ОРМС" сплатити Старокостянтинівської ДЮСШ до 01.11.2025 грошові кошти, розмір яких визначається сторонами за результатами спільного обробітку земельних ділянок. Розрахунки проводяться в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів ТОВ "АГРО-ОРМС" на рахунок Старокостянтинівської ДЮСШ (п.3.2 договору).

За умовами договору (додаток 1) виробництво (вирощування) сільськогосподарської продукції здійснюється на земельних ділянках площею 41,20га, які знаходиться на території міста Старокостянтинів та перебувають у постійному користуванні навчального закладу, відповідно до державних актів ЯЯ №336392 від17.10.2012, реєстраційний номер 00011, та ЯЯ №336393 від 17.10.2012, реєстраційний номер 0030010.

Так, судом враховано, що вищенаведені умови договору (в тому числі й ті, що сформульовані як надання можливості відповідачу 2 безперешкодно виконувати сільськогосподарські роботи та вживати інших заходів, спрямованих на вирощування та збирання врожаю на земельних ділянках (п. 2.2 договору), засвідчують, що мало місце використання відповідачем 2 земельних ділянок навчального закладу з метою виробництва сільськогосподарської продукції, що підтверджує фактичну передачу права користування земельною ділянкою за визначену плату для здійснення підприємницької діяльності.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, спірний договір укладався як договір про спільний обробіток землі, з метою приховати фактично існуючі відносини оренди землі між його сторонами оскільки, відповідач 1 фактично передав земельні ділянки відповідачу 2, яке здійснювало господарську діяльність на землях, що перебувають в постійному користуванні Старокостянтинівської ДЮСШ та запланував отримати за неї плату.

За удаваним правочином сторони умисно оформлюють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. У такій ситуації існують два правочини: один - удаваний, а інший - той, який сторони дійсно мали на увазі. Таким чином, удаваний правочин своєю формою прикриває реальний правочин.

Правова природа договору не залежить від його назви, а визначається з огляду на зміст, тому при оцінці відповідності волі сторін та укладеного договору фактичним правовідносинам, суд повинен надати правову оцінку його умовам, правам та обов`язкам сторін для визначення спрямованості як їх дій, так і певних правових наслідків (позиція Верховного Суду від 11.03.2020 у справі № 923/658/19).

Судом враховано, що установивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК України має визнати, який правочин насправді вчинили сторони, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення, в якому встановлює нікчемність цього правочину або визнає його недійсним (позиція Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №522/14890/16-ц)

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі" та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі", істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про оренду землі", орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно з ч. 1 ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Частиною 1 ст. 92 Земельного кодексу України визначено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про оренду землі", орендодавцями земельних ділянок е громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, е органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Крім того, відповідно положень ч. 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі", укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно вимог ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів.

Відповідно до ст. 95 ЗК України, землекористувачі мають право: а) самостійно господарювати на землі; 6) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; в) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі; г) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; r) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Таким чином, саме Старокостянтинівська ДЮСШ як землекористувач з правом постійного користування, наділена, передбаченими ст. 95 ЗК України, правами щодо земельної ділянки.

Водночас, формулювання законодавця "право самостійно господарювати" підкреслює диспозитивність реалізації права самостійного господарювання безпосереднім землекористувачем, але не свідчить про можливість передачі права господарювання іншій особі, підкреслюючи, що таке господарювання має відбуватися самостійно.

Таким чином, у постійного користувача Старокостянтинівській ДЮСШ відсутні повноваження щодо розпорядження земельними ділянками, у тому числі вчинення правочинів щодо передачі права користування ними іншим суб`єктам господарювання.

Зі змісту оспорюваного договору слідує, що Старокостянтинівська ДЮСШ фактично передала у користування земельні ділянки, якими не мала права розпоряджатися, за відсутності рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, без проведення аукціону.

Таким чином, земельним законодавством не передбачено право постійного користувача розпоряджатись земельною ділянкою шляхом передачі її іншим особам у платне користування.

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до умов спірного договору, Стакостянтинівська ДЮСШ взявши на себе зобов`язання надати ТОВ "АГРО-ОРМС" земельні ділянки для вирощування та збирання товарної сільськогосподарської продукції (можливість здійснювати їх обробіток та не перешкоджати зібрати урожай), фактично усунулась від права самостійного господарювання на земельних ділянках та надала право обробки земельних ділянок та збору врожаю ТОВ "АГРО-ОРМС", тим самим розпорядилась земельними ділянками за відсутності повноважень на передачу наданих їй в постійне користування земель в оренду іншим особам.

Відповідно до вищевикладеного, встановлено невідповідність спірного договору вимогам ч. 2 ст.203 ЦК України, що є підставою для визнання недійсності правочину відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Враховуючи викладене, спірний договір не є договором про надання послуг чи підряду, а є прихованим договором оренди землі, а його зміст суперечить вимогам Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України "Про оренду землі", укладений не уповноваженою стороною та не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а тому підлягає визнанню недійсним відповідно до ст. 203, 215 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 07.11.2013 у справі №926/123/13-г, постанові Вищого господарського суду від 10.08.2016 №924/205/15, від 07.12.2016 у справі №923/168/16.

З огляду на зазначене, доводи відповідача 2 викладені у письмових відзивах на позов, судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладених висновків.

Судом також звернуто увагу, твердження відповідача, про те, що навчальний заклад лише використовував послуги згідно укладеного договору з метою організації навчально-виробничого процесу, оцінюється критично та уваги не приймається, з огляду на таке.

Згідно ч.3 ст. 81 Закону України "Про освіту" визначено, що державно-приватне партнерство у сфері освіти і науки передбачає лише: спільне фінансування закладів освіти, а також юридичних і фізичних осіб, які провадять освітню діяльність; утворення та/або спільне фінансування і розвиток баз практичної підготовки; утворення та/або спільне фінансування і експлуатацію інноваційних підприємств (інноваційний центр, технопарк, технополіс, інноваційний бізнес-інкубатор тощо) на базі існуючих закладів освіти; розроблення і розвиток сучасних технологій освіти, навчання; професійно-практичну підготовку; запровадження спільних програм фінансування підготовки фахівців тощо; здійснення заходів щодо соціального захисту та поліпшення житлових умов працівників системи освіти та здобувачів освіти.

Частина 6 ст. 81 Закону України "Про освіту" забороняє передачу в оренду, в оперативне управління тощо рухомого та/або нерухомого державного та/або комунального майна, у тому числі земельних ділянок.

Передача такого майна здійснюється для цілей реалізації проектів, що здійснюються на умовах публічно-приватного партнерства, у тому числі концесії, та відповідно до Закону України "Про публічно-приватне партнерство" та Закону України "Про концесію".

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, на момент укладення 01.05.2025 між відповідачами договору ДЮСШ не отримувала дозволу уповноваженого органу на укладення даного договору, чим порушила вимоги чинного законодавства, уклавши договір, не маючи на те повноваження, що в свою чергу підтверджується наданими в матеріали справи поясненнями Управління освіти виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради.

Також при прийнятті рішення суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині недійсним договір про спільний обробіток земельних ділянок від 01.05.2025 укладений між Старокостянтинівською дитячо-юнацькою спортивною школою Старокостянтинівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО-ОРМС".

Щодо зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ОРМС" звільнити земельні ділянки з кадастровим номером :08:006:0001 площею 24,0000га та з кадастровим номером :08:008:0001 площею 17,2001га, суд дослідивши матеріали справи дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі №924/941/25 в цій частині.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідачів в рівних частинах.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 73, 74, 86, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним договір про спільний обробіток земельних ділянок від 01.05.2025 укладений між Старокостянтинівською дитячо-юнацькою спортивною школою Старокостянтинівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО-ОРМС".

Провадження у справі №924/941/25 в частині позовних вимог про зобов`язання звільнити земельну ділянку з кадастровим номером :08:006:0001 площею 24,0000га та про зобов`язання звільнити земельну ділянку з кадастровим номером :08:008:0001 площею 17,2001га закрити.

Стягнути з Старокостянтинівської дитячо-юнацької спортивної школи Старокостянтинівської міської ради (вул. К.Острозького, 43, м. Старокостянтинів, Хмельницька область, 31100; ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (29000, м. Хмельницький, провулок Військоматський, 3, ) 4 542,00грн (чотири тисячі п`ятсот сорок дві гривні 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ОРМС" (вул. Ізяслівська, 70, м. Старокостянтинів, Хмельницька область, 31102; ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (29000, м. Хмельницький, провулок Військоматський, 3, ) 4 542,00грн (чотири тисячі п`ятсот сорок дві гривні 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст.257 та пп.17.5 п.17 Розділу ХІ „Перехідні положення ГПК України.

Повне рішення складено 29.01.2026.

Суддя С.І. Крамар