РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.01.2026Справа № 914/3176/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" (04112,вул. Сікорського Ігоря Авіаконструктора, буд.8,м. Київ, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП ПОЛІС" (03083,просп. Науки, буд.61,м. Київ, )

про стягнення 25 354,77 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП ПОЛІС" (далі - відповідач) про стягнення 25 354,77 грн.

В обґрунтування пред?явлених позовних вимог позивач посилається на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" (Лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІП ПОЛІС" (Лізингоодержувач) було укладено Рамковий договір фінансового лізингу № 8540-AR-FL від 01.02.2021 року. ТОВ "ОТП Лізінг" належним чином виконав свої зобов?язання за Договором, придбав та передав Лізингоодержувачу в платне володіння та користування Toyota RAV4 Live 2.2 Універсал 5д., що підтверджується Актом приймання-передачі до Договору від " 04" лютого 2021 року. Проте, відповідач свої зобов`язання виконував неналежним чином внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 25 354,77 грн. 10.01.2025 року між ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" та ТОВ "ОТП Лізинг", укладений Договір про відступлення права вимоги №08012025/Л, згідно умов якого, відбулося відступлення права вимоги за договором фінансового лізингу № 8540-AR-FL від 01.02.2021 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 914/3176/25. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 28.11.2025 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак була повернута відділом поштового зв`язку до суду з поміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем не повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що в силу положень пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день складення підприємством поштового зв`язку повідомлення від 22.12.2025 про неможливість вручення поштового відправлення, вважається днем вручення відповідачу ухвали Господарського суду міста Києва від 22.12.2025.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ» (надалі - ТОВ «ОТП ЛІЗИНГ», Лізингодавець, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІЛ ПОЛІС» Відповідач, Лізингоодержувач) було укладено Рамковий договір фінансового лізингу № 8340-АН.-ЕЬ від 01.02.2021 року (надалі - Договір фінансового лізингу).

Відповідно до пункту 1.1. Договору фінансового лізингу, згідно з ним Рамковим Договором, Лізингодавець на підставі договору купівлі-продажу зобов`язувався набути у власність Лізингодавця і передати на умовах фінансового лізингу у тимчасове володіння та користування Лізингоодержувачу Предмет лізингу, а Лізингоодержувач зобов`язується прийняти Предмет лізингу та сплачувати Лізингові Платежі та інші платежі згідно з умовами цього Рамкового Договору.

Згідно з пунктом 3.1. Договору фінансового лізингу, приймання Лізингоодержувачем Предмета лізингу в лізинг оформляється шляхом складання Акту приймання передачі, що підтверджує якість, комплектність, справність, належний стан Предмета лізингу і відповідність Предмета лізингу техніко-економічним показникам, встановленим Лізингоодержувачем умовам і специфікаціям, та умовам Договору.

Згідно з пунктом 6.1. Договору фінансового лізингу, Л ізингоодерж увач сплачує Лізингодавцю лізингові платежі щодо кожної Частини Предмету Лізингу, а також вартість послуг за організацію фінансування, відповідно до цього Договору, відповідного до Графіку наведеного у додатку №2 до договору, кожен з яких є невід`ємною частиною цього Договору. Всі такі платежі виконую тьсяч у розмірі та у дату платежу, а також у спосіб та на умовах, вказаних для відповідного платежу у Договорі, відповідному Графіку, рахунках виставлених Лізингодавцем та інших Документах Лізингу, в залежності від випадку, та з урахуванням змін, що можуть відбуватися відповідно до положень Документів Лізингу.

Таким чином, в Графіку сплати лізингових платежів, який міститься у додатку №2 до договору містяться дати сплати лізингових платежів, їх щомісячна сума, а також зазначається сума Відшкодування вартості Предмету лізингу та винагороди, які є складовими лізингового платежу.

Відповідно до пункту 7.1.1 Договору, не сплата або неповна сплата Лізингоодержувачем лізингового платежу або будь-якого іншого платежу за Рамковим Договором в Дату Платежу вважається істотним порушенням умов Рамкового Договору Лізингоодержувачем («Подія Невиконання Зобов`язання»).

Відповідно до Договору фінансового лізингу від 01.02.2021 року, Предметом лізингу автомобіль Toyota RAV4 Live 2.2 Універсал 5д. JTMRBREV90D087755, 2017 року виготовлення , вживаний 1 (одна) одиниця.

Доводами позивача ТОВ «ОТП Лізинг» належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, придбав та передав Лізингоодержувачу в платне володіння та користування Toyota RAV4 Live 2.2 Універсал 5д., що підтверджується Актом приймання-передачі до Договору від « 04» лютого 2021 року.

Відповідач спочатку виконував зобов`язання з оплати лізингових платежів, проте, систематично допускав порушення в строках оплати, а починаючи з червня 2022 року взагалі припинив здійснювати платежі, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати винагороди в загальному розмірі 25 354,77 грн.

Факт наявності заборгованості та її розмір підтверджується розрахунками заборгованості зі сплати лізингових платежів і та копією банківської виписки № № І215770 від 10.06.2025 року.

10.01.2025 року між ІЗОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" та ТОВ "ОТП Лізинг", укладений Договір про відступлення права вимоги №08012025/Л, згідно умов якого, відбулося відступлення права вимоги за договором фінансового лізингу Nє 8540-AR-FL від 01.02.2021 року відповідно до Договору відступлення прав вимоги ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" набуло прав кредитора за договором фінансового лізингу № 8540-AR-FL від 01.02.2021 року.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Частина 2 ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачає, що за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

Пунктом 3 частини 2 статті 21 Закону України "Про фінансовий лізинг" встановлено, що лізингоодержувач зобов`язаний: своєчасно сплачувати передбачені договором фінансового лізингу лізингові та інші платежі.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи встановлено, що на виконання умов договору фінансового лізингу ТОВ "ОТП Лізинг" передало лізингоодержувачу в платне володіння та користування автомобіль Toyota RAV4 Live 2.2 Універсал 5д., що підтверджується Актом приймання-передачі до Договору від « 04» лютого 2021 року.

Проте, відповідач неналежним чином не виконало свої зобов`язання зі сплати лізингових платежів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у сумі 25 354,77 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, у відповідача виник обов`язок сплачувати лізингові платежі.

При цьому, 10.01.2025 р. між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі - «Новий кредитор») та ТОВ «ОТП Лізинг» ( надалі - Клієнт), відповідно до чинного законодавства України, був укладений Договір про відступлення права вимоги №2OROI2025/Д.

Згідно даного договору 10.01.2025 р. відбулося відступлення права вимоги за договором фінансового лізингу № 8540-AR-FL від 01.02.2021 року Відповідно до Договору відступлення прав вимоги ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло прав кредитор а за договором фінансового лізингу № 8540-AR-FL від 01.02.2021 року.

Загальний розмір прав вимоги до ТОВ «Віп поліс», що відступається, згідно реєстру боржників становить 25 354,77 грн.

З вимогами про стягнення цієї заборгованості з відповідача позивач, як новий кредитор, і звернувся до суду.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки заміна кредитора у зобов`язанні не впливає на зміст зобов`язання, після підписання договору про відступлення права вимоги, що підтверджує факт відсутності заперечень з боку відповідача (боржника) щодо заміни кредитора, до нового кредитора перейшли всі обов`язки первісного кредитора.

Приписами частини першої ст. 518 ЦК України передбачено, що боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

З боку відповідача (боржника) будь-які заперечення, які виникли з підстав, що існували до заміни кредитора не надходило, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Доказів визнання недійсним або розірвання Договору відступлення права вимоги № 08012025/л від 10.01.2025 у встановленому порядку суду не надано.

Отже, на умовах Договору відступлення, ТОВ "ОТП Лізинг" відступило на користь позивача права вимоги до відповідача за вказаним вище Договором на загальну суму 25 354,77 грн.

Слід зазначити, що судом враховано відсутність повідомлення боржника про відступлення права вимоги за Договором відступлення права вимоги позивачу, проте неповідомлення відповідача про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення заборгованості у строки передбачені Договором.

Ризик настання несприятливих наслідків якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, несе новий кредитор. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (частини друга ст. 516 ЦК України).

Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останнім не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок нового кредитора.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. (ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 76, 77 ГПК України).

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частиною 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП ПОЛІС" (03083,просп. Науки, буд.61,м. Київ, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" (04112,вул. Сікорського Ігоря Авіаконструктора, буд.8,м. Київ, ) заборгованість у сумі 25 354 (двадцять п`ять тисяч триста п`ятдесят чотири) грн 77 коп та судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім ) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 28.01.2026.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА