ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2026 р. Справа№ 910/4084/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Мальченко А.О.

розглянувши у письмовому провадженні заяви Державного підприємства «Укрінвестбуд» та Фізичної особи - підприємця Тохтамиша Кирила Павловича про ухвалення додаткового рішення

за результатами розгляду апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Тохтамиша Кирила Павловича

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.07.2025 (повний текст складено 11.08.2025)

у справі №910/4084/25 (суддя Є.В. Павленко)

за позовом Фізичної особи - підприємця Тохтамиша Кирила Павловича

до 1) Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву; 2) Державного підприємства «Укрінвестбуд»

про внесення змін до умов договору,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2025 (повний текст складено 27.01.2026) у справі №910/4084/25 апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Тохтамиша Кирила Павловича на рішення Господарського суду міста Києва від 17.07.2025 у справі №910/4084/25 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 17.07.2025 у справі №910/4084/25 залишено без змін.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статі 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 2 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Так, судом установлено, що 20.10.2025 через підсистему «Електронний суд» Державне підприємство «Укрінвестбуд» звернулося до суду апеляційної інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення (розподіл судових витрат), в якій просило стягнути з Фізичної особи - підприємця Тохтамиша Кирила Павловича на користь Державного підприємства «Укрінвестбуд» 24 750,00 грн витрат на правову допомогу.

21.11.2025 представник позивача подав до Північного апеляційного господарського суду через підсистему «Електронний суд» клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу відповідача-2 (заперечення на заяву ДП «Укрінвестбуд» про розподіл судових витрат), в якій просить залишити без задоволення заяву відповідача-2 про розподіл судових витрат, а за наявності підстав для стягнення таких витрат - обмежити їх сумою у розмірі 1 000,00 грн.

Під час прийняття 16.12.2025 постанови у даній справі Північним апеляційним господарським судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат відповідача-2 на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2025 прийнято до розгляду заяву Державного підприємства «Укрінвестбуд» про ухвалення додаткової постанови, розгляд якої постановлено здійснювати без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Крім того, 19.12.2025 Фізична особа - підприємець Тохтамиш Кирило Павлович також звернувся через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду з заявою про ухвалення додаткового рішення та покладення на відповідачів судових витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 25 400,00 грн. Дана заява була зареєстрована судом 22.12.2025.

До заяви позивачем долучені копії Договору №2503.01 від 24.03.2025 про надання правничої допомоги, укладеного між ФОП Тохтамиш К.П. та адвокатом Чапалою Ю.О., додаткової угоди №01 від 24.03.2025 до Договору, акту від 19.12.2025 передання-прийняття послуг за Договором, ордеру серії АЕ №1416647 віл 19.08.2025 на представництво інтересів ФОП Тохтамиш К.П. адвокатом Чапалою Ю.О., свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Чапалою Ю.О. серії ДП №3889 від 14.09.2018.

Протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 22.12.2025 заяву Фізичної особи - підприємця Тохтамиша Кирила Павловича про ухвалення додаткового рішення передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Мальченко А.О.

Суд апеляційної інстанції, розглянувши заяви Державного підприємства «Укрінвестбуд» та Фізичної особи - підприємця Тохтамиша Кирила Павловича про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, дійшов таких висновків.

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин, помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Зміст цієї норми може тлумачитися розширено, зокрема як те, що детальний опис робіт (наданих послуг) може міститися як в окремо оформленому документі, поданому стороною до суду, так і в інших наданих стороною доказах. Подання стороною доказів, що містять у собі детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, є таким, що відповідає положенням частин другої та третьої статті 126 та частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом яких сторони мають подати суду докази в підтвердження факту понесення судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру.

Аналогічні висновки наведені у постанові Верховного Суду від 19.11.2021 у справі №910/4317/21.

Водночас, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», п.п. 79 і 112).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас, колегія суддів наголошує, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

При цьому, в судовому рішенні суд повинен навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі №910/353/19.

Щодо заяви відповідача-2 про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд установив таке.

19.09.2025 відповідачем-2 було подано відзив на апеляційну скаргу.

У подальшому 20.10.2025 (до проведення першого судового засідання судом апеляційної інстанції в даній справі) через підсистему «Електронний суд» Державне підприємство «Укрінвестбуд» звернулося до суду апеляційної інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення (розподіл судових витрат), в якій просить стягнути з Фізичної особи - підприємця Тохтамиша Кирила Павловича на користь Державного підприємства «Укрінвестбуд» 24 750,00 грн витрат на правову допомогу.

У судовому засіданні 16.12.2025, за результатами якого Північним апеляційним господарським судом було прийнято постанову, до закінчення судових дебатів представник відповідача-2 заявив про розподіл судових витрат на правничу допомогу, про які вказано у заяві від 20.10.2025.

Однак, судом при ухваленні постанови не було вирішено питання про розподіл судових витрат відповідача-2 на правничу допомогу.

Позивач у поданих до суду 21.11.2025 запереченнях наголошує, що у відзиві на апеляційну скаргу не було наведено орієнтовного розміру витрат на правничу допомогу, що є підставою для відмови у відшкодуванні таких витрат.

Стосовно цих доводів позивача суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Зазначене положення забезпечує дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ГПК України, та крім того, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення по справі) здійснювати розподіл судових витрат.

Разом із тим, наведена норма процесуального закону надає суду право, у разі невиконання стороною обв`язку подати попередній розрахунок судових витрат, відмовити у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого стороною судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 24.12.2019 у справі №909/359/19.

Тобто, неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Суд враховує, що у даному випадку не було порушено принцип змагальності сторін, оскільки позивач до прийняття постанови у даній справі був обізнаний зі змістом поданої відповідачем-2 заяви, висловив свої доводи щодо неспівмірності таких витрат.

Колегією суддів установлено, що до заяви відповідача-2 від 20.10.2025 у порядку частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу додані копії Договору про надання правової допомоги від 17.06.2025, укладеного між ДП «Укрінвестбуд» та адвокатом Юждою С.М., додатку №1 від 17.06.2025 до Договору про надання правової допомоги від 17.06.2025, акту №5 від 19.09.2025 приймання-передачі наданих послуг за Договором про надання правової допомоги від 17.06.2025, платіжної інструкції №1764 від 19.09.2025 про оплату 24 750,00 грн, довіреності від 18.06.2025 на представництво інтересів ДП «Укрінвестбуд» адвокатом Юждою С.М. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №6096 від 26.04.2018).

Як вбачається з поданих документів, згідно з пунктом 1.1. Договору про надання правової допомоги від 17.06.2025, укладеного між ДП «Укрінвестбуд» (клієнт) та адвокатом Юждою С.М. (адвокат), у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Адвокат зобов`язується надавати Клієнту консультаційні та юридичні послуги, правову допомогу та здійснювати представництво і захист інтересів Клієнта у цивільних, адміністративних, кримінальних та господарських справах, при досудовому розслідування, у взаємовідносинах з фізичними та юридичними особами, а також органами державної влади та управління в обсязі та на умовах, які передбачені цим Договором та Додатковими угодами до даного Договору.

Згідно з пунктом 5.1. Договору гонорар Адвоката попередньо погоджується сторонами в Додатку №1 до даного Договору та остаточно визначається Сторонами в Акті прийняття/надання правової допомоги.

Пункт 5.2. Договору передбачає, що сторони можуть погодити попередню оплату за надання Адвокатом правової допомоги, розмір якої визначається Сторонами в Додатках або Додаткових угодах до даного Договору.

Так, у Додатку №1 від 17 червня 2025 року до Договору про надання правової допомоги від 17 червня 2025 року сторони в пункті 1.1. визначили:

«Відповідно до пункту 5.1. Договору про надання правової допомоги сторонами погоджено гонорар адвоката у наступному розмірі:

- Правовий аналіз спірного питання, збирання доказів - 3000,00 (дві тисячі) грн;

- Ознайомлення з матеріалами справи - 2000,00 (дві тисячі) грн;

- Написання та подання до суду позовних заяв, відзиву на позовну заяву (відзив), відповіді на відзив, заперечення, пояснення третьої особи щодо позову або відзиву - 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч) грн;

- Участь у судовому засіданні суду будь-якої інстанції - 4000,00 (чотири тисячі) грн;

- Написання та подання інших процесуальних документів: клопотання, заяви, заперечення - від 3000,00 (трьох тисяч) грн;

- Написання та подання апеляційних та касаційних скарг, відзиву на апеляційні та касаційні скарги - 20 000 (двадцять тисяч) грн».

19 вересня 2025 року між сторонами було складено Акт №5 до Договору про надання правової допомоги від 17 червня 2025 року, відповідно до пункту 1 якого виконавець надав і передає, а замовник приймає послуги, передбачені Додатком №1 від 17 червня 2025 року до Договору про надання правової допомоги від 17 червня 2025 року, а саме написання і подання відзиву на апеляційну скаргу у справі № 910/4084/25 - 20 000,00 (двадцять тисяч) грн.»

У пункті 2 Акта №5 зазначено, що гонорар Адвоката за представництво інтересів Клієнта в Північному апеляційному господарському суді у справі №910/4084/25 в судовому засіданні, призначеному на 21.10.2025 на 15 год. 40 хв., підлягає оплаті у розмірі 4 750 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят) гривень на умовах, передбачених п.п. 5.2 Договору.

Пунктом 3 Акту № 5 визначено, що загальна вартість наданих послуг становить 24 750,00 (двадцять чотири тисячі сімсот п`ятдесят гривень 00 копійок), без ПДВ.

На підтвердження факту оплати наданих послуг у розмірі 24 750,00 грн за супроводження справи №910/4084/25 представником відповідача-2 надана копія платіжної інструкції від №1764 від 19.09.2025.

Відповідно до частини 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів:

1) довіреністю;

2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Представництво інтересів відповідача-2 у судових засіданнях суду апеляційної інстанції здійснювалося адвокатом Юждою С.М. на підставі довіреності від 18.06.2025, виданої заступником директора з інвестиційних питань ДП «Укрінвестбуд» Олегом Комаром.

Отже, як вбачається із наданих представником відповідача-2 адвокатом Юждою С.М. документів, за наслідками розгляду справи в суді апеляційної інстанції адвокатом було надано відповідачу-2 послуги з правничої (правової) допомоги на загальну суму 24 750,00 грн.

При цьому, суд звертає увагу, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, висновки якої враховуються судом згідно частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на це суд відхиляє висловлені позивачем у заяві від 21.11.2025 заперечення щодо неналежності як доказу на підтвердження оплати професійної правничої допомоги платіжної інструкції від №1764 від 19.09.2025, адже наявність чи відсутність доказів оплати у будь-якому не спростовує факту надання послуг на визначену відповідачем-2 суму, який підтверджується іншими наданими відповідачем-2 доказами.

При цьому суд критично оцінює доводи позивача щодо неможливості встановити, чи дійсно оплата згідно з зазначеною платіжною інструкцією від №1764 від 19.09.2025 була здійснена саме за супровід справи в суді апеляційної, а не першої інстанції.

Так, в акті №5, яким згідно з умовами пункту 5.1. Договору остаточно визначено гонорар адвоката, визначено, що загальна вартість наданих послуг становить 24 750,00 (двадцять чотири тисячі сімсот п`ятдесят гривень 00 копійок), без ПДВ й згідно з платіжною інструкцією сама така сума і була сплачена адвокату.

Водночас, як уже наголошувалось, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на послуги адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Подані відповідачем-2 документи на підтвердження факту понесення ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування їх в зазначеному розмірі з позивача, адже цей розмір має бути не лише доведений, документально обґрунтований, а й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Відповідні докази згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, у запереченнях від 21.11.2025 позивач наголошує на неспівмірності розміру витрат відповідача-2 складності справи та виконаним адвокатом роботам.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи надані відповідачем-2 до заяви про розподіл судових витрат докази та висловлені позивачем заперечення, колегія суддів, керуючись такими критеріями визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до предмету позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін, вважає заявлену відповідачем-2 до стягнення з позивача суму витрат на правничу допомогу під час апеляційного перегляду справи завищеною.

Суд у даному контексті враховує, що зі змісту відзиву на апеляційну скаргу не вбачається додаткового комплексного та усестороннього вивчення адвокатом відповідача-2 юридичної природи спірних правовідносин. Правова позиція сторін в суді апеляційної інстанції не змінювалася, адвокату відповідача-2, який також представляв його інтереси в суді першої інстанції, не потрібно було вивчати додаткові джерела права та законодавство, що регулює спір у справі, відзив на апеляційну скаргу фактично містить узагальнену позицію відповідача-2 у справі, яка наводилася ним ще в суді першої інстанції.

Також колегія суддів вважає завищеними заявлені до стягнення витрати на представництво інтересів відповідача-2 у судовому засіданні 21.10.2025 в розмірі 4 750,00 грн.

Відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

З огляду на встановлене у сукупності, залишення судом апеляційної інстанції без змін рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову та враховуючи подане позивачем клопотання про зменшення розміру судових витрат на правову допомогу, принципи співмірності та розумності судових витрат, обсяг доказів, що підлягали вивченню та аналізу, зважаючи на складність справи, суд доходить висновку, що заява Державного підприємства «Укрінвестбуд» про розподіл витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню на суму 5 000,00 грн (3 000,00 грн витрат на підготовку відзиву на апеляційну скаргу, 2 000,00 грн - витрати за участь у судовому засіданні).

В іншій частині у задоволенні заяви про стягнення з позивача на користь відповідача-2 витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 19 750,00 грн суд відмовляє.

Щодо заяви Фізичної особи - підприємця Тохтамиша Кирила Павловича від 19.12.2025 про ухвалення додаткового рішення та відшкодування позивачу за рахунок відповідачів у даній справі судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 400,00 грн, то суд у її задоволенні відмовляє, оскільки рішенням суду в даній справі, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2025, у задоволенні позову відмовлено, а тому відповідні витрати з огляду на положення статті 129 Господарського процесуального кодексу України на можуть бути відшкодовані позивачу за рахунок відповідачів.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Державного підприємства «Укрінвестбуд» про розподіл витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Тохтамиша Кирила Павловича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державного підприємства «Укрінвестбуд» (01024, м. Київ, вул. Банкова, 3; ) витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. Видати наказ.

В іншій частині у задоволенні заяви Державного підприємства «Укрінвестбуд» відмовити.

Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва відповідно до вимог процесуального законодавства.

У задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця Тохтамиша Кирила Павловича про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Матеріали справи №910/4084/25 повернути до місцевого господарського суду.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

А.О. Мальченко