СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Харків Справа № 922/3542/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М., суддя Шутенко І.А.,

за участю секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,

за участю представників сторін:

апелянта - адвокатка Панченко О.О., на підставі ордера (поза межами приміщення суду),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№2544П) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 18.11.2025 (повне судове рішення складено 18.11.2025, суддя Білоусов С.М.) у справі №922/3542/25

за заявою ОСОБА_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність.

Обґрунтовуючи наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, ОСОБА_1 зазначає, що на фоні нестабільної економіки, викликаної численними факторами, у тому числі повномаштабним вторгненням російської федерації на територію України, ведення активних бойових дій, має невиконані прострочені зобов`язання на загальну суму 529 161, 72грн перед кредитними установами (ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", АТ "Універсал Банк") та фізичною особою ОСОБА_2 .

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.10.2025 матеріали заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність передано на розгляд до Господарського суду Полтавської області.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 18.11.2025 у справі №922/3542/25 відмовлено у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . Заяву арбітражного керуючого Гриценка Ігоря Івановича про участь у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Ухвала місцевого господарського суду від 18.11.2025 мотивована тим, що укладаючи кредитні договори та отримуючи грошові кошти, зокрема від фізичної особи ОСОБА_2 в розмірі 300 000, 00грн, боржник повинен розуміти, що він несе повну відповідальність за їх повернення. При цьому, відповідно до декларацій про майновий стан боржника за 2022 рік (01.03.2022 році укладено договір поворотної фінансової допомоги) дохід ОСОБА_1 (заробітна плата) становить 11 768,26 грн. Викладене ставить під сумнів добросовісність поведінки ОСОБА_1 .

Проаналізувавши матеріали заяви та обставини, на які посилається ОСОБА_1 , звертаючись до суду з заявою про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність, судом першої інстанції зроблено наступні висновки: з боку боржника не відстежується вчинення жодних дій для погашення заборгованості; відсутності у заявника дієвого прагнення до компромісу з кредиторами.

Місцевий господарський суд поставив під сумнів надання суду повної, достовірної та достатньої інформації для об`єктивної оцінки майнового стану ОСОБА_1 , оскільки декларації про майновий стан заявника не містять відомостей щодо майнового стану членів сім`ї заявника, не відповідають принципам повноти та достовірності. А оновлений проєкт плану реструктуризацію боргів ОСОБА_1 не знайшов своє відображення у матеріалах справи.

ОСОБА_1 , не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті судового рішення норм права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 18 листопада 2025 року у справі №922/3542/25 та ухвалити нове рішення, яким відкрити провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , задовольнити заяву арбітражного керуючого Гриценка Ігоря Івановича про участь у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 та призначити Гриценка І.І. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1216 від 04.07.2013) керуючим реструктуризації боргів ОСОБА_1 .

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ним надавались суду першої інстанції пояснення на виконання ухвали про залишення заяви без руху, проте, такі не були враховані судом. Апелянт вважає, що ним відображено майновий стан у поданих суду деклараціях. При цьому, апелянт зазначає, що члени його родини не надали згоду на розповсюдження інформації щодо них, тобто, отримати інформацію від самих членів сім`ї він не має можливості.

На думку апелянта, посилання суду на відповідні реєстри як офіційні джерела інформації щодо майнового стану боржника та членів його сім`ї не враховують загальну складну ситуацію, викликану військовою агресією рф проти України і обмежують право заявника на доступ до суду.

Щодо членів сім`ї боржника апелянт зазначає, що не проживає разом із дружиною, але це не позбавляє її права на утримання. Апелянт вважає, що зазначення ним в декларації про майновий стан боржника неповної та/або недостовірної інформації про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї не є підставою для відмови судом у відкритті провадження у справі, а може бути лише підставою для закриття провадження у справі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2025 для розгляду справи №922/3542/25, визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М., суддя Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 18.11.2025 у справі №922/3542/25. Призначено справу до розгляду на "27" січня 2026 р. о 10:30 годині.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.12.2025 задоволено заяву ОСОБА_1 про участь його представниці в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Постановлено судове засідання у справі №922/3542/25, призначене на "27" січня 2026 р. о 10:30 годині, провести за участю ОСОБА_1 в особі його представниці - адвокатки Панченко Олени Олександрівни в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, за допомогою програмного забезпечення з використанням власних технічних засобів заявника.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 27.01.2026 представниця апелянта оголосила доводи апеляційної скарги, просить її задовольнити.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги, представниця апелянта оголосила доводи і вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 , звернувся до суду з заявою про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможніть.

Обґрунтовуючи наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, ОСОБА_1 зазначає, що на фоні нестабільної економіки, викликаної численними факторами, у тому числі повномаштабним вторгненням російської федерації на територію України, ведення активних бойових дій, має невиконані прострочені зобов`язання на загальну суму 529 161, 72грн перед кредитними установами (ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", АТ "Універсал Банк") та фізичною особою ОСОБА_2 .

У додаткових поясненнях та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працює за сумісництвом в ТОВ "Науково-проектна компанія геодезії та архітектури" на посаді директора із 01.11.2024 року (довідка від 30.10.2025 №30-1025), а з 03.03.2025 року працює в ТОВ "ВК Агро" на посаді менеджера з постачання (довідка №1-3010/25 від 30.10.2025 року).

Відповідно до пояснень заявника, він отримує заробітну плату у вигляді готівки, без зарахування на картковий рахунок.

Щодо свого матеріального становища заявник посилається на те, що не має у власності нерухомого майна, але має у власності наступне рухоме майно:

- автомобіль КАМАЗ 53212, 1984 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 ;

- причіп бортовий СЗАП 8355, 1990 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_2 .

Як зазначає та декларує заявник, його сім`я складається з:

- батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_1 надано суду декларації про майновий стан боржника за період 2022, 2023, 2024 та 2025 роки та проект плану реструктуризації боргів.

Заборгованість перед кредитором ОСОБА_2 у розмірі 300 000, 00грн виникла на підставі договору поворотної фінансової допомоги №1 від 01.03.2022 року, копію якого долучено до матеріалів справи.

За кредитними договорами з фінансовими установами заборгованість стягнута в судовому порядку, а саме:

- заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 01.04.2022 року у справі №553/2794/21, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 01.06.2022 року, за яким з ОСОБА_1 стягнуто на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 23.08.2019 році в розмірі 74 673, 15грн, витрати по справі у розмірі 1 816грн. а всього 76 489, 15грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 30.09.2022 року у справі №553/2794/21 замінено стягувача - Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" як сторону виконавчого провадження, яке відкрите на підставі виконавчого документа по справі №553/2794/21 із АТ КБ "Приватбанк" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал", за правом грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором.

27.01.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. відкрито виконавче провадження НОМЕР_3 щодо виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави №553/2794/21 від 30.09.2022 року.

- заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 01.04.2021 року по справі №552/5876/20, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 20.07.2021, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 74 673, 15грн, та судовий збір в сумі 1 686, 72грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 11.10.2024 року по справі №552/5876/20 замінено сторону виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа у справі №552/5876/20, а саме вибулого стягувача: Акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" за правом грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором.

11.06.2021 року головним державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного МУ МЮ (м. Суми) Жмурком С.С. відкрито виконавче провадження НОМЕР_4 щодо виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави №552/5876/20 від 01.04.2021.

- заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 16.02.2021 року у справі №553/2200/20 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" заборгованість за кредитним договором від 12.10.2018 року у сумі 61 543, 69грн та судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 2 102грн.

22.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. відкрито виконавче провадження НОМЕР_5 щодо виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави №553/2200/20 від 16.02.2021 року.

Як вказує ОСОБА_1 , на дату звернення до суду з заявою про відкриття провадження у с праві про його неплатоспроможність:

- заборгованість за договором поворотної фінансової допомоги №1 не погашена та складає 300 000грн;

- заборгованість перед ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" складає 82 432, 47грн, з яких погашено 65, 00грн;

- заборгованість перед АТ "Універсал Банк" складає 70 309, 10грн, з яких погашено 4, 00грн;

- заборгованість перед ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" складає 76 489, 15грн, з яких погашено 0, 00грн.

До матеріалів справи не долучено документальних доказів того, на які саме цілі були витрачені кредитні кошти.

Суд ухвалою від 03.11.2025 зобов`язав заявника до підготовчого засідання, зокрема, обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо.

Проте, ОСОБА_1 вимоги ухвали суду не виконав, інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредиторів чи то будь яких пояснень не надав.

Судом першої інстанції встановлено, що з поданих заявником декларацій вбачається не відповідність їх формі, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 року №2627/5, зокрема, пункт 9 Приміток не передбачає поставлення відмітки "-" чи "Члени сім`ї не надали інформації".

Водночас, заявником у відповідності до пункту 8 Приміток не додано доказів звернення до відповідних офіційних джерел щодо отримання інформації про всіх членів сім`ї, яка необхідна для заповнення розділів IV-ХIV декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, зокрема доказів звернення до органів, які здійснюють реєстрацію транспортних засобів, морських, річкових суден, спеціальної техніки, іншого цінного рухомого майна, об`єктів інтелектуальної власності, отримання відомостей з відкритих державних реєстрів (джерел) щодо зазначеного майна та нематеріальних активів, тощо.

Такі реєстри та інформація знаходяться, зокрема, на відкритих ресурсах.

Крім того, як встановлено місцевим господарським судом, згідно наданих суду декларацій, до членів сім`ї ОСОБА_1 відносяться: батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_5 та син ОСОБА_6 . Проте, у своїй заяві про неплатоспроможність та додаткових поясненнях заявник зазначає, зокрема, що щомісяця виділяє кошти в сумі 3 028, 00грн на утримання цивільної дружини, про яку в деклараціях взагалі не згадує.

До заяви про усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 долучено проєкт плану реструктуризації боргів.

Так, дослідивши наданий заявником проєкт плану реструктуризації, господарським судом першої інстанції встановлено, що боржник вказує дохід, який отримує, 22 000, 00грн.

Загальні витрати ОСОБА_1 становлять 19 974, 00грн, що включають в себе (відповідно до заяви про відкриття провадження):

- 6 000, 00грн оренда житла у Харкові;

- 3 028, 00грн на власні потреби (прожитковий мінімум);

- 10 946, 00грн на утримання членів сім`ї, а саме: 3 196, 00грн сина, 2 316, 00грн матері, 2 361, 00грн батька, 3 028, 00грн цивільної дружини.

Підсумовуючи доходи та витрати, ОСОБА_1 планує щомісячно виділяти на погашення вимог кредиторів 405, 20грн впродовж 60 місяців, що становить лише 4, 59 % від загальної суми заборгованості.

При цьому, матеріали справи не містять доказів понесених ОСОБА_1 витрат у розмірі 19 974, 00грн на місяць.

Крім того, запропонований проєкт плану реструктуризації боргів суперечить умовам договору №25/10/01-1 про надання послуг арбітражного керуючого від 01.10.2025 року, укладеного ОСОБА_1 з Гриценком І.І. , за яким замовник або члени його сім`ї зобов`язалися протягом 5 робочих днів з дня прийняття господарським судом рішення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність сплатити виконавцеві винагороду як попередню оплату його послуг у розмірі п`ятнадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на дату підписання договору за три календарних місяці виконання арбітражним керуючим повноважень по справі про банкрутство замовника.

Запропонований план реструктуризації боргів фактично передбачає сплату боржником 24 312, 00грн і списання заборгованості в розмірі 504 849, 72грн з заявленої заборгованості в розмірі 529 161, 72грн, що складає 95, 4%. Він не містить умови відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Крім того, разом з додатковими поясненнями від 17.11.2025 заявником надано оновлений план реструктуризації боргів ОСОБА_1 від 17.11.2025, дослідивши який, місцевий господарський суд встановив, що його положення суперечать матеріалам справи №922/3542/25, а саме:

- відповідно до конкретизованого списку кредиторів ОСОБА_1 від 30.10.2025, заборгованість останнього становить 529 161, 72грн перед наступними кредиторами: ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", АТ "Універсал Банк" та фізичною особою ОСОБА_2 ;

- за оновленим планом реструктуризації ОСОБА_1 пропонує реструктуризувати заборгованість в розмірі 831 802, 16грн перед наступними кредиторами: фізичною особою ОСОБА_2 , ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", АТ "Акцент-Банк" та АТ "Універсал Банк". При цьому, матеріали справи не містять обґрунтувань щодо збільшення заборгованості ОСОБА_1 , як і оновленого списку кредиторів боржника.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Із введенням в дію 21.10.2019 Кодексу України з процедур банкрутства запроваджено новий правовий інститут, який застосовується щодо врегулювання питання неплатоспроможності фізичної особи, у тому числі фізичної особи-підприємця, та є відмінним (наділеним особливостями) за метою і механізмом реалізації від інституту банкрутства юридичних осіб.

У преамбулі Кодексу України з процедур банкрутства закріплено, що цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

За цим підходом, на відміну від банкрутства юридичних осіб, у назві та за змістом положень Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства - "Відновлення платоспроможності фізичних осіб" законодавець акцентував на пріоритеті реабілітаційної процедури щодо боржника, який залежно від власної волі та обставин справи може отримати звільнення (повне або часткове) від боргів за результатами судових процедур у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

Отже, з огляду на виключне право лише боржника - фізичної особи на ініціювання справи про свою неплатоспроможність (стаття 116 Кодексу України з процедур банкрутства), цим Кодексом запроваджено "добровільне банкрутство" боржника - фізичної особи, що є правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля реструктуризації боргів, їх часткового чи повного прощення (списання), за результатом чого отримати звільнення від боргів і відновити свою платоспроможність.

Така правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладеним у пунктах 44-51 постанови від 26.05.2022 у справі № 903/806/20.

Процедура банкрутства щодо боржника переслідує як публічний, так і приватний інтерес. Захист публічного інтересу, зокрема, знаходить свій вияв у недопущенні фіктивного банкрутства, а також недопущення доведення боржника до банкрутства.

Захист приватного інтересу, в свою чергу, полягає в максимальному задоволенні вимог кредиторів, відновленні платоспроможності боржника або його ліквідації та продажу його майна у ліквідаційній процедурі з метою погашення вимог кредиторів.

Тобто, однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство є дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів.

Відповідно до приписів статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, серед іншого, неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом; грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Особливості застосування процедури банкрутства до боржника - фізичної особи передбачено Книгою четвертою "Відновлення платоспроможності фізичної особи" Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно з частиною 1 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника.

Підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи визначені частиною 2 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства, за якою боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у такій справі у разі, якщо:

1) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

3) наявні ознаки загрози неплатоспроможності.

Частиною 3 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що до складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Тобто, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи достатньо навіть однієї або більше однієї підстави у будь-яких комбінаціях, наведених у ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки законодавцем імперативно не визначено обов`язковим існування сукупності всіх трьох підстав, як умови для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи (постанова Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 909/1028/20).

Порядок та наслідки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи визначені статтями 119, 120 Кодексу України з процедур банкрутства.

Частиною 1 статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства регламентовано, що у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви.

Отже, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи є перевірка підтвердження належними та допустимими доказами обставин, що вказані боржником як ознаки його неплатоспроможності чи її загрози.

Водночас, при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором/кредиторами. Такими доказами можуть бути, серед іншого, судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08 листопада 2022 року у cправі №909/937/21).

Системний аналіз статті 113, частин 1, 2 статті 116, частини 1 статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства дає можливість дійти висновку, що наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у кожному конкретному випадку повинна визначатись судом з урахуванням поданої боржником заяви та доданих до неї доказів на підтвердження настання обставин, що підтверджують неплатоспроможність фізичної особи (на момент звернення до суду з відповідною заявою) або загрозу її неплатоспроможності (у визначений зобов`язанням строк або в майбутньому).

Згідно з частинами 3, 4 статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства, за наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність. Господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо: 1) відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; 2) боржник виконав зобов`язання перед кредитором (кредиторами) у повному обсязі до підготовчого засідання суду; 3) боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю; 4) боржника визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років.

Отже, обов`язком суду при вирішенні питання про наявність грошового зобов`язання та визначенні неплатоспроможності є встановлення прострочених грошових зобов`язань боржника перед кредиторами станом на час подання відповідної заяви до суду. Перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні.

Згідно з частиною 2 статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства, підготовче засідання проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи за результатами проведення підготовчого засідання, дослідивши матеріали відповідної заяви фізичної особи, суд повинен, серед іншого, визначитися з питання наявності грошових вимог до боржника та розміру таких вимог за станом на час подання заяви до суду, несплати боржником на користь кредиторів належних ним коштів.

Поряд із цим, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи суд зобов`язаний дослідити не тільки надану заявником інформацію про кредитні договори, за якими у заявника, як стверджується за його заявою, наявні грошові зобов`язання (зокрема, прострочені) за кредитами (позиками) тощо, але й дослідити та встановити безпосередні докази укладання таких договорів, наявності та розміру заборгованості за такими договорами.

Необхідність аналізу таких договорів пов`язана з визначеною Кодексом України з процедур банкрутства метою проведення підготовчого засідання.

Обґрунтовуючи наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 зазначає, що на фоні нестабільної економіки, викликаної численними факторами, у тому числі повномаштабним вторгненням російської федерації на територію України, ведення активних бойових дій, має невиконані прострочені зобов`язання на загальну суму 529 161, 72грн перед кредитними установами (ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", АТ "Універсал Банк") та фізичною особою ОСОБА_2 .

При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, укладаючи кредитні договори та отримуючи грошові кошти, зокрема від фізичної особи ОСОБА_2 в розмірі 300 000, 00грн, боржник повинен розуміти, що він несе повну відповідальність за їх повернення. При цьому, відповідно до декларацій про майновий стан боржника за 2022 рік (01.03.2022 році укладено договір поворотної фінансової допомоги) дохід ОСОБА_7 (заробітна плата) становить 11 768, 26грн. Викладене ставить під сумнів добросовісність поведінки ОСОБА_7 .

У той час, як боржник вже мав заборгованість за кредитними договорами, підтверджену судовими рішеннями.

Суд ухвалою від 03.11.2025 зобов`язав заявника до підготовчого засідання, зокрема, обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо.

Проте, ОСОБА_1 вимоги ухвали суду не виконав, інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредиторів чи то будь яких пояснень не надав.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що боржник, як ініціатор справи про свою неплатоспроможність, має надати повну та вичерпну інформацію про майно, яке належить йому на праві власності. При цьому, зазначені відомості повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами, в розумінні положень статей 76-77 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, згідно з частиною 5 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства, декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували року подання до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Боржник також подає декларацію про майновий стан за рік, в якому подається заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, станом на перше число місяця, що передує місяцю подання заяви до суду.

Суд зазначає, що для відновлення платоспроможності Кодекс України з процедур банкрутства покладає на боржника обов`язки, зокрема на етапі ініціювання справи про його неплатоспроможність: надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4-11 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства), тому, у разі необхідності, і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог.

Реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно та зобов`язання, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи, тому надання повної і достовірної інформації у декларації про майновий стан є процесуальним обов`язком боржника у провадженнях про неплатоспроможність фізичної особи (відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі №910/6639/20).

Крім того, інститут надання фізичною особою декларації про майновий стан боржника за останні три роки разом із заявою про визнання його неплатоспроможним обумовлений, передусім, необхідністю визначення обсягів майнових активів боржника з метою ефективного здійснення процедури погашення боргів такої особи, зокрема шляхом їх реструктуризації та подальшого задоволення грошових вимог кредиторів.

Подання декларації про майновий стан боржником надає можливість не лише встановити перелік та вартість майна, стан доходів та витрат на відповідну дату, а й динаміку розміру активів за відповідний період.

Боржник має усвідомлювати, що ризики зазначення неповної інформації у декларації покладаються саме на боржника. Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.09.2022 у справі №916/2372/20.

З огляду на викладене, судова колегія відхиляє доводи апелянта щодо його необізнаності стосовно форми заповнення декларації про майновий стан боржника.

У той час, як судом першої інстанції встановлено, що з поданих заявником декларацій вбачається не відповідність їх формі, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 року №2627/5, зокрема, пункт 9 Приміток не передбачає поставлення відмітки "-" чи "Члени сім`ї не надали інформації".

Водночас, заявником у відповідності до пункту 8 Приміток не додано доказів звернення до відповідних офіційних джерел щодо отримання інформації про всіх членів сім`ї, яка необхідна для заповнення розділів IV-ХIV декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, зокрема доказів звернення до органів, які здійснюють реєстрацію транспортних засобів, морських, річкових суден, спеціальної техніки, іншого цінного рухомого майна, об`єктів інтелектуальної власності, отримання відомостей з відкритих державних реєстрів (джерел) щодо зазначеного майна та нематеріальних активів, тощо.

Такі реєстри та інформація знаходяться, зокрема, на відкритих ресурсах.

Судова колегія критично ставиться до доводів апелянта, що з огляду на воєнний стан, відкриті ресурси можуть мати недостовірну інформацію, оскільки заявником взагалі не вчинені жодні дії із виявлення та надання суду доказів щодо майнового стану членів його сім`ї.

Заявник не обґрунтувала об`єктивну неможливість отримання інформації з офіційних джерел щодо наявності у членів його сім`ї доходів, рухомого майна, витрат тощо.

Згідно наданих заявником документів, він працює за сумісництвом в ТОВ "Науково-проектна компанія геодезії та архітектури" на посаді директора із 01.11.2024 року, а з 03.03.2025 року працює в ТОВ "ВК Агро" на посаді менеджера з постачання.

Відповідно до пояснень заявника, він отримує заробітну плату у вигляді готівки, без зарахування на картковий рахунок.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що витрата цих коштів спрямована на задоволення базових потреб ОСОБА_1 та членів його сім`ї. З огляду на готівковий характер операцій отримання та витрачання коштів надати деталізований звіт про їх витрачання неможливо.

Проте, колегія суддів зазначає, що зазначені доводи апелянта прямо суперечать наведеним положенням законодавства та висновкам Верховного Суду щодо необхідності заявнику доведення суду належними та допустимими доказами свого майнового стану та майнового стану членів його сім`ї.

Абзацом 2 частини 5 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства зазначено, що до членів сім`ї боржника належать особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, інші особи, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких з боржником не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Згідно наданих суду декларацій, до членів сім`ї ОСОБА_1 відносяться: батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_5 та син ОСОБА_6 .

У своїй заяві про неплатоспроможність та додаткових поясненнях заявник зазначає, зокрема, що щомісяця виділяє кошти в сумі 3 028, 00грн на утримання цивільної дружини, про яку в деклараціях взагалі не згадує.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що відповідно до пункту 4 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства, разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проєкт плану реструктуризації боргів). При цьому вимоги до такого проєкту плану реструктуризації визначені статтею 126 КУзПБ.

Так, відповідно до частини 2 статті 126 КУзПБ, у плані реструктуризації боргів боржника зазначаються: 1) обставини, які спричинили неплатоспроможність боржника; 2) інформація про визнані судом вимоги кредиторів із зазначенням їх розміру та черговості задоволення; 3) інформація про майновий стан боржника за результатами проведених заходів з виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації); 4) інформація про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів; 5) розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів; 6) вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів; 7) розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб, у розмірі не менше одного прожиткового мінімуму на боржника та на кожну особу, яка перебуває на його утриманні; 8) розмір суми, яка щомісяця виділятиметься для погашення наявних у боржника обов`язкових періодичних зобов`язань (виплата аліментів тощо).

Суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Виконання мети процедури реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність фізичної особи можливе лише за умови, коли боржник істинно бажає виконати взяті на себе грошові зобов`язання, але через певні майнові/фінансові причини не може їх виконати в повному обсязі належним чином.

Системне тлумачення приписів книги четвертої КУзПБ "Відновлення платоспроможності фізичної особи" свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах Кодексу принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Боржник має реалізувати право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою.

Такими чином, погашення вимог кредиторів (виконання взятих на себе грошових зобов`язань) у межах об`єктивних можливостей є проявом добросовісного використання боржником своїх прав у судових процедурах неплатоспроможності та істинного бажання виконати взяті на себе грошові зобов`язання.

ОСОБА_1 надано проєкт плану реструктуризації боргів.

Боржник вказує дохід, який отримує, 22 000, 00грн.

Загальні витрати ОСОБА_1 становлять 19 974, 00грн, що включають в себе (відповідно до заяви про відкриття провадження): 6 000, 00грн оренда житла у Харкові; 3 028, 00грн на власні потреби (прожитковий мінімум); 10 946, 00грн на утримання членів сім`ї, а саме: 3 196, 00грн сина, 2 316, 00грн матері, 2 361, 00грн батька, 3 028, 00грн цивільної дружини.

Підсумовуючи доходи та витрати, ОСОБА_1 планує щомісячно виділяти на погашення вимог кредиторів 405, 20грн впродовж 60 місяців, що становить лише 4, 59 % від загальної суми заборгованості.

При цьому, матеріали справи не містять доказів понесених ОСОБА_1 витрат у розмірі 19 974, 00грн на місяць.

Із системного аналізу викладених вище обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що проєкт плану реструктуризації боргів не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки відповідно до нього не може бути досягнута кінцева мета процедури відновлення платоспроможності боржника повне або часткове погашення вимог кредиторів.

Суд вважає, що наданий до заяви план реструктуризації боргів засвідчує про зловживання правом ОСОБА_1 на доступ до суду зі зверненням із заявою про її неплатоспроможність за формальними ознаками та створенню умов щодо порушення інтересів кредиторів на отримання належного боргу повністю або частково з боржника.

Боржником не наведено підстав в підтвердження наявності обставин, з якими закон пов`язує можливість створення для доброчесного боржника сприятливих умов для погашення боргів через процедуру неплатоспроможності. Зокрема, боржник не навів достатніх доказів в підтвердження наявності поточних доходів або наявності будь-якого майна, за рахунок якого в майбутньому можливо б було здійснити погашення заборгованості перед кредиторами та не навів доказів в підтвердження наявності дієвого прагнення вжиття заходів, направлених на погашення вимог кредиторів.

Суд звертає увагу, що до боржника - фізичної особи Кодекс України з процедур банкрутства встановлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Виходячи зі встановлених вище обставин, суд дійшов висновку, що боржником належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами, в розумінні положень статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України, не доведено наявності правових підстав для відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність.

Крім того, як встановлено судом першої інстанції запропонований проєкт плану реструктуризації боргів суперечить умовам договору №25/10/01-1 про надання послуг арбітражного керуючого від 01.10.2025 року, укладеного ОСОБА_1 з Гриценком І.І. , за яким замовник або члени його сім`ї зобов`язалися протягом 5 робочих днів з дня прийняття господарським судом рішення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність сплатити виконавцеві винагороду як попередню оплату його послуг у розмірі п`ятнадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на дату підписання договору за три календарних місяці виконання арбітражним керуючим повноважень по справі про банкрутство замовника.

Запропонований план реструктуризації боргів фактично передбачає сплату боржником 24 312, 00грн і списання заборгованості в розмірі 504 849, 72грн з заявленої заборгованості в розмірі 529 161, 72грн, що складає 95, 4%. Він не містить умови відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного та обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , оскільки зазначені заявником обґрунтування підстав для відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність в розумінні положень статті 115 КУзПБ не знайшли свого документального підтвердження та не доведені належними та допустимими доказами.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для справи, та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не є підставою для скасування ухвали суду, постановленої з дотриманням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Полтавської області від 18.11.2025 у справі №922/3542/25 - без змін.

Керуючись статтями 129, 256, 269-270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст.ст. 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 18.11.2025 у справі №922/3542/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження постанови передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 02.02.2026.

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін

Суддя І.А. Шутенко