номер провадження справи 27/195/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
27.01.2026 Справа № 908/3537/25
м. Запоріжжя Запорізької області
м. Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Дроздової Світлани Сергіївни при секретарі судового засідання Вака В.С., розглянувши заяву Акціонерного товариства «Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/3537/25
про стягнення 990 668 грн 91 коп.
від позивача: не з`явився
від відповідач: Погосян С.Г., самопредставництво, виписка з ЄДР
16.01.2026 через систему «Електронний суд» (зареєстровано 19.01.2026 за вх. № 1231/08-08/26) позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» 15 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.01.2026, заяву визначено для розгляду судді Дроздовій С.С.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 20.01.2026 прийнято заяву Акціонерного товариства «Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/3537/25 до розгляду та призначено судове засідання на 27.01.2026.
20.01.2026 Акціонерним товариством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в підсистемі «Електронний суд» сформовані заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат.
21.01.2026 Акціонерним товариством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в підсистемі «Електронний суд» сформована заява про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції.
22.01.2026 Акціонерним товариством «Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» в підсистемі «Електронний суд» сформована заява про дані представника для організації та проведення судового засідання у режимі відеоконференції.
27.01.2026 Акціонерним товариством «Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» в підсистемі «Електронний суд» сформована заява про ухвалення додаткового рішення за відсутності позивача, у якій повідомляє, що представник позивача перебуває у місті Харкові, внаслідок обстрілу 26.01.2026 більша частина міста Харкова залишилася без електропостачання, проведення ремонтних робіт у місті унеможливлюють тривале використання технічних засобів на альтернативних джерелах живлення, також, внаслідок знеструмлення наявні складнощі із доступом до мережі інтернету. Зазначає, що позивач підтримує подану заяву у повному обсязі, та вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у визначеному розмірі є документально підтвердженими. Вказує, що доводи відповідача щодо неспівмірності є загальними посиланнями, необґрунтованими та не спростованими будь-якими доказами. Просить суд заяву Акціонерного товариства «Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/3537/25 розглянути за відсутності повноважного представника позивача та задовольнити.
Підготовче судове засідання 27.01.2026 проводилось в режимі відеоконференцзв`язку.
Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). За заявою будь-кого з учасників справи або за ініціативою суду повне фіксування судового засідання здійснюється за допомогою відеозаписувального технічного засобу (за наявності в суді технічної можливості та за відсутності заперечень з боку будь-кого з учасників судового процесу).
27.01.2026 суд оголошує заяви Акціонерного товариства «Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» у справі про ухвалення додаткового рішення та про розгляд заяви без участі представника позивача.
27.01.2026 представник відповідача заперечив проти заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат. Вважає, що надання перелічених у заяві послуги документально не підтверджено та є об`єктивно сумнівним: не надано належних доказів формування правового аналізу та стратегії захисту прав клієнта в суді, зокрема, формат, дата та час, зміст та характер тощо; не представлено суду документів чи інших матеріальних носіїв інформації, в яких фіксувався процес формування правової позиції, а також обґрунтування потреби в таких діях як правовий аналіз; потреба в участі в судовому засіданні з виїздом була сумнівна, з огляду на можливість проведення ВКЗ. Вказує, що витрати на правничу допомогу у цій справі не відповідають критерію розумності, оскільки не мають характеру необхідних, без понесення яких у позивача буде відсутня можливість захистити свої права та законні інтереси, у зв`язку з чим відсутні підстави для їх відшкодування за рахунок відповідача. Вважає, що інформація, яка міститься в акті, не може вважатися тим розрахунком (детальним описом наданих послуг), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Звертає увагу на те, що доказів сплати адвокатом податку з отриманих коштів за надану правничу допомогу в підтвердження реальності господарської операції, не надано. Вказує, що витрати на правничу допомогу є неспівмірними із: складністю справи та обсягом наданих послуг, витраченим часом, значенням справи для сторін, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, що обґрунтовується наступним. Зазначає, що позов з вимогами про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, нарахованих на прострочене грошове зобов`язання, не є складним і не потребує значного часу виконання як юридичної, так і технічної роботи, оскільки не вимагає додаткового вивчення й аналізу законодавства України і судової практики. Зазначає, що докази, якими обґрунтовані позовні вимоги у справі, є в наявності у позивача, як сторони за договором, відповідно, його представником ці докази не збиралися, не потребували додаткового вивчення, відтак, не є складною і підготовка до розгляду цієї справи, оскільки така підготовка не потребує аналізу великої кількості доказів, законодавства, значних затрат часу та зусиль. Вказує, що позовна заява містить ознаки типовості; у справі немає складних правових позицій та врегульована чіткими приписами чинного законодавства; справа не потребувала дослідження складних за своєю суттю доказів та не потребувала залучення до справи інших учасників. Просить суд врахувати, що АТ «НАЕК «Енергоатом» належить до державного сектору економіки, діяльність якого спрямована на виробництво електроенергії та її реалізації у спосіб визначений законодавством України. Зазначає, що обстріли рф енергетичної інфраструктури призвели до масштабного дефіциту електроенергії в Україні, застосовуються аварійні відключення світла по всій країні. Вказує, що стягнення з державного підприємства, як основного суб`єкта генерації електроенергії в країні, надмірних сум «витрат на правничу допомогу» за відсутності належного підтвердження їх понесення позивачем, є безпідставним та таким, що не відповідає принципам справедливості,пропорційності та верховенства права. Просить суд відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу щодо стягнення з АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі філії «ВП ЗАЕС» на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн, не покладати на АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі філії «ВП ЗАЕС» всі витрати на професійну правничу допомогу у справі №908/3537/25, зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги, у разі задоволення заяви позивача.
Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Розглянувши матеріали справи та заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/3537/25 - Акціонерного товариства «Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» суд
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 14.01.2026 у справі № 908/3537/25, позовні вимоги задоволено: стягнуто з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Акціонерного товариства «Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» 221 574 грн 28 коп. 3 % річних, 769 094 грн 63 коп. інфляційних нарахувань, 11 888 грн. 03 коп. судового збору.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Так, у тексті позовної заяви позивач зазначав, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи: судовий збір, що підлягає сплаті при поданні позову до суду, та витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 15 000,00 грн.

У судовому засіданні 14.01.2026 до закінчення судових дебатів представником позивача також було зроблено заяву про те, що акт між адвокатом та Клієнтом наразі не підписаний, але сторона має намір заявити про відповідні витрати у спосіб та у межах строку, встановленого Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з вимогами ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, які потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

16.01.2026 через систему «Електронний суд» (зареєстровано 19.01.2026 за вх. № 1231/08-08/26) позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» 15 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 1-4 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивачем до матеріалів справи надано завірені належним чином копії:

- договір про надання правничої допомоги № 04-22 від 05.08.2022;

- додаткову угоду № 1 від 05.12.2022 до договору № 04-22 від 05.08.2022;

- додаткову угоду № 2 від 21.08.2023 до договору № 04-22 від 05.08.2022;

- додаткову угоду № 3 від 29.12.2023 до договору № 04-22 від 05.08.2022;

- додаткову угоду № 4 від 30.12.2024 до договору № 04-22 від 05.08.2022;

- додаткову угоду № 5 від 22.12.2025 до договору № 04-22 від 05.08.2022;

- протокол від 11.11.2025 погодження розміру гонорару адвоката до договору № 04-22 від 05.08.2022, яким погоджено розмір гонорару адвоката в суді першої інстанції у розмірі 15000, 00 грн;

- акт про надання правничої допомоги № 39 (виконаних робіт) від 15.01.2026.

Судом встановлено, що 05.08.2022 між Акціонерним товариством «Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект», далі Клієнт, та адвокатом Барчук Алєсею Вікторівною, далі Адвокат, було укладено договір № 04-22 про надання правової допомоги, далі Договір, відповідно до умов якого Адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги Клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до п. 25 Договору строк дії договору до 31.12.2022.

Додатковою угодою № 1 від 05.12.2022 строк дії договору продовжено до 31.12.2023.

Додатковою угодою № 2 від 21.08.2023 у зв`язку із набуттям чинності Закону України від 10 квітня 2023 року № 3022-IX, у тексті Договору про надання правової допомоги № 04-22 від 05.08.2022 слова «правова допомога» у всіх відмінках замінити словами «правнича допомога» у відповідному відмінку.

Додатковою угодою № 3 від 29.12.2023 строк дії договору продовжено до 31.12.2024.

Додатковою угодою № 4 від 30.12.2024 строк дії договору продовжено до 31.12.2025.

Додатковою угодою № 5 від 22.12.2025 строк дії договору продовжено до 31.12.2026

Відповідно до п. 9 Договору розмір гонорару за надання правничої допомоги за цим договором встановлюється в розмірі, що визначається за домовленістю сторін.

Згідно пунктів 9.1, 9.2, 9.3 Договору суми гонорару зазначаються в Актах про надання правової допомоги, які формуються по мірі необхідності та вручаються безпосередньо Клієнту. У Акті про надання правової допомоги вказується перелік наданої правової допомоги із ідентифікацією та її вартість. Акт про надання правової допомоги повинен бути розглянутий, підписаний, скріплений печаткою Клієнта та повернутий Адвокату протягом 5 робочих днів з моменту отримання. Оплата підлягає перерахуванню Клієнтом у безготівковій формі протягом 20 календарних днів з моменту підписання Акту про надання правової допомоги.

Протоколом погодження розміру гонорару від 11.11.2025 року до договору № 04-22 від 05.08.2022 сторони погодили, що у рамках договору № 04-22 від 05.08.2022, укладеного між адвокатом та Клієнтом, адвокат надає правничу допомогу Клієнту у спорі із Акціонерним товариством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергатом» про стягнення коштів за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором про надання послуг № 75/164-21/48- 121-01-21-10643 від 09.09.2021.

Відповідно до п. 2 вказаного протоколу сторони погодили, що гонорар Адвоката за правничу допомогу Клієнту у спорі, визначеному у пункті 1 даного протоколу, в суді першої інстанції є фіксованим у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч), 00 грн.

На підтвердження надання правничої допомоги за договором між Адвокатом та Клієнтом 15.01.2026 було підписано акт про надання правничої допомоги № 39 до договору, яким визначено види правничої допомоги, виконані адвокатом та прийняті Клієнтом на суму 15 000 грн., а саме:

- підготовка позовної заяви із розрахунком стягуваних сум;

- правовий аналіз доводів відповідача, наведених у відзиві;

- підготовка та подання відповіді на відзив;

- підготовка та подання заперечень на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі;

- участь у судовому засіданні 16.12.2025(ВКЗ);

- участь у судовому засіданні 14.01.2026 (із виїздом до м. Запоріжжя).

Матеріали справи свідчать, що при розгляді справи № 908/3537/25 позивача - Акціонерного товариства «Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» представляє адвокат Барчук А.В. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1083 від 21.10.2011) на підставі ордеру на надання правничої допомоги серія АХ № 1310446 від 06.12.2025, на підставі договору про надання правової допомоги № 04-22 від 05.08.2022.

Адвокат Барчук А.В. приймала участь в судових засіданнях 16.12.2025 та 14.01.2026. Також, адвокатом подавались до суду в рамках справи заяви, заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, відповідь на відзив.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Таким чином, розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, процесуальних документів, надання консультацій тощо).

Слід зазначити, що витрати за надану правничу допомогу в разі підтвердження обсягів наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справ незалежно від того, чи їх вже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до ст. 6. ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, позивач та адвокат можуть вільно встановлювати в договорі про надання правової допомоги розмір гонорару адвоката. Це відповідає принципам вільного волевиявлення, свободи договору.

Суд вважає встановленим, що заявником дотримані вимоги частини 3 статті 126 ГПК України в частині надання детального опису наданих послуг із визначенням їх вартості.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає встановленим, що позивачем дотримано порядок подання доказів на підтвердження заявленого до стягнення розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, передбачений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 Об`єднана палата зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/20, Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

У постанові Верховного Суду від 25.07.2019 у справі № 904/66/18 зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (аналогічний висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 159/583/19).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом враховано, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд вважає за необхідне зазначити, що частиною третьою ст. 126 ГПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Враховуючи вищевикладене, підготовка детального опису робіт (наданих послуг) у даному випадку відповідає критеріям неминучості та необхідності, оскільки подання такого документу прямо передбачене положенням процесуального законодавства та вимагає певного часу для його підготовки.

За вказаних обставин та беручи до уваги час на підготовку матеріалів до судового засідання, складність юридичної кваліфікації правовідносин у справі, суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову, розмір заявленого до стягнення із відповідача у даній справі гонорару відповідає критерію розумності та співмірності.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За вказаних обставин, заява Акціонерного товариства «Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/3537/25 підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 42, 129, 232, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Акціонерного товариства «Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/3537/25 задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032, ідентифікаційний код юридичної особи 24584661) на користь Акціонерного товариства «Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» (пр. Героїв Харкова, буд. 10/12, м. Харків, 61005, ідентифікаційний код юридичної особи 14078902) 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення оформлене і підписане 03.02.2026.

Повний текст додаткового рішення розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.С. Дроздова