ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
28 січня 2026 року Справа № 910/9566/24
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Василишин А.Р. , суддя Філіпова Т.Л.
розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ас Ресурс" про розподіл витрат на професійну правничу допомогу
у справі № 910/9566/24 (суддя Гарбар І.О.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ас Ресурс"
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Кард"
про стягнення 2 151 164,01 грн. збитків
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Ас Ресурс" подав відзив на апеляційну скаргу, в якому одночасно заявив, що у зв`язку з розглядом апеляційної скарги очікує понести витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. /а.с. 79 82 у т.4/.
У судовому засіданні 23.12.2025 р. на стадії судових дебатів представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ас Ресурс" заявив, що у відповідності до норм ч. 8 ст. 129 ГПК України протягом п`яти днів після ухвалення судом апеляційної інстанції постанови ним будуть подані докази витрат на професійну правничу допомогу.
Північно-західний апеляційний господарський суд постановою від 30.12.2025 р. залишив без задоволення апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Кард", а додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 16.09.2025 р. у справі № 910/9566/24 - залишив без змін.
Згідно з ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.01.2026 р. у справі № 910/9566/24 заяву позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ас Ресурс" про розподіл витрат на правничу допомогу прийнято до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
07.01.2026 р. відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Вест Кард" подав заяву про зменшення витрат на правничу допомогу.
В даному випадку розгляд заяви позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ас Ресурс" про розподіл витрат на правничу допомогу та заява відповідача про зменшення заявленої суми витрат здійснювався колегією суддів поза межами десятиденного строку, оскільки суддя Філіпова Т.Л. перебувала у відпустці у період з 05.01.2026 р., а суддя Маціщук А.В. перебувала у відпустці у період з 07.01.2026 р. 16.01.2026 р., - з урахуванням вимог ч. 3 ст. 244 ГПК України щодо незмінного складу суду.
В обгрунтування заяви про зменшення заявленої суми витрат відповідач зазначає, що позивачу, при поданні відзиву на апеляційну скаргу, було достеменно відомо розмір професійної правничої допомоги в Північно-західному апеляційному господарському суді, а відтак позивач мав можливість заявити їх розмір в попередньому розрахунку розміру судових витрат. Враховуючи вимоги ч.6 ст. 129 ГПК України, така обставина є підставою для відмови позивачу у відшкодуванні 5000,00 витрат на професійну правничу допомогу.
Просить зменшити заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу до суми 2000,00 грн.
08.01.2026 р. позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Ас Ресурс" подав заперечення на заяву відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Вест Кард" про зменшення витрат на правничу допомогу.
Пояснює, що додаток № 9 від 14.10.2025 р. визначає максимальну вартість правничої допомоги в апеляційній інстанції, але фактичний обсяг робіт, кількість судових засідань, необхідність ознайомлення з матеріалами справи, необхідність підготовки додаткових пояснень та інші витрати могли стати остаточно відомими лише після завершення апеляційного провадження. На момент подання відзиву справа лише розпочиналася в апеляційній інстанції, адвокат щойно завершив підготовку відзиву на апеляційну скаргу, і прогнозувати весь обсяг необхідних подальших робіт було об`єктивно неможливо. Тому заявник обґрунтовано зазначив у попередньому розрахунку меншу суму, яка відображала мінімально необхідні витрати на підготовку відзиву та участь у першому судовому засіданні, залишаючи можливість для їх збільшення залежно від реального перебігу справи.
Зазначає, що відповідач у своєму клопотанні не навів жодних конкретних підстав для зменшення витрат до 2000,00 грн., обмежившись лише загальними твердженнями про нібито завищений розмір витрат та про те, що деякі роботи нібито не є самостійними та вважає, що відповідач не виконав покладений на нього ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат.
З метою розподілу судових витрат (витрат на правничу допомогу) колегією суддів встановлено наступне.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).
Нормами ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно зі статтею 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Так, відповідно до норм частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України), що не позбавляє суд обов`язку перевірити достовірність доказів.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно з ч. 6 ст. 129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Матеріалами справи підтверджено, що представництво позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ас Ресурс" у даній справі здійснювалось адвокатом Красносільським Максимом Ігоровичем на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 12.07.2024 р. № 12/07-24 та ордеру від 22.10.2025 р. /а.с. 83 у т.4/.
За змістом договору про надання правової (правничої) допомоги від 12.07.2024 р. № 12/07-24, укладеного адвокатом Красносільським Максимом Ігоровичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ас Ресурс» як клієнтом, адвокат бере на себе зобов`язання з надання клієнту правової (правничої) допомоги та/або представництва прав, свобод та законних інтересів клієнта в усіх державних органах та органах місцевого самоврядування; підприємствах, товариствах, установах, організаціях (їхніх органах) незалежно від підпорядкування та форм власності; у правоохоронних органах, у тому числі, але не виключно в усіх підрозділах Офісу Генерального прокурора, Міністерства внутрішніх справ та Національної поліції України та виключно з питань розгляду судових справ у всіх судових інстанціях та третейських судах з усіма правами, що надані законодавством України заявнику, скаржнику, кредитору, потерпілому, підозрюваному, обвинуваченому, захиснику, стороні, учаснику процесу (провадження, процедури), відповідачу, позивачу, третій особі, власнику арештованого, вилученого майна під час обшуків та тимчасових доступів до речей та документів тощо, власнику розміщених на рахунках у банківських установах коштів.
Розмір винагороди, вартості послуг за цим договором визначається сторонами у додаткових угодах.
14.10.2025 р. адвокат Красносільський Максим Ігорович та Товариство з обмеженою відповідальністю «Ас Ресурс» уклали додаток № 9 до договору про надання правничої допомоги від 12.07.2024 р. № 12/07-2024, пунктами 1, 2 якого передбачено, що адвокат приймає на себе зобов`язання усіма законними методами та способами надавати правову допомогу клієнту у зв`язку з розглядом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Кард» на додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 16.09.2025 р. у справі № 910/9566/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ас Ресурс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Кард» про стягнення 2151164,01 грн. збитків, що розглядається апеляційним судом. За надання професійної правничої допомоги, пов`язаної з підготовкою відзиву на апеляційну скаргу, підготовкою клопотання про поновлення процесуальних строків та інших процесуальних документів та представництвом інтересів клієнта в Північно-західному апеляційному господарському суді, клієнт сплачує адвокату фіксований гонорар у розмірі, визначеному пунктом 3 цього додатку.
Як зазначено вище, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Ас Ресурс" у відзиві на апеляційну скаргу заявив, що у зв`язку з розглядом апеляційної скарги очікує понести витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. /а.с. 79 82 у т.4/.
Після розгляду справи апеляційному суду наданий акт про надання правничої допомоги від 31.12.2025 р. та розрахунок витрат на правничу допомогу на підставі договору від 12.07.2024 р. № 12/07-2024 від 31.12.2025 р., за змістом яких адвокат надав, а клієнт прийняв правничу допомогу у зв`язку з розглядом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Кард» на додаткове рішення Господарського суду Волинської області про розподіл судових витрат (витрат на експертизу).
Ухваливши у постанові за результатом апеляційного перегляду справи про покладення судових витрат на скаржника на підставі ст.129 ГПК України, колегія суддів врахувала результат апеляційного перегляду.
Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Разом з тим, вирішуючи питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу, господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. При цьому не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.
Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 р. у справі № 904/4507/18, у постановах Верховного Суду від 15.06.2021 р. у справі № 912/1025/20, від 07.11.2019 р. у справі № 905/1795/18, від 08.04.2020 р. у справі № 922/2685/19 та є усталеною практикою. Наведені висновки Верховного Суду враховуються колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України Про судоустрій та статус суддів, ч.4 ст.236 ГПК України.
Отже, при визначенні суми відшкодування колегія суддів виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
Матеріалами справи підтверджено, що позивачем на стадії апеляційного перегляду додаткового рішення у справі були виконані роботи, перелічені у акті, а саме : був поданий відзив на апеляційну скаргу, представник позивача брав участь у судових засіданнях 25.11.2025 р. та 23.12.2025 р. загальною тривалістю 17 хвилин в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, і такі надані адвокатом послуги, а саме - підготовка та подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, а також участь представника в судових засіданнях були необхідними відповідно до вимог господарського процесуального законодавства та реальними.
При цьому колегія суддів враховує, що за умовами договору сторони погодили оплату послуг адвоката у фіксованому розмірі, особливістю якого є те, що визначення саме такої форми в договорі виключає обов`язок зазначення відомостей щодо витраченого часу та вартості кожної наданої послуги (вчиненої дії) в детальному описі робіт (наданих послуг) або в акті приймання-передачі наданих послуг. У цьому випадку встановлення сторонами в умовах договору про надання правової допомоги вартості послуг (гонорару) з надання правової допомоги клієнту у фіксованому розмірі виключає необхідність зазначення адвокатом відомостей щодо витраченого часу та вартості кожної дії виконаної ним на захист інтересів свого клієнта. Фіксований розмір гонорару означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, які були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.11.2024 р. у справі № 918/226/24 і такий висновок враховується колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст.236 ГПК України.
Разом з тим, колегія суддів погоджується із запереченнями відповідача про те, що позивачем не подано обґрунтування значного, у два рази збільшення суми заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в порівнянні з сумою, визначеною у відзиві на апеляційну скаргу.
Суду не надано обґрунтування значного збільшення суми заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу в порівнянні з сумою, визначеною в відзиві на апеляційну скаргу (непередбаченого збільшення обсягу послуг тощо). Так само позивач не довів, що не міг передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Тому колегія суддів керуючись ч. 6 ст. 129 ГПК України відмовляє позивачу у відшкодуванні судових витрат в частині перевищення 5000,00 грн.
Заперечення відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Кард» щодо неспівмірності та завищеного розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу колегія суддів оцінює критично, вважає, що відповідач не довів неспівмірності витрат відповідно до ч. 6 ст. 126 ГПК України. Враховано при цьому, що за результатом розгляду колегія суддів погодилась із обгрцнтованими запереченнями позивача на апеляційну скаргу відповідача.
Керуючись ст. ст. 126, 129, 244, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Заяву позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ас Ресурс" про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/9566/24 задоволити частково.
Відмовити у стягненні 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Господарському суду Волинської області видати наказ на виконання даної постанови.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Філіпова Т.Л.