ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2026м. ДніпроСправа № 904/7054/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Колісника І.І.

розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бастард", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 46755,36 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Криворізька міська рада через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-комунікаційної систем (далі ЄСІКС) звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бастард" безпідставно збережених коштів у сумі 46755,36 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн позивач просить покласти на відповідача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Бастард", фактично користуючись у період з 01.01.2024 по 31.12.2024 без достатньої правової підстави земельною ділянкою з кадастровим номером :06:135:0029, за рахунок Криворізької міської ради - власника земельної ділянки зберегло у себе кошти, які мало заплатити за користування вказаною земельною ділянкою на рівні орендної плати.

Правовою підставою позову позивач зазначає, серед іншого, частину першу статті 1212 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Ухвалою суду від 17.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами; відповідачу для подання відзиву на позов встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Про відкриття провадження у справі та можливість подання заяв по суті справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом з повідомленнями про вручення за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до вимог статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

На адресу суду повернувся направлений відповідачу конверт із копією ухвали суду від 17.12.2025 (поштове відправлення № R35).

Відповідно до інформації на офіційному вебсайті оператора поштового зв`язку АТ "Укрпошта" про трекінг поштового відправлення № R35 із копією ухвали суду від 17.12.2025 зазначене поштове відправлення було повернуто відправникові за закінченням терміну зберігання.

За частиною третьою статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з частиною десятою статті 242 ГПК України судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

За змістом статей 9, 14, 17 Закону України № 755-IV від 15.05.2003 (із змін. і доп.) "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" на підставі поданих юридичною особою документів у Єдиному державному реєстрі зазначаються відомості про її місцезнаходження.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Тобто офіційне місцезнаходження повідомляється особою для забезпечення комунікації з нею, зв`язку зацікавлених осіб, у тому числі контрагентів, органів державної влади тощо.

Правила надання послуг поштового зв`язку визначені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (із змін і доп.) (далі Правила).

Для отримання поштових відправлень користувачі послуг поштового зв`язку повинні забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил (п. 76 Правил).

Відтак повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень покладається саме на юридичну особу.

У разі неможливості вручення адресатам (одержувачам) поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом строку, що встановлюється оператором поштового зв`язку, відправлення "EMS" 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази відповідно до укладених угод (п. 101 Правил).

У разі неможливості вручення адресату (одержувачу) поштового відправлення, поштового переказу таке відправлення, переказ повертаються відправнику, крім випадків, якщо відправник під час оформлення поштового відправлення, поштового переказу визначив інший порядок розпорядження поштовим відправленням, поштовим переказом (п. 104 Правил).

За таких обставин суд доходить висновку, що неможливість вручення відправлення відповідачу є наслідком незабезпечення ним вимог законодавства щодо можливості реального вручення йому поштових відправлень за його офіційним місцезнаходженням, що розцінюється судом як фактична відмова від отримання адресованих йому таких поштових відправлень.

Отже, судом були вчинені всі передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи, а неподання ним до суду відзиву не можна визнати таким, що обумовлене поважними причинами.

Згідно з частиною дев`ятою статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною четвертою статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За викладених обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-025 від 04.11.2025 земельна ділянка площею 0,0517 га з кадастровим номером :06:135:0029, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Мелешкіна (Володимира Великого), біля житлового будинку № 40 (далі спірна земельна ділянка), належить до комунальної власності територіальної громади міста Кривого Рогу. Вид цільового призначення земельної ділянки: 03.07, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі землі житлової та громадської забудови.

Державну реєстрацію земельної ділянки проведено 07.12.2012 Управлінням Держкомзему у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області (а.с. 12 - 17).

На підставі рішення Криворізької міської ради від 25.04.2012 № 1108 між Криворізькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бастард" 21.11.2012 укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :06:135:0029 (далі - спірна земельна ділянка) строком до 07.12.2014, відповідно до якого відповідач прийняв у строкове платне користування земельну ділянку житлової та громадської забудови для будівництва молодіжного клубу, яка знаходиться на вул. Мелешкіна, поруч із житловим будинком № 40 у Саксаганському районі м. Кривого Рогу.

За змістом пунктів 18, 19 договору після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду; повернення земельної ділянки здійснюється за актом приймання-передачі (повернення).

Проте відповідачем всупереч договору свого обов`язку щодо повернення позивачу спірної земельної ділянки за актом приймання-передачі не виконано; у зв`язку з користуванням відповідачем належним йому на праві приватної власності нерухомим майном, розташованим за адресою: вулиця Мелешкіна, буд. 40а у місті Кривий Ріг, ним здійснювалося фактичне користування спірною земельною ділянкою, кадастровий номер :06:135:0029, яке після 07.12.2014 відбувалося за відсутності договірних відносин із позивачем.

Указані обставини встановлені рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2023 у справі № 904/4013/22, яке набрало законної сили 11.04.2023.

За частиною четвертою статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 454733620 від 03.12.2025 убачається, що за адресою: вулиця Мелешкіна (Володимира Великого), 40а у місті Кривому Розі Дніпропетровської області розташований об`єкт нерухомого майна будівля молодіжного клубу літ. "А-1", загальною площею 346,8 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна ), право власності на який 21.01.2013 зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Бастард". Документи, подані для державної реєстрації права власності: свідоцтво про право власності серії САЕ № 863072, видане 18.12.2012, видавник: Виконавчий комітет Криворізької міської ради (а.с. 18).

Отже, з моменту набуття права власності на нерухоме майно, розміщене на земельній ділянці по вулиці Мелешкіна (Володимира Великого), 40а в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бастард" є користувачем спірної земельної ділянки.

За офіційною інформацією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (лист № 44686/5/04-36-04-15-11 від 18.09.2025) Товариство з обмеженою відповідальністю "Бастард" () за земельну ділянку площею 0,0517 га з кадастровим номером :06:135:0029 на вул. Володимира Великого у Саксаганському районі податкові зобов`язання за період 01.01.2024 - 31.12.2024 не визначає та не сплачує (а.с. 10).

Рішенням Криворізької міської ради від 26.05.2021 № 506 "Про встановлення ставок плати за землю та пільг із земельного податку на території м. Кривого Рогу" (далі рішення № 506), яке набуло чинності 01.01.2022, встановлені ставки плати за землю на території м. Кривого Рогу, в тому числі ставки земельного податку та розмір орендної плати за землю в залежності від цільового призначення земельної ділянки згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548 (Додаток 2 до рішення) (а.с. 29 - 34).

Так, відповідно до Додатка 2 до рішення № 506 розмір орендної плати за земельні ділянки з кодом цільового призначення 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі становить 1,200% від нормативної грошової оцінки земель міста.

Рішенням Криворізької міської ради від 27.06.2023 № 2015 "Про внесення змін до рішення міської ради від 26.05.2021 № 506 "Про встановлення ставок плати за землю та пільг із земельного податку на території м. Кривого Рогу"", яке набуло чинності з 01.01.2024, внесено зміни до рішення від 26.05.2021 № 506. Ставка орендної плати для юридичних осіб і фізичних осіб у підрозділах 03.01-03.17 розділу 03 "Землі громадської забудови" змінено з 1,200% на 0,900%.

Рішенням Криворізької міської ради від 26.05.2021 № 523, яке набуло чинності 01.01.2022, затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу (а.с. 28).

Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, яка є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, на виконання пункту 289.3 статті 289 ПК України, на своєму офіційному сайті (http://land.gov.ua) публікує коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель за попередні роки, згідно з якими для земель населених пунктів вони становлять: 2016 рік 1,06, 2017 рік 1,0, 2018 рік 1,0, 2019 рік 1,0, 2020 рік 1,0 , 2021 рік 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,1 (для земель несільськогосподарського призначення), за 2022 рік 1,15 для земель та земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь), за 2023 - 1,051, 2024 1,12.

Згідно з витягом із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок (Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 97-4-0.110.4-6989/301-23 від 08.08.2023) нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :06:135:0029 становить 4942949,11 грн (а.с. 11).

Відтак нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим :06:135:0029 за 2024 рік, з урахуванням відомостей із витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, становить 5195039,51 грн (з урахуванням коефіцієнта індексації за 2023 рік 1,051).

За розрахунком позивача за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 відповідачем збережено у себе без достатньої правової підстави кошти у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,0517 га з кадастровим номером :06:135:0029 у сумі 46755,36 грн (5195039,51 грн х 0,9%) (а.с. 8-9).

В основу розрахунку покладено: нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки згідно з витягом із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № 97-4-0.110.4-6989/301-23 від 08.08.2023 (з урахуванням коефіцієнта індексації за 2023 рік 1,,51 грн (4942949,11 х 1,051 = 5195039,51); ставку орендної плати за землю від нормативної грошової оцінки земель міста згідно з рішенням Криворізької міської ради № 506 (із змінами від 27.06.2023 № 2015) 0,9%; річну орендну плату 46755,36 грн (5195039,51 х 0,9% = 46755,36).

З метою досудового врегулювання спору Департамент регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради звернувся до відповідача з претензією № 17/01-01-02-08/4438 від 30.09.2025 "Про врегулювання земельних відносин", в якій просив останнього добровільно погасити заборгованість у сумі 46755,36 грн за користування земельною ділянкою у тридцятиденний строк з дня одержання претензії (а.с. 19).

Відповідач залишив претензію без реагування, що й стало причиною виникнення спору.

Предметом доказування у справі є обставини щодо наявності/відсутності правових підстав для стягнення з відповідача заявлених до стягнення грошових коштів, несплачених останнім за користування спірною земельною ділянкою у період з 01.01.2024 по 31.12.2024.

Правовідносини між сторонами регулюються земельним та цивільним законодавством.

Згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

За приписом частини першої статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною першою статті 181 ЦК України визначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а тому використання нежитлової будівлі, яка належить відповідачу, неможливе без відповідної земельної ділянки.

Наведена правова норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Тому, у зв`язку з користуванням відповідачем нежитловою нерухомістю, розташованою за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Мелешкіна (Володимира Великого), 40а, презюмується користування усією спірною земельною ділянкою.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 922/1646/20.

За частиною першою статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Пунктами 34, 35 частини першої статті 26 цього Закону передбачено, що вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин та затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України відноситься до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до частини першої статті 122 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) саме до повноважень сільських, селищних, міських рад відноситься передача земельних ділянок у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з частинами першою, другою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною першою статті 124 ЗК України (тут і надалі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, тобто станом на 01.01.2024) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до частин другої, третьої вказаної статті передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, зокрема, крім розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України).

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 126 ЗК України).

За таких обставин Криворізька міська рада є саме тим органом місцевого самоврядування, який повноважний представляти відповідну територіальну громаду в питаннях передачі в оренду земель комунальної власності для всіх потреб, а право власності чи користування земельною ділянкою виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

При цьому виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Наведене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у п. 79 постанови від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77 цс 18).

Докази законодавчого оформлення права користування відповідачем спірною ділянкою у період з 01.01.2024 по 31.12.2024, а також належної державної реєстрації речових прав на неї відсутні.

Відповідно до статті 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

За частинами першою, другою статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

За змістом підпунктів 288.5.1, 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, не може бути меншою за розмір земельного податку - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства (підпункт 289.1 статті 289 Податкового кодексу України).

За змістом частини п`ятої статті 5 та частини першої статті 13 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

За змістом частини першої статті 15 Закону України "Про оцінку земель" підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу місцевого самоврядування.

Згідно з частинами першою третьою статті 18 зазначеного Закону нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться:

розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років;

розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій".

Частиною другою статті 26 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що розробниками документації із землеустрою є: юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою; фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Згідно з частинами першою другою статті 20 Закону України "Про оцінку земель" за результатами бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

За нормативними приписами частин першої та п`ятої статті 23 Закону України "Про оцінку земель" Технічна документація з бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Протягом місяця з дня надходження технічної документації з бонітування ґрунтів, нормативної грошової оцінки відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації (крім випадків, визначених частиною третьою цієї статті). Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру.

Згідно з підпунктом 48 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року № 15, витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки видає відповідно до покладених на нього завдань Держгеокадастр (Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру).

Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що несплачена відповідачем сума орендної плати - 46755,36 грн розрахована відповідно до чинного законодавства: на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № 97-4-0.110.4-6989/301-23 від 08.08.2023 (з урахуванням коефіцієнта індексації за 2023 рік 1,051), підготовленого Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області, з урахуванням ставки орендної плати 0,9% від нормативної грошової оцінки земель міста, розмір якої визначений відповідним рішенням Криворізької міської ради від 26.05.2021 № 506 (із змінами від 27.06.2023 № 2015).

Перевіркою розрахунку порушень не встановлено.

Вирішуючи питання можливості стягнення з відповідача заявлених до стягнення коштів, суд враховує також таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України, яка відноситься до глави 83 цього Кодексу, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц та від 20.11.2019 у справі № 922/3412/17, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом є кондикційними (п. 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц; п. 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 922/3412/17).

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (п. 29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 922/3412/17).

Для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (п. 44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 922/3412/17).

З огляду на викладене відповідач як фактичний користувач спірної земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Відтак вимоги позивача про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :06:135:0029 у сумі 46755,36 грн є законними й обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 129 ГПК України на відповідача покладається судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Криворізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бастард" про стягнення 46755,36 грн задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бастард" (ідентифікаційний код 33452351; місцезнаходження: 50069, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Федора Караманиць (Ватутіна), буд. 50) на користь Криворізької міської ради (ідентифікаційний код 33874388; місцезнаходження: 50101, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, буд. 1) безпідставно збережені кошти в сумі 46755,36 грн, судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 02.02.2026.

Суддя І.І. Колісник