ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

21 січня 2026 року м. ХарківСправа № 922/2756/11 (922/740/22)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кононової О.В.

при секретарі судового засідання

розглянувши заяву ОСОБА_1 (вх. № 1353 від 16.01.2026) про видачу дублікатів наказів по справі № 922/2756/11 (922/740/22)

за позовом Фізичної особи ОСОБА_1
до Державного підприємства "Харківський завод шампанських вин"
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 23.01.2023 по справі № 922/2756/11 (922/740/21) стягнуто з державного підприємства "Харківський завод шампанських вин" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 04.02.2021 по 18.02.2022 у сумі 109507,94 грн. з послідуючим відрахуванням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів та судовий збір у сумі 2434,81 грн.

14.02.2023 рішення набрало законної сили та 16.02.2023 на його виконання був виданий відповідний наказ, який був направлений ОСОБА_1 для пред`явлення до виконання.

16.01.2026 до канцелярії суду від ОСОБА_1 надійшла заява (вх. №1353) в якій вона просить суд видати дублікати наказів:

- на примусове виконання рішення по справі № 922/2756/11 від 16.02.2023 про стягнення 111 942,75 грн.;

- на примусове виконання рішення по справі № 922/2756/11 (922/3283/21) від 10.11.2021 про стягнення 53 938,84 грн. та 4000,00 грн.

Суд, дослідивши надану заяву, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно з ст. 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до пункту 19.4 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Таким чином, законом передбачене право стягувача, державного виконавця або приватного виконавця у разі втрати ним наказу суду звернутися до суду із заявою про видачу дублікату наказу в межах строків, встановлених для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Водночас, відповідно ст. 169 ГПК України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Згідно з ч. 1 ст. 170 ГПК України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 звертається до суду із вимогою про видачу дублікатів наказів по двох справах з однією заявою, що є процесуальним порушенням, оскільки відповідна заява про видачу дублікатів виконавчих документів має подаватись окремо по кожній із справ.

Крім того, в наданій заяві ОСОБА_1 не зазначає підстави подання заяви, як то втрата відповідних наказів або інша підстава, та не вказує чи пред`являлись спірні накази до виконання, тобто жодним чином не обґрунтовує вимоги, викладені в своїй заяві.

Також до заяви в порушення пункту 19.4 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України заявницею не додано доказів сплати судового збору у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Окрім зазначеного, суд звертає увагу ОСОБА_1 , що згідно з ч. 2 ст. 170 ГПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, що подається на стадії виконання судового рішення, у тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження) з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 42 ГПК України якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення. Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

В даному випадку, сторони не мають зареєстрованих електронних кабінетів, а заява подана в паперовій формі через канцелярію суду, тому ОСОБА_1 мала направити відповідну заяву іншим учасникам справи (відповідачу ДП "Харківський завод шампанських вин") з урахуванням положень статті 42 ГПК України, зокрема листом з описом вкладення.

Відповідно ч. 4 ст. 170 ГПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

При цьому, суд звертає увагу заявниці, що повернення без розгляду заяви про видачу дублікату наказу не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому законом порядку.

Керуючись ст. 169, 170, 234, 235, п. 19.4 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Повернути без розгляду ОСОБА_1 заяву (вх. №1353 від 16.01.2026) про видачу дублікатів наказів.

Звернути увагу ОСОБА_1 на те, що повернення без розгляду заяви про видачу дублікату наказу не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому законом порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дати її підписання.

Ухвала складена та підписана 26.01.2026.

СуддяО.В. Кононова

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.