ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.01.2026 Справа № 917/699/25

За заявою Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" про розстрочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 28.08.2025 року (вих. №16143 від 12.12.2025 року) по справі №917/699/25

за позовною заявою заступника керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області, вул. Покровська, 22, м. Решетилівка, Полтавський район, Полтавська область, 38400

в інтересах держави в особі органів, уповноважених здійснювати функції держави у спірних правовідносинах:

1. Державної екологічної інспекції центрального округу, вул. Коцюбинського, 6 м. Полтава, 36039;

2. Карлівської міської ради, вул. Полтавський шлях, 85, м. Карлівка, Полтавський район, Полтавська область, 39500

до відповідача Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал", вул. Пилипа Орлика, 40 А, м. Полтава, 36020

про стягнення 1 216 721,92 грн збитків

Суддя Тимощенко О.М.

Секретар судового засідання Сьомкіна А. В.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання.

в провадженні Господарського суду Полтавської області перебувала справа №917/699/25 за позовною заявою заступника керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органів, уповноважених здійснювати функції держави у спірних правовідносинах: 1. Державної екологічної інспекції центрального округу, 2. Карлівської міської ради до відповідача Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" про стягнення збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону на раціональне використання водних ресурсів в розмірі 1 216 721,92 грн.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 28.08.2025 року, залишеним в силі постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.11.2025 року, у справі №917/699/25 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з КП ПОР "Полтававодоканал" на користь держави в особі Державної екологічної інспекції центрального округу та Карлівської міської ради на рахунок UA0016678, отримувач ГУК у Полт. обл./тг м. Карлівка/24062100, код ЄДРПОУ отримувача 37959255, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат), код класифікації доходів бюджету 24062100, "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності" - 1 216 721,92 грн збитків, завданих порушенням законодавства про охорону на раціональне використання водних ресурсів. Стягнуто з КП ПОР "Полтававодоканал" на користь Полтавської обласної прокуратури 18 250,83 грн судового збору.

01.12.2025 року на виконання вказаного рішення та постанови було видано відповідні накази.

12.12.2025 року від КП ПОР "Полтававодоканал" до суду через систему "Електронний суд" надійшла заява про розстрочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 28.08.2025 року по справі №917/699/25.

Ухвалою від 15.12.2025 року суд прийняв заяву КП ПОР "Полтававодоканал" про розстрочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 28.08.2025 року у справі №917/699/25 до розгляду; розгляд заяви призначено на 05.01.2026 року на 09:00 год.

22.12.2025 року до суду через систему "Електронний суд" від прокуратури надійшли додаткові пояснення у справі (вх. № 16551).

У зв`язку з перебуванням судді Тимощенко О.М. у відпустці засідання суду 05.01.2026 року не відбулося.

Ухвалою від 12.01.2026 року суд призначив судове засідання з розгляду заяви про розстрочення виконання рішення суду на 27.01.2026 року на 11:00 год.

27.01.2026 року до суду від прокуратури та КП ПОР "Полтававодоканал" надійшли заяви про розгляд заяви про розстрочення виконання рішення суду без участі їх повноважних представників (відповідно вх. № 949 та №950)

Представники учасників справи належним чином та завчасно повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, про що свідчать довідки про доставку електронних листів копій ухвали від 12.01.2026 року (а. с. 148 - 152).

При розгляді заяви суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України Про судоустрій та статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 1 статті 18 ГПК України, також визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст.326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Приписами ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Згідно до ч. 1, 3, 4 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також, серед іншого, враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору та наявність стихійного лиха, інших надзвичайних подій тощо.

Так, вищезазначеними нормами визначено процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду, оскільки у процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Водночас необхідно враховувати, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 331 ГПК України, ця норма не вимагає, і господарський суд законодавчо обмежений річним терміном відстрочки чи розстрочки виконання рішення з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

КП ПОР "Полтававодоканал" у заяві про розстрочку виконання судового рішення зазначило, що відповідач у справі є комунальним підприємством централізованого водопостачання та водовідведення м. Полтави та 10 районів Полтавської області. Ураховуючи особливий виробничо-технологічний статус підприємства централізованого водопостачання та його надзвичайну значимість для життєзабезпечення всієї Полтавської територіальної громади, КП ПОР "Полтававодоканал" згідно ЗУ "Про критичну інфраструктуру" віднесено до об`єктів критичної інфраструктури, які є елементом системи національної безпеки України. Виключно КП ПОР "Полтававодоканал" є надавачем критично важливих комунальних послуг водопостачання та водовідведення, а тому зупинення діяльності підприємства з забору та подачі води матиме негативні наслідки у вигляді припинення водопостачання населенню Полтавської області, що є неприпустимим.

Через невідповідність встановлених НКРЕКП тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення для КП ПОР "Полтававодоканал", його господарська діяльність є збитковою та має невідшкодовану з боку держави різницю в тарифах. Протягом 2022-2023 років відповідач надавав послуги централізованого водопостачання та водовідведення за тарифами встановленими 22.12.2021 року Постановою НКРЕКП №2868. Внаслідок не встановлення НКРЕКП економічно обґрунтованих тарифів, КП ПОР "Полтававодоканал" фінансово неспроможний покривати свої експлуатаційні витрати, функціонує в режимі гострого дефіциту обігових коштів та вимушено постійно звертатися до органів місцевого самоврядування для виділення додаткових коштів на покриття заборгованості перед енергопостачальними організаціями.

Рівень відшкодування діючими тарифами собівартості послуг, враховуючи фактичний

обсяг їх реалізації, за 2022 рік склав 89%, а в 2023 році склав близько 81%.

Також у зв`язку із не встановленням НКРЕКП економічно обґрунтованих тарифів відповідач протягом тривалого періоду має від`ємний результат господарської діяльності (збитки відповідача станом на 31.12.2019 складали 33 834 тис. грн, станом на 31.12.2020 12 428 тис. грн, станом на 31.12.2022 21 253 тис. грн, станом на 31.12.2023 61 891 тис. грн.) Згідно балансу відповідача станом на 31.12.2024 та звіту про фінансові результати за 2024 рік також наявні збитки, що суттєво впливає на можливість розраховуватися із своїми кредиторами, вносити обов`язкові платежі до бюджету, здійснення своєчасних ремонтних та відновлювальних робіт на мережах водопостачання та водовідведення тощо.

Суттєвий вплив на фінансове становище КП ПОР "Полтававодоканал" має неналежне та несвоєчасне виконання органами місцевого самоврядування Полтавської області вимог ч.2 ст.42 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2024 рік" та ч.2 ст.49 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" у частині перерахування на користьКП ПОР "Полтававодоканал" 4% від суми ПДФО, що надходять до місцевих бюджетів, на підтримку підприємств централізованого постачання холодної води та водовідведення.

Станом на 12.12.2025 року у провадженні Господарського суду Полтавської області перебуває 6 справ (№ 917/2028/25, 917/1424/25, 917/1317/25, 917/1667/25, 917/2250/25) за позовами АТ "Полтаваобленерго" щодо стягнення безспірної заборгованості за надані послуги з постачання електричної енергії на загальну суму 21 166 145,39 грн.

Крім того, КП ПОР "Полтававодоканал" має значне податкове навантаження, оскільки є одним із найбільших у Полтавській області платників податків та обов`язкових платежів до державного бюджету. Станом на сьогоднішній день на підприємстві відповідача працевлаштовано 1060 працівників, яким у відповідності до діючого законодавства та положень колективного договору виплачується заробітна плата не рідше двох разів на місяць. Сума грошових коштів, що мають бути стягнуті з відповідача згідно рішення суду перевищує місячний фонд заробітної плати, а відтак, стягнення вказаних грошових коштів у повному обсязі може спричинити утворення заборгованості перед бюджетом зі сплати податків та зборів, виплати заробітної плати та можливого зупинення господарської діяльності.

Розстрочення виконання судового рішення надасть можливість стабільного надходження для позивача коштів, не призвівши при цьому до негативних наслідків у вигляді повної неможливості КП ПОР "Полтававодоканал" виконувати свої зобов`язання та одночасно забезпечувати стабільне виконання забезпечення потреб населення в отриманні послуг з водопостачання та водовідведення підприємством критичної інфраструктури. У даному випадку розстрочення виконання рішення суду - це не спосіб уникнути відповідачем відповідальності, а навпаки організація та створення умов для подальшого виконання рішення суду.

Відповідно до наданих пояснень (вх. № 16551 від 22.12.2025 року, т. 3 а. с. 137- 139) прокуратура не заперечує проти задоволення заяви КП ПОР "Полтававодоканал" про розстрочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області у справі №917/699/25 від 28.08.2025 року.

Суд звертає увагу, що передбачена процесуальним законом можливість розстрочення виконання судового рішення жодним чином не звільняє сторону боржника від виконання взятих на себе зобов`язань та виконання безспірних вимог стягувача.

При цьому суд враховує, що відповідач, посилаючись на неможливість виконання грошових зобов`язань, не ухиляється від виконання рішення, а лише вказує про тимчасову неможливість виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 28.08.2025 року.

В рішенні Конституційного Суду України N 5-пр/2013 від 26 червня 2013 року зазначено, що відстрочення або розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (рішення ЄСПЛ у справі Іммобільяре Саффі проти Італії, заява N 22774/93, п. 74).

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (ухвала ЄСПЛ від 07 жовтня 2003 року у справі Корнілов та інші проти України, заява № 36575/02, тривалість виконання вісім місяців). І навіть два роки та сім місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого статтею 6 Конвенції (ухвала від 17 вересня 2002 року у справі "Крапивницький та інші проти України", заява № 60858/00).

Таким чином, для з`ясування обставин чи є період виконання рішення надмірно тривалим, варто звернути увагу на особливі обставини кожної справи.

Розстрочення виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора. Тобто, важливим є досягти балансу інтересів сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16 квітня 2018 року у справі № 920/199/16.

Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку розстрочки.

Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

При цьому, господарське процесуальне законодавство надає суду право відстрочити або розстрочити виконання судового рішення, але розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо.

Разом з тим, положення Господарського процесуального кодексу України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд повинен оцінити докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 такого кодексу. Відповідно до вказаної статті господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Крім того, питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

Так, відстрочення судом виконання судового рішення має бути пов`язано з об`єктивними та виключними обставинами, які ускладнюють його вчасне виконання, при цьому розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів як стягувача, так і боржника, між цим, оскільки право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист, вирішуючи питання про розстрочення виконання рішення, суд не повинен надавати перевагу жодній із сторін.

Суд вважає, що розстрочення виконання рішення у даній справі забезпечить повноту, своєчасність сплати грошових зобов`язань, а відтак, сприятиме досягненню максимального балансу сторін при виконанні судового рішення.

Отже, оцінюючи всі надані сторонами докази у сукупності, з метою дотримання балансу інтересів сторін, враховуючи фінансове становище відповідача, а також відсутність заперечень прокуратури та стягувача проти розстрочення судового рішення, суд доходить висновку, що заява Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" про розстрочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 28.08.2025 року (вих. №16143 від 12.12.2025 року) по справі №917/699/25 підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" про розстрочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 28.08.2025 року (вих. №16143 від 12.12.2025 року) по справі №917/699/25 - задовольнити.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 28.08.2025 року у справі № 917/699/25 щодо стягнення з Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" на користь держави в особі Державної екологічної інспекції центрального округу та Карлівської міської ради 1 216 721,92 грн на 12 місяців з моменту винесення ухвали шляхом сплати суми заборгованості по 101 393,50 грн щомісячно.

Ухвала підписана 02.02.2026 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту підписання ( ст.ст.235,255 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О. М. Тимощенко