ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"28" січня 2026 р. Справа№873/3/26

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання Невмержицької О.В.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 28.01.2026

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції спільну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське» про затвердження мирової угоди

при розгляді заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО»

про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-Фінансового Бізнесу» від 29.12.2025 (третейський суддя Мамченко Ю.В.)

у третейській справі №131/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське»

про стягнення заборгованості та нарахованого розміру грошових коштів у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання грошового зобов`язання

В С Т А Н О В И В:

Постійно діючий Третейський суду при Асоціації «Інформаційно-Фінансового Бізнесу» рішенням від 29.12.2025 у третейській справі №131/25 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО» про стягнення заборгованості та нарахованого розміру грошових коштів у зв?язку із неналежним та несвоєчасним здійсненням виконання грошового зобов?язання задовольнив частково.

Закрив провадження у справі №131/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське» в частині стягнення штрафу у сумі 80 000, 00 грн.

Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське» (, 20132, Черкаська область, Маньківський район, с. Іваньки, вул. Соборна, буд. 3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО» (, адреса: 09800, Київська область, м. Тетіїв, вул. Соборна, буд. 3) за Договором поставки №399/25/14 від 14.04.2025 заборгованість, штраф, пеню, відсотки річні та інфляційні втрати у сумі 1 598 571 (один мільйон п`ятсот дев`яносто вісім тисяч п`ятсот сімдесят одну гривню) 83 копійки.

Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське» (, 20132, Черкаська область, Маньківський район, с. Іваньки, вул. Соборна, буд. 3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО» (, адреса: 09800, Київська область, м.Тетіїв, вул. Соборна, буд. 3) третейський збір у сумі 17 186, 00 грн (сімнадцять тисяч сто вісімдесят шість гривень).

Товариство з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО» звернулось до Північного апеляційного господарського суду із заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Інформаційно-Фінансового Бізнесу» від 29.12.2025 у третейській справі №131/25.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.01.2026, заяву про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду передано на розгляд судді Північного апеляційного господарського суду Владимиренко С.В., із присвоєнням номеру судової справи №873/3/26.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 06.01.2026 (суддя Владимиренко С.В.) прийняв до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО» про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Інформаційно-Фінансового Бізнесу» від 29.12.2025 у третейській справі №131/25. Розгляд справи №873/3/26 призначив в судовому засіданні в режимі відеоконференції на 28.01.2026 о 12 год. 15 хв.

Зобов`язав Постійно діючий Третейський суд при Асоціації «Інформаційно-Фінансового Бізнесу» невідкладно надіслати Північному апеляційному господарському суду:

- належним чином засвідчену копію Регламенту Третейського суду;

- матеріали третейської справи №131/25.

07.01.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО» надійшли додаткові пояснення у справі, в яких заявник повідомив суд про те, що після постановлення третейським судом рішення, відповідач сплатив 263 882, 34 грн згідно платіжної інструкції №5148 від 26.12.2025 та 207 944, 30 грн згідно платіжної інструкції №5150 від 29.12.2025 та 692 055, 70 грн згідно платіжної інструкції №5151 від 29.12.2025.

13.01.2026 до Північного апеляційного господарського суду надійшла від Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське» спільна заява про затвердження мирової угоди.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.01.2026 спільну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське» про затвердження мирової угоди у справі №873/3/26 передано на розгляд судді Північного апеляційного господарського суду Владимиренко С.В.

15.01.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське» надійшли додаткові пояснення у справі, в яких заявник повідомив суд про те, що на виконання умов мирової угоди Товариство з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське» сплатило 14.01.2026 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО» 190 000, 00 грн згідно платіжної інструкції №127 від 14.01.2026.

27.01.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське» надійшла заява про проведення засідання за його відсутності.

28.01.2026 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО» підтримав спільну заяву про затвердження мирової угоди.

У судовому засіданні 28.01.2026 Північний апеляційний господарський суд залишив без задоволення спільну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське» про затвердження мирової угоди (далі - спільна заява), з огляду на наступне.

Згідно з положеннями статті 352 Господарського процесуального кодексу України питання видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом. Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 56 Закону України "Про третейські суди".

Порядок розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду визначений статтею 354 Господарського процесуального кодексу України, згідно з частиною 3 якої при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Відповідно до статті 355 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо: 1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом; 2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні положення щодо підстав відмови у задоволенні заяви про видачу виконавчого документа передбачені частиною 6 статті 56 Закону України «Про третейські суди».

Верховний Суд неодноразово звертав увагу (зокрема у постановах від 31.08.2021 у справі №870/21/21, від 24.12.2019 у справі №870/45/19, від 18.11.2020 у справі №876/32/20), що виходячи із вказаних правових норм, при розгляді заяви про скасування рішення третейського суду та при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність / наявність підстав для його скасування, визначених частиною 3 статті 51 Закону України «Про третейські суди» та статтею 350 Господарського процесуального кодексу України, та / або підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених статтею 355 Господарського процесуального кодексу України та статтею 56 Закону України «Про третейські суди».

Згідно приписів частини четвертої статті 33 Закону України «Про третейські суди» третейський суд на початку розгляду повинен з`ясувати у сторін можливість закінчити справу мировою угодою, у тому числі досягнутою шляхом медіації, та в подальшому сприяти вирішенню спору шляхом укладення мирової угоди на всіх стадіях процесу.

Сторони мають право провести позасудове врегулювання спору шляхом медіації, закінчити справу укладенням мирової угоди як до початку третейського розгляду, так і на будь-якій його стадії, до прийняття рішення (частина п`ята статті 33 Закону України «Про третейські суди»)

Згідно частини 6-7 статті 33 Закону України «Про третейські суди» за клопотанням сторін третейський суд приймає рішення про затвердження мирової угоди. Мирова угода може стосуватися лише прав і обов`язків сторін щодо предмета спору. Зміст мирової угоди викладається безпосередньо в рішенні третейського суду.

З матеріалів справи вбачається, що при розгляді справи третейським судом учасники справи не скористались правом укладення мирової угоди.

Як вбачається з поданої спільної заяви, учасники справи вказують, що норми статей 352-356 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) не містять порядку укладення мирової угоди на вказаній стадії господарського процесу, а тому просять згідно аналогії закону застосувати статті 193, 193 ГПК України щодо порядку укладення та виконання мирової угоди на стадії видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

Згідно з частинами 1-4 статті 192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє (частина 5 статті 192 ГПК України).

За приписами статті 274 ГПК України у суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 191, 192 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Північний апеляційний господарський суд звертає увагу учасників справи, що судом здійснюється розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО» про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Інформаційно-Фінансового Бізнесу» від 29.12.2025 у третейській справі №131/25 в порядку передбаченому розділом VII ГПК України (провадження у справах про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів)

та не здійснюється апеляційний розгляд справи в порядку передбаченому Параграфом 3 глави 1 розділу IV, а також вирішення спору по суті як судом першої інстанції шляхом ухваленням рішення суду (частина 3 статті 232 ГПК України).

Оскільки, у даному випадку, Північний апеляційний господарський суд за результатами розгляду заяви не ухвалює судові рішення у формі постанов згідно з вимогами, встановленими статтею 34 та главою 9 розділу III ГПК України, з урахуванням особливостей, зазначених у цій главі (частина 1 статті 281 ГПК України), а отже і не затверджує мирову угоду сторін згідно приписів 274 ГПК України.

Щодо доводів сторін у поданій заяві про те, що спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути застосований, а такому наявні підстави застосуванню статей 192, 193 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд доводить до відома сторін, що відповідно до статті 330 ГПК України мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ. Питання затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення, задоволення заяви про відмову стягувача від примусового виконання рішення вирішується судом протягом десяти днів з дня надходження до суду відповідної заяви, про що постановляється ухвала. Суд має право відмовити у затвердженні мирової угоди у процесі виконання рішення з підстав, визначених статтею 192 цього Кодексу, а у задоволенні заяви про відмову від примусового виконання рішення - з підстав, визначених статтею 191 цього Кодексу.

Отже, у даному випадку, спірні відносини врегульовані приписами статті 330 ГПК України та Північний апеляційний господарський суд під час розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду має право згідно статті 356 ГПК України постановити ухвалу господарського суду про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду або про відмову у його видачі, а тому сторони повинні подати укладену між ними мирову угоду до державного або приватного виконавця, а не до Північного апеляційного господарського суду під час розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

Керуючись статтями 129, 192, 234, 330, 352-356 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Спільну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НОР-ЕСТ АГРО» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Дзензелівське» про затвердження мирової угоди залишити без задоволення.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до статей 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Владимиренко