За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Діоніс Біогаз Енерджі" Житомирської області
про ухвалення додаткового рішення
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діоніс Біогаз Енерджі" Житомирської області
до Державного підприємства "Гарантований покупець" м. Києва
про стягнення боргу, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання, ціна позову 6434506,69 грн.,
Суддя Паламар П.І.
Без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
рішенням господарського суду міста Києва № 910/13654/25 від 20 січня 2026 р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Діоніс Біогаз Енерджі" задоволено частково.

До закінчення судових дебатів у справі позивач заявив про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

26 січня 2026 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Діоніс Біогаз Енерджі" звернулося в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Посилаючись на приписи ст.ст. 126, 129 ГПК України, позивач просив покласти на відповідача 357000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач у письмових запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення просив відмовити в задоволенні заяви, а у випадку задоволення такої заяви судом, просив зменшити розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу до 1000 грн.

Розглянувши наявні матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Порядок розподілу судових витрат визначений ч.ч. 1, 4 ст. 129 ГПК України.

Згідно з п. 3 ч. 4 тієї ж статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішенням господарського суду міста Києва № 910/13654/25 від 20 січня 2026 р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Діоніс Біогаз Енерджі" задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діоніс Біогаз Енерджі" 5973520,94 грн. боргу, 327213,72 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 132677,80 грн. три проценти річних з простроченої суми, 77200,95 грн. витрат по оплаті судового збору.

Частинами 3, 4, 5 ст. 126 ГПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, виходячи з конкретних обставин справи та доводів сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат позивач зазначив очікуваним понести витрати на правничу допомогу в розмірі орієнтовно 100000 грн.

У заяві про розподіл судових витрат позивач просить здійснити розподіл судових витрат на загальну суму 357000 грн.

Такий розмір є істотно (неспівмірно) вищим від заявленого в попередньому (орієнтовному) розрахунку.

Доказів поважності причин такого перевищення позивачем не надано.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Виходячи з наведеного суд не вбачає підстав для відшкодування витрат, що перевищують попередньо визначений їх розмір 100000 грн.

За наведених обставин часткового задоволення позову, обсягу наданих адвокатом позивачу послуг (підготовка матеріалів та написання позовної заяви, відповідь на відзив, клопотання про долучення доказів, участі адвоката у двох судових засіданнях), які є однотипними у низці ініційованих позивачем та пов`язаною з ним особою судових спорах за участю відповідача, беручи до уваги характер спору, з приводу вирішення якого склалася стала судова практика, складність справи та розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що витрати по їх оплаті підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в розмірі 50000 грн.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 241, 244 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Діоніс Біогаз Енерджі" Житомирської області про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Гарантований покупець" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27, код 43068454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діоніс Біогаз Енерджі" (13532, Житомирська область, Житомирський район, Територіальна громада Квітнева, комплекс будівель та споруд № 15, код 43777797) 50000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. У заяві в іншій частині відмовити.

4. Додаткове рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар