ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
23.01.2026м. ДніпроСправа № 904/5414/25
За заявою Фізичної особи - підприємця Нетеси Костянтина Миколайовича про стягнення витрат на правничу допомогу у справі № 904/5414/25
за позовом Фізичної особи - підприємця Нетеси Костянтина Миколайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
до Фізичної особи - підприємця Боброва Володимира Миколайовича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )
про стягнення 83 325,34 гривень
Суддя Дичко В.О.
Без повідомлення (виклику) учасників справи.
Судові витрати просить покласти на відповідача.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.01.2026 (повне рішення суду складено 12.01.2026) у справі № 904/5414/25 частково задоволено позовну заяву Фізичної особи - підприємця Нетеси Костянтина Миколайовича до Фізичної особи - підприємця Боброва Володимира Миколайовича про стягнення 83 325,34 гривень. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Боброва Володимира Миколайовича на користь Фізичної особи - підприємця Нетеси Костянтина Миколайовича 76 825,34 грн, з них за договором №24/09/2024 від 24.09.2024 на виконання робіт з технічного обстеження 14 774,11 грн, у тому числі основну заборгованість у сумі 12 500 грн, пеню в сумі 1 250 грн, інфляційні втрати в сумі 754,94 грн та 3% річних у сумі 269,17 грн; за договором № 25/09/2024 від 25.09.2024 на виконання проектних робіт 29 548,20 грн, у тому числі основну заборгованість у сумі 25 000 грн, пеню в сумі 2 500 грн, інфляційні втрати в сумі 1 509,87 грн та 3% річних у сумі 538,33 грн; за договором № 26/09/2024 від 26.09.2024 на виконання проектних робіт 32503,03 грн, у тому числі основну заборгованість у сумі 27 500 грн, пеню в сумі 2 750 грн, інфляційні втрати в сумі 1 660,86 грн та 3% річних у сумі 592,17 грн, судовий збір у сумі 2791,79 гривень. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

14 січня 2026 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від позивача надійшла заява про стягнення витрат на правничу допомогу. Фізична особа - підприємець Нетеса Костянтин Миколайович просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 гривень.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2026 прийнято до розгляду заяву Фізичної особи - підприємця Нетеси Костянтина Миколайовича про стягнення витрат на правничу допомогу. Ухвалено розгляд цієї заяви здійснювати без повідомлення (виклику) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Згідно з ч.ч. 1, 4, 5 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система.

Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Згідно з абз. 1 ч. 7 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до п. 17 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 (з наступними змінами та доповненнями, далі - Положення), особам, які зареєстрували Електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ЄСІТС), суд вручає будь-які документи у справах, у яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення в паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з абз. 1 п. 24 Положення підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

Відповідно до п. 42 Положення засобами ЄСІТС в автоматичному режимі здійснюється перевірка наявності в особи зареєстрованого Електронного кабінету.

У разі наявності в особи Електронного кабінету засобами ЄСІТС забезпечується надсилання до автоматизованої системи діловодства підтвердження доставлення до Електронного кабінету користувача документа у справі.

В іншому випадку до автоматизованої системи діловодства надходить повідомлення про відсутність в особи зареєстрованого Електронного кабінету.

Судом з`ясовано, що Фізична особа - підприємець Бобров Володимир Миколайович має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС (а.с. 142), у зв`язку з чим ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2026 у справі № 904/5414/25 надіслана до електронного кабінету відповідача, що підтверджується довідкою Господарського суду Дніпропетровської області про доставку електронного листа (а.с. 171), згідно з якою вказана ухвала суду доставлена до електронного кабінету Фізичної особи - підприємця Боброва Володимира Миколайовича 15.01.2026 о 19:14 год.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Також суд наголошує, що згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - Реєстр), є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Таким чином, у відповідача були всі відомості, необхідні для пошуку та відстеження руху справи № 904/5414/25, у тому числі можливість отримання такої інформації з відкритого джерела - Єдиного державного реєстру судових рішень.

З огляду на вищевикладене, Фізична особа - підприємець Бобров Володимир Миколайович не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2026 у справі № 904/5414/25 у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Отже, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про розгляд заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу.

Станом на дату ухвалення додаткового рішення у справі заперечення/пояснення щодо заяви Фізичної особи - підприємця Нетеси Костянтина Миколайовича про стягнення витрат на правничу допомогу, клопотання щодо необхідності надання додаткового строку для підготовки своєї правової позиції у справі від Фізичної особи - підприємця Боброва Володимира Миколайовича до Господарського суду Дніпропетровської області не надходили.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

На підставі ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Ураховуючи приписи ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення підписано без його проголошення.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява про стягнення витрат на правничу допомогу, оцінивши докази, що мають значення для розгляду поданої заяви та розподілу витрат на професійну правничу допомогу, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Індюкова Тетяна Володимирівна на підтвердження надання професійної правничої допомоги Фізичній особі - підприємцю Нетесі Костянтину Миколайовичу подала до суду свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЗП № 002969 від 21.06.2022 (а.с. 158), ордер серії АР № 1266432 від 07.08.2025 (а.с. 159), договір № 07/08 від 07.08.2025 про надання правничої допомоги (а.с. 160-162), додаткову угоду № 1 від 07.08.2025 до договору № 07/08 про надання правничої допомоги від 07.08.2025 р. (а.с. 162), акт прийому-передачі виконаних робіт від 13.01.2026 до договору про надання правової допомоги № 07/08 від 07.08.2025 р. (а.с. 163), платіжну інструкцію № @2PL633474 від 08.08.2025 (а.с. 166).

07 серпня 2025 року між Адвокатським бюро «Адвокатське бюро Індюкової Тетяни» (далі - бюро) та Фізичною особою - підприємцем Нетесою Костянтином Миколайовичем (далі - клієнт) укладено договір № 07/08 про надання правничої допомоги (а.с. 160-162, далі - Договір).

Згідно з пунктом 1.1 Договору клієнт доручає, а бюро бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.

Відповідно до пункту 2.1 Договору бюро на підставі звернення клієнта приймає на себе зобов`язання з надання правничої допомоги із захисту його прав та інтересів у судовій справі зі стягнення заборгованості з ФОП Боброва Володимира Миколайовича (РНОКПП НОМЕР_2 ) в Господарському суді Дніпропетровської області.

Згідно з пунктом 2.2 Договору бюро зобов`язане:

2.2.1. Виконати усний аналіз спору та наданих клієнтом документів.

2.2.2. Підготувати та направити боржнику претензію про сплату боргу.

2.2.3. Підготувати та подати заяви по суті, зокрема: позовну заяву / та у разі необхідності відповідь на відзив.

2.2.4. Здійснити супроводження справи в суді першої інстанції, яке включає: моніторинг руху справи, забезпечення зв`язку з судом, підготування процесуальних заяв, ознайомлення з матеріалами справи у разі необхідності.

2.2.5. У разі розгляду справи з викликом сторін, прийняти участь у судових засіданнях в інтересах клієнта.

2.2.6. Отримати рішення (ухвалу, постанову та ін), яке набрало законної сили.

Відповідно до пункту 2.4 Договору представництво інтересів клієнта здійснюється в усіх без виключення підприємствах, установах та організаціях незалежно від їх форм власності та підпорядкування, а також в усіх без виключення державних та недержавних органах, судах всіх інстанцій та юрисдикцій із усіма без виключення процесуальними правами, наданими стороні у справі положеннями чинних в Україні ГПК, ЦПК, КПК, КУпАП та КАС.

Згідно з пунктом 2.5 Договору бюро діє без обмеження повноважень.

На підставі пункту 2.6 Договору клієнт зобов`язаний:

2.6.1. Надати бюро протягом 10-ти робочих днів від дати підписання цього Договору всю наявну інформацію і документи (за наявності в оригіналах), необхідні для надання правничої допомоги, зазначеної в п. 2.1 цього Договору.

2.6.2. Негайно повідомити бюро про нововиявлені обставини, які мають значення для належного надання правничої допомоги.

2.6.3. Оплатити послуги, зазначені в п. 2.1 Договору, у порядку та строки, які обумовлені сторонами в додатковій угоді № 1.

2.6.4. Не залучати до вирішення питання, зумовленого цим Договором, третіх осіб і не здійснювати дії по даному спору без погодження з бюро. У разі порушення цього пункту, бюро не несе відповідальності за отриманий результат клієнтом. У разі залучення третьої особи клієнтом до участі в справі, бюро має право відмовитися від подальшого виконання функцій за даним Договором та розірвати Договір.

Згідно з пунктом 3.1 Договору отримання винагороди бюро за надання правничої допомоги відбувається у формі основного гонорару.

Відповідно до пункту 3.2 Договору розмір гонорару, який клієнт сплачує бюро за надану в межах цього Договору правову допомогу, визначається сторонами додатковою угодою № 1, яка є невід`ємною частиною цього Договору та яка набуває чинності з дня її підписання.

Згідно з пунктом 4.1 Договору послуги вважаються наданими з моменту підписання сторонами акта прийому-передачі виконаних робіт (далі - Акт).

Відповідно до пункту 4.2 Договору після виконання своїх зобов`язань за Договором бюро направляє на адресу, яка зазначена в цьому Договорі, або надає особисто клієнту - акт прийому-передачі виконаних робі. Якщо клієнт протягом 5-ти календарних днів з дня передачі акта виконаних робіт на розгляд не повернув бюро підписаний Акт або обґрунтовану відмову, або зауваження до роботи, то роботи за Договором вважаються прийнятими без зауважень.

Згідно з пунктом 6.2 Договору бюро гарантує добросовісне виконання обов`язків, збереження документів, але не дає обіцянок з приводу гарантій результату розгляду справи.

Відповідно до пункту 7.2 Договору даний Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом одного року з дати укладання або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним Договором.

Згідно з пунктом 7.3 Договору зміни до даного Договору можуть бути внесені за домовленістю сторін, які оформлюються додатковою угодою до цього Договору та є невід`ємною його частиною, якщо інше прямо не передбачено чинним законодавством України.

07 серпня 2025 року між бюро та клієнтом укладено додаткову угоду № 1 до Договору (а.с. 162, далі - Додаткова угода № 1).

Відповідно до пункту 1.1 Додаткової угоди № 1 отримання винагороди бюро за надання правничої допомоги відбувається у формі основного гонорару, шляхом переказу суми на відкритий банківський рахунок бюро, який зазначений в реквізитах сторін.

Згідно з пунктом 1.2 Додаткової угоди № 1 розмір основного гонорару за цим Договором становить 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Відповідно до пункту 1.3 Додаткової угоди № 1 оплата за даним Договором здійснюється не пізніше 3-х календарних днів з моменту укладання сторонами Договору.

Фізична особа - підприємець Нетеса Костянтин Миколайович оплатив послуги, надані бюро на виконання умов Договору, що підтверджується платіжною інструкцією №@2PL633474 від 08.08.2025 (а.с. 166) на суму 15 000 грн, з призначенням платежу: сплата за договором 07/08 від 07.08.25 р., Нетеса Костянтин Миколайович.

13 січня 2026 року між бюро та клієнтом підписано акт прийому-передачі виконаних робіт до договору про надання правової допомоги № 07/08 від 07.08.2025 р. (а.с. 163, далі - Акт).

Згідно з пунктом 1 Акта бюро передає, а клієнт приймає роботи, які були виконані адвокатом за договором № 07/08 про надання правової допомоги від 07.08.25 року.

Відповідно до пункту 2 Акта бюро було виконано:

1. Виконано усний аналіз спору та аналіз наданих клієнтом документів, зокрема: договір № 24/09/2024 від 24.09.2024 р. з додатками № 1 та № 2 від 24.09.24 р., договір №25/09/2024 від 25.09.2024 р. з додатками № 1 та № 2 від 25.09.24 р., договір № 26/09/2024 від 26.09.2024 р. з додатками № 1 та № 2 від 26.09.24 р., платіжна інструкція № 11 від 10.10.24 р. на суму 40 000 грн, платіжна інструкція № 14 від 23.10.24 р. на суму 25 000 грн, витяг про проектну документацію PD01:5565-7608-7081-0642 з електронної системи, витяг про проектну документацію PD01:7896-5255-8348-4048 з електронної системи, завантажена проектна документація в електронну систему e-construction, направлені документи Укрпоштою на адресу боржника, акт приймання-передачі проектної документації за договорами, акт виконаних робіт № 1 до договору на виконання технічного звіту з обслідування № 24/09/2024 від 28.12.2024 р. на суму 25 000 грн, акт виконаних робіт № 1 до договору на виконання проектних робіт № 25/09/2024 від 28.12.2024 р. на суму 50 000 грн, акт виконаних робіт № 1 до договору на виконання проектних робіт № 26/09/2024 від 28.12.2024 р. на суму 55 000 грн, претензія вих. № 1804/2025-1 від 18.04.2025 р. з доказом направлення. Витрачено 1 годину.

2. Підготовлено та направлено боржнику претензію (вимогу) щодо оплати заборгованості за договором від 20.08.25 року. Витрачено 1 годину.

3. Підготовлено та подано до суду позовну заяву у новій редакції про стягнення боргу від 02.10.2025 р. разом із додатками по трьом договорам. Витрачено 5 годин.

4. Здійснено супроводження справи в суді першої інстанції, яке включає: моніторинг руху справи, забезпечення зв`язку з судом, підготування процесуальних заяв, зокрема заяву від 03.10.25 р., заяву про стягнення витрат на правничу допомогу від 13.01.2026 року. Витрачено 1 годину.

Згідно з пунктом 3 Акта бюро були виконані вищезазначені роботи та витрачено 8годин роботи адвоката.

На підставі пунктів 4, 5 Акта, відповідно до пункту 1.2 умов Додаткової угоди № 1 до договору № 07/08 від 07.08.25 р., сторони визначили, що вартість гонорару за вказаним Договором становить фіксовану суму у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Адвокатом були виконані роботи за Договором на загальну суму 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Згідно з пунктом 6 Акта клієнт приймає виконані роботи та претензій до їх виконання не має.

У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути з відповідача на користь Фізичної особи - підприємця Нетеси Костянтина Миколайовича витрати на професійну правничу допомогу у справі № 904/5414/25 у сумі 15 000 гривень.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

На підставі ч.ч. 1-4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд також зауважує, що ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України не визначає конкретного складу відомостей, що мають бути вказані в детальному описі робіт (наданих послуг), обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

Таким чином, учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Аналогічний правовий висновок викладено в п.п. 143-145 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, суд має право покласти на відповідача лише ті судові витрати, які є обґрунтованими, неминучими, співмірними та розумними (розумно необхідними).

Фактори, що повинні братися судом до уваги при визначенні обґрунтованого розміру гонорару, включають в себе:

1) обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення клієнта; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення клієнта; необхідність досвіду для його успішного завершення;

2) роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт;

3) досягнення за результатами виконання доручення клієнта позитивного результату, якого бажає клієнт;

4) професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката.

Жодний із названих факторів не має самодостатнього значення; вони підлягають урахуванню у взаємозв`язку з обставинами кожного конкретного випадку.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розмір витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи понесені такі витрати фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такий правовий висновок викладено в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, п.п. 24, 48 додаткової постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2022 у справі №903/326/21.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п.268 рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014, заява № 19336/04).

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, які беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, додатковій постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18, постановах Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 20.12.2022 у cправі № 910/6310/21, від 12.01.2023 у cправі № 911/272/21, додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2023 у справі № 910/6310/21.

Таким чином, при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката суд застосовує низку критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційність, співмірність) та досліджує докази на підтвердження таких критеріїв.

Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка в кожному конкретному випадку (в кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, наданих на підтвердження понесення таких витрат, обсягу наданих послуг з професійної правничої допомоги, їх вартості, з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Отже, з урахуванням обставин справи, суд може обмежити заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на розумну необхідність таких витрат для конкретної справи.

На підставі вищевикладеного, враховуючи право суду не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу, беручи до уваги баланс інтересів сторін, а також часткове задоволення позову, з Фізичної особи - підприємця Боброва Володимира Миколайовича на користь Фізичної особи - підприємця Нетеси Костянтина Миколайовича підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 11 000 гривень.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 126, 129, 221, 232, 233, 236-238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Фізичної особи - підприємця Нетеси Костянтина Миколайовича (вх. № 1826/26 від 14.01.2026) про стягнення витрат на правничу допомогу - задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Боброва Володимира Миколайовича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Фізичної особи - підприємця Нетеси Костянтина Миколайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 11 000 грн (одинадцять тисяч гривень 00 копійок).

3. У стягненні решти заявлених витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням суду законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення суду складено 28.01.2026.

Суддя В.О. Дичко