ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2026 р. Справа№ 910/6586/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Владимиренко С.В.

Демидової А.М.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників:

від позивача: Підлипенський Д. П.

від відповідача: Сібілєв М. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги

Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

та Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп"

на рішення господарського суду міста Києва від 14.08.2025 (повне рішення складено 14.08.2025)

у справі № 910/6586/25 (суддя О. А. Грєхова)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп"

про стягнення 1 505 789,59 грн

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" про стягнення 1 505 789,59 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором про закупівлю робіт № від 19.01.2023 в частині дотримання строків виконання робіт.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.08.2025 у справі №910/6586/25 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" пеню у розмірі 429 822 (чотириста двадцять дев`ять тисяч вісімсот двадцять дві) грн. 15 коп., штраф у розмірі 571 777 (п`ятсот сімдесят одна тисяча сімсот сімдесят сім) грн. 50 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 15 024 (п`ятнадцять тисяч двадцять чотири) грн. 00 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Приймаючи рішення місцевий господарський суд виходив з того, що відповідальність відповідача, як підрядника, у виді штрафних санкцій (пені, штрафу) настає у разі прострочення виконання відповідачем робіт у цілому, а не за прострочення у виконанні окремих етапів робіт у межах основного зобов`язання.

Також суд першої інстанції врахував висновки постанови Верховного Суду у справі №910/3385/24 від 18.02.2025, та зазначив, що предмет спору у цих справах в частині стягнення пені та штрафу нарахованих за прострочення виконання робіт по етапам за договором про надання послуги є аналогічним та зазначив що нарахування штрафних санкцій має бути з 20.01.2024, здійснив перерахунок штрафних санкцій, нарахував 429822,15 грн. пені та 571777,50 грн. штрафу.

Суд відхилив доводи відповідача про те, що замовником (позивачем) допущено прострочення в частині надання дозволу на проведення робіт на 22 дні, за відсутності якого відповідач не мав змоги приступити до виконання робіт по Договору та виконати зобов`язання, оскільки саме відповідачем порушено строк на звернення до позивача за отриманням дозволу, а жодних доказів звернення за його фактичним отриманням до 30.03.2023 матеріали справи не містять.

Судом також відхилені посилання відповідача про несвоєчасність прийняття робіт та доводи відповідача про продовження терміну строку виконання робіт на строк дії обставин непереборної сили та існування форс-мажорних обставин.

Також суд першої інстанції відхилив клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.2025 у справі №910/6586/25 в частині відмови у стягненні пені у розмірі 504189,94 грн та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що:

- в договорі передбачено прямий обов`язок відповідача дотримуватись погодженого графіку виконання робіт;

- умовами договору передбачено застосування пені і штрафу саме за несвоєчасне виконання будь-яких робіт, які передбачені графіком - етапами, а не лише усього договору в цілому.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.2025 у справі №910/6586/25 в частині задоволення позовних вимог про стягнення пені у розмірі 429822,15грн., штрафу у розмірі 571 777,50грн. та судового збору у розмірі 15 024,00 грн та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- судом помилково відхилено доводи про наявність прострочення кредитора, з боку позивача, у зобовязанні, що не дозволяло відповідачу своєчасно виконати роботи по договору;

- судом не досліджено Дозвіл №1-СА від 30.03.2023, не надано належної правової оцінки доводам відповідача, що позивачем порушено п.6.1 Порядку допуску працівників сторонніх організацій, структурних підрозділів ТОВ "ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ" та відвідувачів для виконання робіт (послуг) на об`єктах ТОВ "ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ";

- суд першої інстанції неправомірно відхилив доводи відповідача про несвоєчасне прийняття робіт по договору, оскільки замовник вчасно не повідомив про всі недоліки виконаних робіт, а також через несприятливі погодні умови, які не дозволяють виконувати передбачені договором роботи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційних скарг по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" у справі № 910/6586/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Владимиренко С.В., Демидова А.М.

Відповідно до протокол передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 04.09.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" у справі № 910/6586/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Владимиренко С.В., Демидова А.М.

Ухвалою суду від 08.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" і Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.2025 у справі №910/6586/25 та призначено справу до розгляду на 12.11.2025. Повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" розглядатиметься у судовому засіданні 12.11.2025 об 11 год. 40 хв., апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" розглядатиметься у судовому засіданні 12.11.2025 об 11 год. 45 хв., в приміщенні Північного апеляційного господарського суду (м. Київ, вул. Шолуденка, 1а, зал судових засідань № 6).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2025 продовжено строк розгляду апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" на рішення господарського суду міста Києва від 14.08.2025 по справі у справі № 910/6586/25 та оголошено перерву у розгляді зазначених апеляційних скарг на 17.12.2025 о 10 год. 45 хв.

У судовому засіданні 17.12.2025 протокольно оголошено перерву до 21.01.2026.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2026 за клопотанням представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" розгляд справи постановлено здійснювати в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 21.01.2026 в режимі відеоконференції взяв участь представник позивача, який просив задовольнити апеляційну скаргу позивача та відмовити в задоволенні апеляційної скарги відповідача.

Присутній у судовому засіданні 21.01.2026 представник відповідача просив задовольнити апеляційну скаргу відповідача та відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача.

Позиції учасників справи

17.09.2025 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому відповідач заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги та просив залишити рішення Господарського суду міста Києва по справі №910/6586/25 від 14.08.2025 р. (в частині відмови в задоволенні позову) без змін, а апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

18.09.2025 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому позивач заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги відповідача та просив залишити її без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

19.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" (далі - підрядник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі - замовник, позивач) укладено Договір про закупівлю послуг № (далі - Договір), за умовами якого підрядник за завданням замовника, зобов`язується на свій ризик надати послуги: послуги з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів (Ремонт пунктів вимірювання витрат газу ГРС Оратів), відповідно до вимог чинних нормативних документів і технічної документації (які, з урахуванням частини 1 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (зі змінами та доповненнями), норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, далі іменуються - роботи), а замовник - прийняти та оплатити такі роботи відповідно до умов цього Договору.

Графіком визначено, що роботи мають бути виконані в 3 етапи: строк обстеження, розробки, подання на експертизи, усунення зауважень та отримання результатів експертиз робочої документації (перший етап) визначено не пізніше 120 календарних днів з дати укладання Договору, тобто не пізніше 19.05.2023; строк виготовлення/придбання основних блоків та вузлів, виконання будівельно-монтажних та електромонтажних робіт (другий етап) становив 300 календарних днів з дати укладання Договору, тобто не пізніше 15.11.2023; строк завершення пусконалагоджувальних робіт (третій етап) мали бути проведені не пізніше 365 календарних днів з дати укладання Договору, тобто не пізніше 19.01.2024.

Вартість виконуваних підрядником за Договором робіт, згідно з п. 3.1 Договору та Додаткової угоди №1 від 30.11.2023р. до Договору, складає 8 244 981,35 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 4.1 Договору підрядник зобов`язується виконати роботи протягом 365 календарних днів з дати укладання цього Договору з обов`язковим дотриманням погодженого із замовником Графіку виконання робіт (Додаток №3), що додається до цього Договору та є невід`ємною його частиною.

Пунктом 4.3 Договору визначено, що датою закінчення виконаних підрядником Робіт вважається дата їх прийняття замовником в порядку, передбаченому Розділом 5 цього Договору.

Відповідно до п. 5.1 Договору передача виконаних робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актами приймання виконаних робіт, підписаними уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п. 5.2 Договору акт приймання виконаних робіт та довідку про вартість виконаних робіт готує підрядник за формами КБ-2в і надає його замовнику не пізніше 25 числа звітного місяця.

Разом з актом приймання виконаних робіт підрядник надає замовнику повний комплект виконавчої документації за звітний період, оформленої належним чином, відповідно до вимог чинних нормативних документів у галузі будівництва.

Замовник протягом 5 (п`яти) робочих днів перевіряє достовірність отриманих акту приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт в частині фактично виконаних робіт, їх відповідність показникам якості, комплектність виконавчої документації, та, у разі відсутності явних недоліків, підписує його в рамках цього ж строку, або направляє мотивоване заперечення проти такого підписання.

Згідно з п. 5.3 Договору у випадку ненадання або надання підрядником замовнику неповного комплекту виконавчої документації, замовник набуває право не приймати та не оплачувати акти приймання виконаних робіт, до моменту надання повного комплекту виконавчої документації.

Пунктом 5.4 Договору узгоджено, що у разі виявлення в процесі приймання-передачі робіт недоліків, замовник письмово повідомляє підрядника про такі недоліки, та повідомляє його про час та місце зустрічі для складання акту про недоліки виконаних робіт, в якому обов`язково фіксується дата виявлення недоліків і дата щодо їх безкоштовного усунення.

Після усунення підрядником недоліків, зазначених в акті про недоліки виконаних робіт, підписується акт приймання виконаних робіт та довідка про вартість виконаних робіт, на підставі яких здійснюється розрахунок, передбачений Розділом 3 цього Договору. Акт приймання виконаних робіт, підписаний однією стороною, вважається недійсним та роботи вважаються такими, що не прийняті замовником та не передані підрядником (п. 5.5 Договору).

Згідно з п. 7.3.1 Договору підрядник зобов`язаний виконати роботи якісно та у встановлені Графіком виконання робіт (Додаток №3) строки відповідно до Технічних, якісних та кількісних характеристик (Додаток №1), ДБН іншої нормативної документації.

Для виконання робіт підрядник має отримати від замовника допуск на об`єкт, для чого, відповідно до п. 7.3.3 Договору, протягом 5 (п`яти) робочих днів після підписання цього Договору надати замовнику заяву за встановленою формою та необхідний перелік документів для отримання Допуску персоналу підрядника відповідно до вимог внутрішніх документів щодо охорони праці та допуску працівників сторонніх організацій та відвідувачів для виконання робіт (завдань) на об`єктах ТОВ "Оператор ГТС України".

Відповідно до п. 10.2 Договору у випадку несвоєчасного виконання робіт, передбачених Графіком виконання робіт (Додаток №3), до підрядника застосовуються штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 0,1 % від вартості робіт, які несвоєчасно виконані, за кожен день прострочення виконання робіт, а при порушенні строку виконання робіт більш ніж на 30 (тридцять) календарних днів підрядник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% від вартості несвоєчасно виконаних робіт.

Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і діє 395 календарних днів. В частині гарантійних зобов`язань Договір діє до закінчення гарантійного строку, а в частині розрахунків - до їх повного виконання.

Закінчення терміну дії цього Договору не звільняє сторони від виконання обов`язків, взятих на себе за цим Договором та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору (п. 11.1 та п. 11.2 Договору).

За актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2024 року від 05.03.2024 підрядником передано замовнику частину робіт ІІ етапу на суму 36 753,19 грн та змонтоване устаткування на суму 7 637 442,00 грн з ПДВ.

Позивачем зазначено, що дані факти встановлено у постанові Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2025 у справі № 910/4672/24, зокрема, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно Графіку виконання робіт по об`єкту (додаток № 3 до договору) кінцевий строк виконання І етапу робіт встановлено до 19.05.2023, ІІ етапу - до 15.11.2023, ІІІ етапу - до 19.01.2024. Судом встановлено, що, фактично станом на 19.02.2024, після завершення терміну дії Договору, підрядник не виконав свої зобов`язання за договором, про що свідчить відсутність Актів виконаних робіт до моменту отримання Замовником суми банківської гарантії. Перший акт приймання виконаних будівельних робіт за договором датовано 05.03.2024, що свідчить про порушення підрядником строків виконання робіт та неналежне виконання робіт за Договором.

Відповідно Акту № 2 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2024 року від 09.07.2024 підрядником передано замовнику частину робіт ІІ етапу на суму 379931,14грн, роботи ІІІ етапу на суму 6 123,67 грн, а також обладнання на 108 000,00 грн.

Позивач зазначив, що роботи ІІ етапу були прострочені на 110 і 236 днів відповідно, а роботи ІІІ етапу - на 171 календарний день, що є достатньою підставою для виникнення у підрядника обов`язку зі сплати штрафних санкцій у розмірі, передбаченому п. 10.2 Договору.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказав на те, що відповідачем прострочено виконання робіт за другим та третім етапами робіт по Договору, у зв`язку з чим позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 934 012,09 грн пені та 571 777,50 грн. штрафу.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У розумінні наведеної норми основним предметом договору підряду є результат виконаних підрядником робіт.

Графіком до Договору визначено, що роботи мають бути виконані в 3 етапи та у такі строки: строк обстеження, розробки, подання на експертизи, усунення зауважень та отримання результатів експертиз робочої документації (перший етап) визначено не пізніше 120 календарних днів з дати укладання Договору, тобто не пізніше 19.05.2023; строк виготовлення/придбання основних блоків та вузлів, виконання будівельно-монтажних та електромонтажних робіт (другий етап) становив 300 календарних днів з дати укладання Договору, тобто не пізніше 15.11.2023; строк завершення пусконалагоджувальних робіт (третій етап) мали бути проведені не пізніше 365 календарних днів з дати укладання Договору, тобто не пізніше 19.01.2024.

За актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2024 року від 05.03.2024 підрядником передано замовнику частину робіт ІІ етапу на суму 36 753,19 грн. та змонтоване устаткування на суму 7 637 442,00 грн з ПДВ.

За актом № 2 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2024 року від 09.07.2024 підрядником передано замовнику частину робіт ІІ етапу на суму 379931,14 грн, роботи ІІІ етапу на суму 6 123,67 грн, а також обладнання на 108 000,00 грн.

Позивач зазначав, що роботи ІІ етапу прострочені на 110 і 236 днів, а роботи ІІІ етапу - на 171 календарний день, що є підставою для виникнення у підрядника обов`язку зі сплати штрафних санкцій у розмірі, передбаченому п. 10.2 Договору.

З наведеного вбачається, що умовами Договору з урахуванням додатків до нього визначено різні обов`язки підрядника у межах основного зобов`язання, зокрема обстеження, розробка, подання на експертизи, усунення зауважень та отримання результатів експертиз робочої документації, виготовлення/придбання основних блоків та вузлів, будівельно-монтажні роботи, електромонтажні роботи, пусконалагоджувальні роботи.

Разом з тим, проаналізувавши передбачені у договорі зобов`язання підрядника, суд першої інстанції, врахував висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 18.02.2025 у справі №910/3385/24, які є подібними правовідносинами з даною справою, дійшов правильного висновку, що основним зобов`язанням підрядника є виконання усіх передбачених договором робіт, завершальною стадією яких є пусконалагоджувальні роботи, а результат підрядних робіт, зважаючи на предмет договору, - це закінчені роботи з ремонту відповідно до такого договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом п. 4.1 договору передбачено, що підрядник зобов`язався виконати роботи протягом 365 календарних днів з дати укладання цього договору з обов`язковим дотриманням погодженого із замовником графіку виконання робіт (Додаток №3), що додається до цього Договору та є невід`ємною його частиною.

Строк виконання робіт розпочинається з дати підписання договору та завершується зі спливом строку виконання встановленого для останнього етапу робіт.

Як зазначалось, основним зобов`язанням підрядника є виконання усіх передбачених договором робіт, завершальною стадією яких є пусконалагоджувальні роботи, а результат підрядних робіт, зважаючи на предмет договору, - це закінчені роботи з ремонту відповідно до такого договору.

За встановлених обставин, місцевий господарський суд першої інстанції дійшов мотивованого висновку про те, що сторонами передбачено строк виконання робіт в цілому, який складається із суми строків окремих етапів погоджених сторонами робіт, а тому, враховуючи умови договору, відповідач повинен був здійснити виконання робіт у строк по 19.01.2024.

Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За змістом частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафними санкціями у ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина перша статті 230 ГК України).

За змістом частини четвертої статті 231 цього Кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Отже, відповідальність підрядника за умовами укладеного між сторонами Договору у виді штрафних санкцій (пені, штрафу) настає у разі прострочення виконання відповідачем обов`язку зі здачі завершеного будівництвом об`єкта в експлуатацію, тобто за прострочення виконання підрядних робіт у цілому, а не за прострочення у виконанні окремих етапів робіт у межах основного зобов`язання.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 910/3385/24 від 18.02.2025.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності застосування до спірних правовідносин принципу єдності судової практики, з огляду на наступне. Судом першої інстанції вірно встановлено, що предмет спору у даній справі №910/6586/25 є тотожним предмету спору у справі № 910/3385/24, у якій Верховним Судом (постанова від 18.02.2025) уже сформовано правову позицію щодо стягнення штрафних санкцій за прострочення виконання робіт. Враховуючи аналогічність умов договорів та ідентичність суб`єктного складу (за участю того самого позивача), суд першої інстанції обґрунтовано врахував ці висновки при вирішенні даної справи відповідно до вимог ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Сторони в п. 10.2. Договору передбачили, що у випадку несвоєчасного виконання робіт, передбачених графіком виконання робіт (додаток № 3), до підрядника застосовуються штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 0,1 % від вартості робіт, які несвоєчасно виконані, за кожен день прострочення виконання робіт, а при порушенні строку виконання робіт більше ніж на 30 календарних днів підрядник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% від вартості несвоєчасно виконаних робіт.

Відповідно до умов договору сторонами визначено, що підрядник за завданням замовника зобов`язується на свій ризик надати послуги з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних в контрольних приладів, а замовник - прийняти та оплатити такі роботи відповідно до умов договору.

Тобто під роботами розуміється весь комплекс робіт, що є предметом договору. Умова договору про відповідальність не містить положень про її настання у випадку порушення строку виконання окремого етапу робіт.

Колегія суддів зауважує, що формулювання пункту 10.2 договору не містить словосполучення "етапи робіт". Договором передбачено покладення на боржника відповідальність за прострочення саме кінцевого строку виконання робіт, а не за несвоєчасне виконання кожного окремого етапу робіт.

Із системного аналізу наведених вище норм законодавства в сукупності із узгодженими сторонами умовами Договору вбачається, що відповідальність підрядника за умовами укладеного між сторонами у цій справі договору у виді штрафних санкцій (пені, штрафу) настає у разі прострочення виконання підрядних робіт у цілому, а не за прострочення у виконанні окремих етапів робіт у межах основного зобов`язання.

Подібна правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду від 23.07.2019 у справі № 911/2076/18, від 29.08.2019 у справі № 911/2454/18, від 12.09.2019 у справі № 911/2360/18, від 24.01.2020 у справі № 910/3362/18, від 25.02.2020 у справі № 910/3920/18, від 31.05.2022 у справі № 910/4235/20 та у постанові від 18.02.2025 у справі № 910/3385/24, в якій досліджувались аналогічні правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони у Договорі визначили кінцевий строк виконання відповідачем усіх передбачених Договором робіт - протягом 365 календарних днів з дати укладення цього договору (пункт 4.1 Договору).

У Додатку № 3 до Договору "Графік виконання робіт" сторони визначили строки виконання робіт, відповідно до якого підрядник зобов`язався виконати роботи з обстеження, розробки, подання на експертизи, усунення зауважень та отримання результатів експертиз робочої документації - 120 днів, виготовлення/придбання основних блоків та вузлів, будівельно-монтажні роботи, електромонтажні роботи - 300 днів, пусконалагоджувальні роботи - 365 днів.

Сторони визначили у Договорі початок перебігу терміну виконання робіт з дати укладання Договору - 19.01.2023.

Таким чином, з урахуванням п. 4.1 Договору, гранична дата виконання робіт по Договору - 19.01.2024.

З огляду на викладене колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що прострочення відповідачем виконання зобов`язання за договором починається із наступного дня за днем закінчення виконання всіх робіт за договором, тобто із 20.01.2024, та відповідно саме із цієї дати виникає право позивача на нарахування пені та штрафу.

А тому, відповідно до вірно здійсненого судом першої інстанції розрахунку, розмір пені та штрафу становлять 429 822,15грн. пені та 571 777,50грн. штрафу.

Колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції про відхилення тверджень відповідача про те, що замовником було допущено прострочення в частині надання дозволу на проведення робіт на 22 дні, і тому підрядник не зміг приступити до виконання робіт по договору та виконати зобов`язання з огляду на наступне.

Норми ч. 4 ст. 612 ЦК України та ч. 3 ст. 220 ГК України передбачають, що боржник не вважається таким, що прострочив, якщо виконання неможливе через прострочення кредитора.

Згідно з п. 7.3.3 Договору, на підрядника покладено першочерговий обов`язок ініціювати процедуру допуску: подати заяву та пакет документів протягом 5 робочих днів після укладення правочину (тобто до 26.01.2023). Матеріали справи свідчать, що відповідач вперше звернувся з відповідним листом лише 02.03.2023, суттєво порушивши встановлений договором строк. Доказів подальшої активності чи звернень за фактичним отриманням дозволу до 30.03.2023 суду не надано.

Отже, оскільки затримка у отриманні доступу до об`єкта виникла внаслідок несвоєчасних дій самого відповідача, висновок суду першої інстанції про безпідставність посилання відповідачем на прострочення кредитора є правомірним.

Також, вірним є висновок місцевого господарського суду про відхилення доводів відповідача про несвоєчасне прийняття результатів робіт замовником. Суд наголошував, що надання робіт неналежної якості не може кваліфікуватися як прострочення кредитора.

Відповідно до п. 7.3.1 Договору, на підрядника покладено обов`язок виконати якісно та у встановлені Графіком виконання робіт (Додаток №3) строки роботи відповідно до Технічних, якісних та кількісних характеристик (Додаток №1), ДБН іншої нормативної документації (п. 7.3.1 Договору).

Замовник має законне право відмовитися від підписання актів, якщо виявлені недоліки перешкоджають використанню результату робіт.

Згідно з п. 5.4 та п. 5.5 Договору, обов`язок замовника щодо прийняття виникає лише після повного усунення підрядником усіх дефектів у встановленому порядку.

Відтак, затримка у підписанні документів, викликана необхідністю виправлення помилок підрядника, є наслідком неналежного виконання зобов`язань самим відповідачем, а не простроченням позивача.

Доводи відповідача про те, що термін виконання робіт продовжився через форс-мажор згідно з п. 8.4 Договору і тому він вважає, що нараховувати штрафи без урахування цих обставин є незаконним, судом першої інстанції правомірно відхилено, з огляду на наступне.

Розділом 8 договору визначено, що жодна зі сторін не несе відповідальності за повне або часткове невиконання будь-яких умов у разі настання надзвичайних та невідворотних обставин, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військовi дiї, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропрiацiя, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквiзицiя, громадська демонстрацiя, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентованi умовами вiдповiдних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемiя, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повiнь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно з положеннями статті 218 ГК України у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст.14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно (ч.1).

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами. (ч.2).

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Таких висновків дотримується Верховний Суд у постановах від 25.01.2022 у справі №904/3886/21, від 30.11.2021 у справі № 913/785/17, від 15.06.2018 у справі №915/531/17, від 26.05.2020 у справі № 918/289/19, від 17.12.2020 у справі № 913/785/17.

Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

При виникненні форс-мажорних обставин сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Пунктами 8.2., 8.3. Договору передбачено, що сторони протягом 10 (десяти) календарних днів повинні сповістити одна одну про початок обставин непереборної сили (форс-мажору) у письмовій формі. Повідомлення про початок дії обставин непереборної сили (форс-мажору) та строк їх дії підтверджується сертифікатом Торгово-промислової палати України. Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення однієї зі сторін про неможливість виконання прийнятих за даним Договором зобов`язань внаслідок дії обставин непереборної сили та/або не надання сертифікату Торгово-промислової палати України, позбавляє сторону права посилатися на будь-яку вищевказану обставину, як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань.

Відповідно до п. 8.4. Договору сторони погодили, що при настанні обставин непереборної сили виконання зобов`язань за цим Договором продовжується на строк, відповідний строку дії вказаних обставин.

Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про стягнення 420 900,00 грн.

В обґрунтування заявленого позову у справі № 910/4672/24 Товариство з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" посилалось на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" безпідставно отримало грошові кошти в розмірі 420 900,00 грн. в якості оплати за гарантією, за відсутності настання гарантійного випадку у зв`язку з порушенням строку виконання робіт за Договором, який є предметом розгляду і у даній справі.

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/4672/24 від 28.06.2024, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2025, у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Залишаючи без змін рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/4672/24 від 28.06.2024, Північний апеляційний господарський суд постанові від 23.04.2025 встановив наступне:

- позивачем не надано належних та допустимих, у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, доказів існування форс-мажорних обставин у взаємовідносинах із відповідачем, як і не надано обґрунтованих причинно-наслідкових зв`язків між введенням 24.02.2022 в Україні воєнного стану та неможливістю виконання позивачем своїх зобов`язань за договором від 19.01.2023 №;

- щодо сертифікату №3200-24-0182 про форс-мажорні обставини за №43/03.23 від 29.01.2023, який видано Київською обласною торгово-промисловою палатою, суд відзначає, що оголошення форс-мажору має здійснюватися в порядку, передбаченому умовами договору, а саме відповідно до пункту 8.2. договору від 19.01.2023, яким визначено, що сторони протягом 10 (десяти) календарних днів повинні сповістити одна одну про початок обставин непереборної сили (форс - мажора) у письмовій формі. Повідомлення про початок дії обставин непереборної сили (форс - мажора) та строк їх дії підтверджується сертифікатом Торгово-промислової палати України;

- докази повідомлення Товариством з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" відповідача про настання форс-мажорних обставин у строк визначений умовами договору матеріали справи не містять та позивачем суду не надано;

- матеріалами справи підтверджується, що ТОВ "Газойлтехнопайп" звертаючись до ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" з листом №454, яким повідомило про настання форс-мажорних обставин, не надало до вказано листа сертифікату, яким би засвідчувало факт настання форс-мажорних обставин;

- твердження апелянта, наведені в апеляційній скарзі стосовно відсутності погодженого сторонами обов`язку надання відповідного сертифікату разом з повідомленням про настання форс-мажорних обставин, колегія суддів відхиляє, оскільки умовами пункту 8.2. договору від 19.01.2023 чітко визначено, що повідомлення про початок дії обставин непереборної сили (форс - мажора) та строк їх дії підтверджується сертифікатом Торгово-промислової палати України;

- до того ж колегією суддів враховано, що договір № від 19.01.2023 був укладений сторонами в період дії воєнного стану, отже при його підписанні сторони розуміли всі можливі ризики для своєї господарської діяльності і мали враховувати їх у своїх роботі.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Вказана правова позиція є сталою в судовій практиці і викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 910/3055/18, від 13.08.2019 у справі №910/11164/16.

Відповідно до приписів статті 6 Конституції України органи судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Враховуючи вищевикладене, врахувавши висновки у справі № 910/4672/24, судом першої інстанції вірно відхилено посилання ТОВ "Газойлтехнопайп" на обставини непереборної сили як на підставу для звільнення від відповідальності за договором №.

Також, за умовами пунктів 6.10- 6.12 Договору, строк виконання робіт міоже бути продовжений виключно у разі їх офіційного призупинення. Ця процедура є чітко регламентованою та передбачає два обов`язкові етапи: направлення однією зі сторін письмового звернення про настання обставин, що забороняють роботу; складання двостороннього акта про зупинку виконання робіт.

Матеріали справи свідчать, що відповідач не ініціював таку зупинку письмово, не надав суду жодного акта, підписаного відповідно до п. 6.11 Договору. Оскільки договірну процедуру призупинення робіт не було дотримано, правові підстави для автоматичного подовження строків виконання зобов`язання відсутні.

Доводи відповідача про наявність прострочення кредитора з боку замовника, оскільки останнім було допущено прострочення в частині погодження змін до робочої документації та не зупинено ГРС для проведення робіт правомірно відхилені судом першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 613 Цивільного кодексу України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Так, доводи відповідача з посиланням на листування сторін про допущення замовником прострочення в частині погодження змін до робочої документації, є необґрунтованими, оскільки умовами договору взагалі не визначено строки погодження робочої документації, невиконання яких можна кваліфікувати як прострочення кредитора.

Відповідно до п. 6.10 договору сторони залишають за собою право зупинити виконання робіт в межах строку дії цього Договору на підставі письмового звернення Підрядника або Замовника про настання умов, за яких виконання робіт заборонено та/або не рекомендовано діючими нормативними, галузевими документами, національними стандартами та правилами, що регламентують предмет таких робіт.

У випадку зупинки виконання робіт на підставі причин наведених у п. 6.10 сторони складають Акт про зупинку виконання робіт (п. 6.11. Договору).

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які акти про зупинку виконання робіт за Договором.

Стосовно заявленого відповідачем у суді першої інстанції клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Аналогічні приписи наведено у статті 233 ГК України, за змістом якої у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Аналіз приписів статей 551 ЦК України, 233 ГК України дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки; господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення.

В обґрунтування підстав для зменшення розміру штрафних санкцій за Договором відповідач посилався на збитковість підприємства у 2022-2023 роках, виконання робіт у повному обсязі за Договором та відсутності завдання позивачу збитків порушенням строків виконання робіт; неможливість відповідача впливати на визначення умов Договору; неодноразове повідомлення позивача про неможливість виконання робіт у встановлені строки.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 зі справи № 904/4685/18 від 21.11.2019 зі справи № 916/553/19).

Неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора (рішення Конституційного Суду від 11.07.2013 року № 7-рп/2013).

При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.

Досліджуючи питання про зменшення штрафних санкцій суд повинен об`єктивно оцінити чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів обох сторін, а не лише відповідача. Разом з тим, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити і з того, що одним із завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, оскільки вона має обов`язковий для учасників правовідносин характер.

При цьому суд повинен забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

При оцінці поданого клопотання про зменшення розміру неустойки судом першої інстанції вірно враховано значне прострочення відповідачем виконання робіт за Договором, а також те, що обґрунтований розмір штрафних санкцій, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, не є значним чи надмірно великим, виходячи із загальної суми вартості виконаних робіт за Договором, а також погодженого між сторонами розміру неустойки пені лише у розмірі 0,1 % від вартості несвоєчасно виконаних робіт та штрафу лише у розмірі 7% від вартості несвоєчасно виконаних робіт.

Надані відповідачем фінансові звітності малого підприємства (баланс на 31.12.2022 р., звіт про фінансові результати за 2022 р., баланс на 31.12.2023, звіт про фінансові результати за 2023 р.) не є достатніми підставами для зменшення розміру штрафних санкцій (пені та штрафу) з урахуванням встановлених судом обставин справи та у сукупності з іншими доказами, наявними у матеріалах справи.

А тому суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні клопотання відповідача щодо зменшення пені та штрафу.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 14.08.2025 у справі №910/6586/25 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування чи зміни в межах доводів та вимог апеляційних скарг не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на заявників.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 14.08.2025 у справі №910/6586/25 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покласти на скаржників.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повна постанова підписана 28.01.2026.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді С.В. Владимиренко

А.М. Демидова