ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2026 Справа № 914/3222/25

За позовом: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сирецький Бояр», м. Київ,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Федькович Мар`яни Михайлівни, м. Дрогобич Львівської області,

про розірвання Договору №8 про виготовлення продукції від 18.04.2025 та стягнення коштів у розмірі 65 030,00 грн

Суддя Н.Є. Березяк

Секретар судового засідання Р.Р. Волошин

За участю представників сторін:

від позивача: Гулько Ж.В. (в режимі відеоконференції) - представник

від відповідача: не з`явився.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сирецький Бояр» до Фізичної особи-підприємця Федькович Мар`яни Михайлівни, про розірвання Договору №8 про виготовлення продукції від 18.04.2025 та стягнення коштів у розмірі 65 030,00 грн.

Ухвалою суду від 22.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Рух справи відображено в ухвалах суду та протоколах судових засідань.

Ухвалою суду від 18.12.2025 закрито підготовче провадження у справі №914/3222/25 та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.01.2026.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позовній заяві. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором виготовлення продукції щодо поставки оплаченого товару.

В жодне судове засідання представник відповідача не з`явився. Копія ухвали суду від 22.10.2025 доставлена в Електронний кабінет відповідача у системі Електронний суд ЄСІТС 22.10.2025 об 16:04 про що сформовано Довідку про доставку електронного листа від 22.10.2025. Також матеріали справи містять докази доставки ухвал суду в Електронний кабінет відповідача у системі Електронний суд ЄСІТС

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, беручи до уваги, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Відсутність будь-яких заяв або клопотань відповідача, з урахуванням направлення судом на поштову та електронну адреси відповідача копій ухвал суду у справі, свідчить про незацікавленість відповідача у розгляді справи.

В судовому засіданні 22.01.2026 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, заслухавши представників сторін, присутніх в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

Як встановлено матеріалами справи, 18.04.2025 року між ОСББ «Сирецький Бояр» в особі голови правління Водолазької Ольги Степанівни (надалі - Позивач) та Фізичною особою-підприємцем Федькович Мар`яною Михайлівною (надалі - Відповідач), код ЄРДПОУ: , яка діє на підставі Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, дата та номер запису 29.06.2023, 005210608, було укладено договір № 8 про виготовлення продукції та підписано цифровими підписами.

Договір № 8 про виготовлення продукції є змішаним цивільно-правовим договором з елементами договору купівлі-продажу у розумінні статей 655 та 656 Цивільного кодексу України та договору підряду в розумінні статті 837 Цивільного кодексу України. Договір стосується виготовлення Товару на замовлення споживача. У порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець (Відповідач) зобов`язується поставити Замовнику (Позивачу) за адресою: Львівська область, місто Стрий, вул. Петлюри, 103 шляхом самовивозу Замовником (Позивачем) Товар, а Замовник (Позивач) зобов`язується у відповідності з умовами цього Договору оплатити Товар та прийняти цей Товар у власність.

На виконуючи умов договору 21.04.2025 Позивач здійснив передплату на рахунок Відповідача у розмірі 70% за лавки згідно умов договору № 8 від 18.04.2025, що підтверджується платіжною інструкцією № 3516, у розмірі 65 030,00 грн.

Відповідно до п. 5.1 договору № 8 від 18.04.2025 Терміни виробництва товару становлять 30 робочих днів з моменту оплати їх Замовником (Позивачем).

Станом на 17.10.2025 Відповідачем жодної інформації щодо здійснення своїх зобов`язань повідомлено не було, терміни виробництва товару не дотримано, що свідчить про невиконання умов договору № 8 від 18.04.2025.

Договір на момент подання позову є чинним, але Позивач заявляє вимогу про його розірвання у судовому порядку у зв`язку з невиконанням зобов`язань відповідачем ц визначений договором строк.

20.06.2025 Позивачем було надіслано Відповідачу Вимогу (за вих. №456) про виконання умов договору з проханням надати інформацію чому Відповідач порушує умови договору №8 від 18.04.2025 та коли будуть виконані роботи за договором №8 від 18.04.2025 р., за допомогою «Укрпошти» (про що свідчить додана квитанція).

Однак відповіді на претензію та жодних дій щодо виконання умов договору , станом на 17.10.2025 відповідачкою не вжито.

06.08.2025 Позивачем було надіслано Відповідачу Лист (за вих. № 462) у сервісі «Вчасно» про повернення коштів, у зв`язку з не виконанням умов договору, сплачених передплатою у розмірі 70% платіжним дорученням №3516 від 21.04.2025 згідно Договору №8 від 18.04.2025 за лавки в суму 65030,00 грн. Проте зазначений лист залишився без відповіді.

25.08.2025 Позивачем було надіслано Відповідачу Претензію (за вих. № 464) про повернення коштів та розірвання договору за допомогою «Укрпошти», в якій Позивач вимагав повернути сплачену передплату у розмірі 70% платіжним дорученням №3516 від 21.04.2025 згідно Договору №8 від 18.04.2025 за лавки в суму 65030,00 грн, а також розірвати договір про виготовлення продукції у зв`язку з не виконанням Відповідачем умов. Однак, 09.09.2025 дане відправлення було повернуто на адресу Позивача, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного кодексу України та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначено у ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності з ч. 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи правову природу укладеного сторонами даної справи договору, дослідивши права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини за договором купівлі - продажу та підряду.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 656 ЦК України встановлює предмет договору купівлі-продажу. Згідно даної статті предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Згідно з ч. 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

У відповідності з ч. 2 ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Окрім того, згідно з ч. 4 тієї ж статті 849 ЦК України замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Як вказує позивач, відповідач своїх зобов`язань за договором взагалі не виконав.

Будь-яких заперечень проти заявлених позивачем вимог чи доказів на спростування доводів позивача відповідачем суду не надано.

За приписами статті 525 ЦК України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Як встановлено ч. ч. 1, 2 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з частиною 3 ст. 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Враховуючи зазначені приписи законодавства, договір підряду може бути розірваний в результаті односторонньої відмови від нього у повному обсязі, тобто в результаті вчинення замовником одностороннього правочину, який тягне припинення зобов`язань його сторін.

Водночас, оскільки матеріалами справи підтверджується, що відповідач свого обов`язку з виконання підрядних робіт, передбачених договором підряду №8 від 18.04.2025, не виконав, що є істотним порушенням договору, і зазначена обставина не спростована відповідачем, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині розірвання договору є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Поряд з цим, відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Також положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Отже, з урахуванням зазначеного, після розірвання договору в силу приписів статті 1212 ЦК України позивач набуває право повернути безпідставно набуте відповідачем майно, а саме - грошові кошти, які останній утримує у себе без правової підстави.

Наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.02.2020 у справі № 910/13271/18.

Згідно з ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, у відповідача відсутні правові підстави для утримання перерахованого позивачем передплати за лавки, згідно умов Договору №8 від 18.04.2025 у розмірі 70 % в сумі 65 030,00 грн.

Оскільки матеріали справи не містять доказів отримання сторонами зустрічного задоволення зобов`язань одна від одної за спірним договором, який підлягає розірванню, сплачені позивачем грошові кошти за договором у розмірі 65 030,00 грн. підлягають поверненню позивачу.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сирецький Бояр» у повному обсязі.

Згідно з частинами 2, 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволений позовних вимог. Отже, судовий збір покладається на відповідача в розмірі 6 056,00 грн.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238,240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Розірвати договір № 8 про виготовлення продукції від 18.04.2025 року, укладений між ОСББ «Сирецький Бояр» (04060, м. Київ, вул. Ризька, 73Г, ) та Фізичною особою- підприємець Федькович Мар`яною Михайлівною ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємець Федькович Мар`яни Михайлівни ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСББ «Сирецький Бояр» (04060, м. Київ, вул. Ризька, 73Г, ) грошові кошти в розмірі 65 030,00 грн сплачені, як попередня оплата за договором № 8 про виготовлення продукції від 18.04.2025 та 6056,00 грн судового збору.

4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 28.01.2026.

Суддя Березяк Н.Є.