ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 рокум. ОдесаСправа № 916/896/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,

секретар судового засідання - І.С. Мисько,

за участю представників учасників справи:

ТОВ «Вердикт Капітал» - Т.В. Бурдюг

Боржник - Л.М. Шляпіна

Арбітражний керуючий - Г.І. Вудуд

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.08.2025 (суддя О.А. Демешин, м.Одеса, повну ухвалу складено 26.08.2025) про відмову у задоволенні заяви (вх. №3-398/25 від 16.05.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Господарського суду Одеської області від 26.07.2023 про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів

у справі №916/896/23

за заявою боржника: ОСОБА_1

про неплатоспроможність,

В С Т А Н О В И В :

Коротка історія справи

У березні 2023 року фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою від 01.03.2023 (вх. №932/23) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, призначення керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Вудуда Гаррі Ігоровича.

Зазначена заява мотивована наявністю у ОСОБА_1 заборгованості перед кредиторами ( ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»), яку останній неспроможний погасити.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.05.2023 відкрито провадження у справі №916/896/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів ОСОБА_1 ; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено керуючим реструктуризацією боржника ОСОБА_1 арбітражного керуючого Вудуда Гаррі Ігоровича.

З метою виявлення всіх кредиторів 01.05.2023 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - ОСОБА_1 на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за №70524 від 01.05.2023.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.06.2023 визнано грошові вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в сумі 2314116,00 грн із задоволенням у другу чергу.

Ухвалою попереднього засідання суду від 05.06.2023 визначено розмір та перелік усіх визнаних вимог для внесення керуючим реструктуризацією боржника до реєстру вимог кредиторів, до складу якого включені вимоги одного кредитора - ОСОБА_2 .

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.07.2023 визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 в сумі 3309537,29 грн із задоволенням у другу чергу, 97848,94 грн із задоволенням у третю чергу.

Постановою Господарського суду Одеської області від 26.07.2023 визнано банкрутом фізичну особу ОСОБА_1 ; введено відносно фізичної особи ОСОБА_1 процедуру погашення боргів; керуючим реалізацією майна призначено арбітражного керуючого Вудуда Гаррі Ігоровича.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.10.2024 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у задоволенні заяви про закриття провадження у справі №916/896/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 у зв`язку із недобросовісністю боржника та зловживання правами, наданими Кодексом України з процедур банкрутства; продовжено строк процедури погашення боргів ОСОБА_1 та строк повноважень керуючого реалізацією арбітражного керуючого Вудуда Гаррі Ігоровича на три місяці.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.01.2025 частково задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (вх.№3/870/24 від 13.12.2024) про перегляд судових рішень - ухвал Господарського суду Одеської області від 05.06.2023 у справі №916/896/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 за нововиявленими обставинами; скасовано ухвалу Господарського суду Одеської області від 05.06.2023 про визнання грошових вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в сумі 2314116,00 грн; постановлено нову ухвалу, якою визнано грошові вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 із задоволенням у другу чергу вимог кредиторів; у задоволенні іншої частини заяви (вх. №3-870/24 від 13.12.2024) про перегляд судового рішення відмовлено.

Постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 29.04.2025 задоволено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»; ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.01.2025 скасовано частково, виклавши її резолютивну частину в наступній редакції:

« 1.Заяву, яка сформована в системі «Електронний суд» 13.12.2024 (вх. №3-870/24 від 13.12.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про перегляд судових рішень - ухвал Господарського суду Одеської області від 05.06.2023 у справі №916/896/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 за нововиявленими обставинами - задовольнити.

2.Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання кредиторських вимог до ОСОБА_1 в сумі 2314116 грн.

3.Ухвалу Господарського суду Одеської області від 05.06.2023 про визнання грошових вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в сумі 2314116 грн - скасувати.

4.Ухвалу попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 05.06.2023 в частині визнання грошових вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в сумі 2314116 грн - скасувати та виключити їх з реєстру вимог кредиторів».

16.05.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла заява (вх. №3-398/25) Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про перегляд постанови Господарського суду Одеської області від 26.07.2023 про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів у справі №916/896/23 за нововиявленими обставинами, у якій заявник просив скасувати постанову Господарського суду Одеської області про визнання боржника банкрутом та перехід до процедури погашення боргів боржника від 26.07.2023 у справі №916/896/23 за нововиявленими обставинами та ухвалити нове рішення про закриття провадження у справі №916/896/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Нововиявленими обставинами Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» зазначило обставини недобросовісної поведінки боржника у справі - ОСОБА_1 . Так, заявник зазначив, що боржник, діючи явно недобросовісно, намагався ввести в оману як суд, так і кредитора щодо своєї неплатоспроможності і дійсного стану справ.

При цьому заявник наголосив на тому, що постанову Південно-західного апеляційного господарського суду було винесено 29.04.2025 (повний текст складено 05.05.2025), і саме в ній остаточно підтверджено недобросовісність боржника ОСОБА_1 , у зв`язку з чим і виключено ОСОБА_2 з реєстру кредиторів, разом з тим, такі обставини могли істотно вплинути на прийняття судом рішення щодо переходу до наступної стадії банкрутства фізичної особи або ж закриття провадження у справі, з огляду на що наявні належні обставини для перегляду постанови Господарського суду Одеської області про визнання боржника банкрутом та перехід до процедури погашення боргів від 26.07.2023 саме за нововиявленими обставинами, та прийняття об`єктивного та законного рішення.

В якості правового обґрунтування закриття провадження у справі внаслідок перегляду за нововиявленими обставинами постанови Господарського суду Одеської області від 26.07.2023, заявник послався на пункт 1 частини другої статті 320 Господарського процесуального кодексу України, частину сьому статті 123, частину одинадцяту статті 126, пункт 11 частини першої статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.08.2025 відмовлено у задоволенні заяви (вх. №3-398/25 від 16.05.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про перегляд постанови Господарського суду Одеської області від 26.07.2023 про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів у справі №916/896/23 за нововиявленими обставинами.

Ухвала суду мотивована тим, що наведені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні частини другої статті 320 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вони не спростовують факти, які покладено в основу судового рішення, зокрема наявність значної заборгованості перед самим заявником, тобто не є істотними для прийняття судом інших судових рішень у цій справі, також і скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 05.06.2023 про визнання грошових вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в сумі 2314116,00 грн - не є підставою для ухвалення інших судових рішень у цій справі.

Крім того, суд зазначив, що заявник не надав суду ані правового обґрунтування, ані належних та допустимих доказів на підтвердження своєї позиції щодо закриття провадження у справі на підставі частини сьомої статті 123, частини одинадцятої статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства.

Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги

Не погодившись з ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.08.2025, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулося із апеляційною скаргою, в якій просило оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення про скасування постанови Господарського суду Одеської області про визнання боржника банкрутом та перехід до процедури погашення боргів боржника від 26.07.2023 за нововиявленими обставинами і закриття провадження у справі №916/896/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Мотивуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначив, що у зв`язку із встановленням Південно-західним апеляційним господарським судом обставин недобросовісності боржника, а також із довготривалим ігноруванням арбітражним керуючим заяв Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про виключення ОСОБА_2 із реєстру кредиторів та бездіяльності з цього приводу, та вимушеними оскарженнями судових рішень задля встановлення дійсних обставин справи та відновлення прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», останнє було вимушено звернутися до суду із заявою про скасування постанови Господарського суду Одеської області про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника від 26.07.2023 за нововиявленими обставинами.

Так, постановою Господарського суду Одеської області від 26.07.2023 суд у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 перейшов до стадії погашення боргів, оскільки судом було встановлено, що декларації про майновий стан боржника перевірені та інформація, зазначена в них, відповідає дійсності; матеріали справи не містять погодженого боржником і схваленого кредитором плану реструктуризації боргів боржника, рішенням зборів кредиторів від 19.06.2023, оформленим протоколом, відмовлено у схваленні плану реструктуризації боргів боржника та прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника (саме на цих зборах приймав участь ОСОБА_2 ).

Враховуючи установлені обставини недобросовісності боржника ОСОБА_1 (які є нововиявленими обставинами) у суду першої інстанції були всі підстави для скасування постанови від 26.07.2023 з урахуванням обставин, які стали відомі, однак суд першої інстанції безпідставно та без обґрунтування свого висновку вказав, що наведені заявником обставини не слід вважати нововиявленими у розумінні частини другої статті 320 Господарського процесуального кодексу України.

Також скаржник послався на те, що суд першої інстанції взагалі залишив поза увагою статтю 90 Кодексу України з процедур банкрутства, хоча вона вказана у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами, а також у судових засіданнях представник кредитора неодноразово наголошувала на необхідності її застосування у даній справі, зокрема зауважувала, що у разі скасування постанови про визнання боржника банкрутом та перехід до процедури погашення боргів, суд може застосувати пункт 11 частини першої статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства.

Позиція боржника щодо апеляційної скарги

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржувану ухвалу суду - залишити без змін.

Зокрема, боржник зазначив про помилковість позиції заявника, що в разі відсутності визнаного судом боргу ОСОБА_2 у розмірі 2314116,00 грн суд ухвалив би інші рішення у цій справі, оскільки наявний борг перед самим заявником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в сумі 3309537, 29 грн. На цей час вже реалізовано майно боржника з торгів.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» не визнавалося судом конкурсним кредитором, не мало і не має права голосу, у тому числі у вирішенні питань щодо подальших процедур у справі. Являючись простим кредитором, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» позбавлене права на прийняття рішень щодо переходу до наступної процедури або про закриття провадження у справі.

Також боржник зазначив про відсутність обставин, передбачених частиною сьомою статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства, для закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Рух справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді апеляційної інстанції

Апеляційна скарга зареєстрована судом 08.09.2025 за вх.№3630/25.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2025 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів К.В. Богатиря, С.В. Таран.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.08.2025 у справі №916/896/23 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. Доручено Господарському суду Одеської області надіслати матеріали справи №916/896/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

19.09.2025 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи у 11-ти томах.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.08.2025 у справі №916/896/23. Встановлено учасникам справи строк до 08.10.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи. Розгляд апеляційної скарги призначено на 21.10.2025 о 14:00 год.

08.10.2025 представником ОСОБА_1 - адвокатом Шляпіною Людмилою Миколаївною подано відзив на апеляційну скаргу (вх.№3630/25/Д2 від 08.10.2025).

Між тим, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді-учасника колегії суддів - С.В. Таран, судове засідання, призначене на 21.10.2025, не відбулось, про що помічником судді складено відповідну довідку.

Після усунення обставин, які зумовили неможливість проведення судового засідання, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.11.2025, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, вирішено розглянути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.08.2025 у справі №916/896/23 поза межами строку, встановленого у частині третій статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк. Повідомлено учасників справи про те, що судове засідання у справі №916/896/23 відбудеться 02.12.2025 о 12:00 год, а також про місце його проведення.

Протокольною ухвалою суду від 02.12.2025 оголошено перерву у судовому засіданні до 27.01.2026 об 11:30.

У судових засіданнях, яке за клопотанням представника апелянта проводились в режимі відеоконференції, остання надала усні пояснення, відповідно до яких підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Боржник та арбітражний керуючий заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили відмовити у її задоволенні.

Заслухавши представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Обставини справи

У березні 2023 року фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою від 01.03.2023 (вх. №932/23) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у зв`язку із неспроможністю останнього виконання своїх грошових зобов`язань.

В обґрунтування поданої заяви боржник вказував на наявність простроченого зобов`язання перед ОСОБА_2 на підставі боргових розписок від 20.01.2006 в розмірі 60000,00 дол. США, що еквівалентно 2194116,00 грн, та від 20.01.2007 в розмірі 120000,00 грн, та перед Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (скорочено - ВАТ «ВіЕйБі Банк»), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», на підставі укладеного 14.05.2007 договору про надання споживчого кредиту №130/07ф у розмірі 90502,16 дол. США та 97848,94 грн, заборгованість за яким стягнута постановою Верховного Суду від 23.02.2022 у справі №520/16754/16, та в забезпечення виконання умов якого 23.05.2007 укладено іпотечний договір.

У конкретизованому списку кредиторів і боржників зазначено кредиторів:

- ОСОБА_2 із сумою зобов`язання 60000,00 дол. США (2194116,00 грн), підстава виникнення зобов`язання - боргова розписка, строк виконання зобов`язання - 31.03.2016, та 120000,00 грн, підстава виникнення зобов`язання - боргова розписка, строк виконання зобов`язання - 31.03.2020.

-Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» із сумою зобов`язання - 90502,16 дол. США та 97848,94 грн, підстава виникнення - постанова Верховного Суду від 23.02.2022, строк виконання зобов`язання - 23.02.2022.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.05.2023 відкрито провадження у справі №916/896/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів ОСОБА_1 ; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено керуючим реструктуризацією боржника ОСОБА_1 арбітражного керуючого Вудуда Гаррі Ігоровича.

З метою виявлення всіх кредиторів 01.05.2023 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - ОСОБА_1 на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за №70524 від 01.05.2023.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.06.2023 у справі №916/896/23 визнано грошові вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в сумі 2314116,00 грн із задоволенням у другу чергу.

Вказана ухвала мотивована тим, що заборгованість ОСОБА_1 в сумі 2314116,00 грн перед ОСОБА_2 підтверджено доказами, доданими до заяви про визнання грошових вимог, а саме розписками, які містять умови отримання боржником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення у встановлений строк.

Ухвалою попереднього засідання суду від 05.06.2023 у справі №916/896/23 визначено розмір та перелік усіх визнаних вимог для внесення керуючим реструктуризацією боржника до реєстру вимог кредиторів, до складу якого включені вимоги одного кредитора - ОСОБА_2 .

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.07.2023 у справі №916/896/23 визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 в сумі 3309537,29 грн із задоволенням у другу чергу, 97848,94грн із задоволенням у третю чергу.

Визнаючи грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість ОСОБА_1 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» підтверджується доказами, доданими до заяви про визнання грошових вимог, а саме: договорами, рішеннями суду. При цьому суд, встановивши, що оскільки грошові вимоги виникли до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (тобто до 01.05.2023), є конкурсними вимогами, документально підтверджені та обґрунтовані, визнав грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 в сумі 3309537,29 грн із задоволенням у другу чергу, 97848,94 грн із задоволенням у третю чергу. Твердження керуючого реструктуризацією стосовно того, що заявлені вимоги є забезпеченими судом до уваги не прийнято, оскільки згідно іпотечного договору від 23.05.2007 майновим поручителем-іпотекодавцем за ОСОБА_1 є ОСОБА_3 , тоді як згідно статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства забезпечені кредитори - це кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника.

Постановою Господарського суду Одеської області від 26.07.2023 у справі №916/896/23, залишеною без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.01.2024, визнано ОСОБА_1 банкрутом; введено відносно ОСОБА_1 процедуру погашення боргів; призначено арбітражного керуючого Вудуда Гаррі Ігоровича керуючим реалізацією майна; ухвалено оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України повідомлення про визнання ОСОБА_1 банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника; припинено процедуру реструктуризації боргів ОСОБА_1 ; припинено повноваження керуючого реструктуризацією боржника ОСОБА_1 - арбітражного керуючого Вудуда Гаррі Ігоровича; встановлено керуючому реалізацією майна банкрута та боржнику строк не пізніше 30 днів з дня введення процедури погашення боргів боржника (а саме: до 28.08.2023) для проведення інвентаризації майна боржника та визначення його вартості; визначено, що з моменту визнання боржника банкрутом розпорядження усіма правами щодо майна, включеного до складу ліквідаційної маси, здійснює керуючий реалізацією від імені боржника; встановлено, що з моменту визнання боржника банкрутом і до винесення судового рішення про закриття процедури банкрутства реєстрація переходу права власності від/до боржника та обтяжень майна боржника, включаючи нерухоме майно і цінні папери, що існують в бездокументарній формі, відбувається виключно на підставі заяви керуючого реалізацією; вирішено, що до складу ліквідаційної маси не включається житло, яке є єдиним місцем проживання сім`ї боржника (квартира загальною площею не більше 60 кв.м або житловою площею не більше 13,65 кв.м на кожного члена сім`ї боржника чи житловий будинок загальною площею не більше 120 кв.м) та не є предметом забезпечення, інше майно боржника, на яке згідно із законодавством не може бути звернено стягнення, кошти, що перебувають на рахунках боржника у пенсійних фондах та фондах соціального страхування, а продаж майна банкрута здійснюється відповідно до умов та в порядку, визначених Кодексом України з процедур банкрутства для юридичних осіб.

Дана постанова обґрунтована тим, що майновий стан боржника характеризується ознаками неплатоспроможності, а виявлених майнових активів боржника недостатньо для задоволення вимог кредиторів, тому погашення визнаних судом вимог кредиторів можливе не інакше як через введення процедур погашення боргів боржника, водночас беручи до уваги те, що комітет кредиторів у справі належним чином не сформований, у зв`язку з чим ним, відповідно, не приймались рішення стосовно схвалення плану реструктуризації боргів боржника або рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника, що в силу положень частини першої статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства зумовлює наявність підстав для визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника.

У вересні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулося в межах справи про неплатоспроможність №916/896/23 з позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсною розписки від 20.01.2006, наданої ОСОБА_1 , про отримання у ОСОБА_2 60000,00 дол. США та визнання недійсною розписки від 20.01.2007, наданої ОСОБА_1 , про отримання у ОСОБА_2 120000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорювані розписки є фіктивними, оскільки вони були укладені за попередньою змовою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задля ухилення від виконання судового рішення у справі №520/16754/16-ц шляхом штучного створення додаткового обсягу заборгованості.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 20.12.2023 у справі №916/896/23(916/3968/23) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.03.2024, яка залишена без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.08.2024, рішення Господарського суду Одеської області від 20.12.2023 у справі №916/896/23(916/3968/23) скасовано. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено та визнано недійсним правочин, оформлений розпискою від 20.01.2006, наданою ОСОБА_1 , про отримання у ОСОБА_2 60000,00 дол. США; визнано недійсним правочин, оформлений розпискою від 20.01.2007, наданою ОСОБА_1 , про отримання у ОСОБА_2 120000,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд апеляційної інстанції виходив з того, що правочини позики, оформлені оспорюваними розписками, які повинні забезпечити регулювання цивільних відносин і мають бути спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, у цьому випадку не мають на меті встановлення правових наслідків, які передбачені законом для цього виду правочинів, та добросовісне виконання зобов`язань за ними, а навпаки, спрямовані на фіктивну передачу грошових коштів від кредитора до боржника і, як наслідок, на штучне збільшення кількості голосів окремого «дружнього» кредитора на зборах кредиторів для можливості впливу на саму процедуру неплатоспроможності фізичної особи.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.04.2025 у справі №916/896/23 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання кредиторських вимог до ОСОБА_1 в сумі 2314116,00 грн. Ухвалу Господарського суду Одеської області від 05.06.2023 про визнання грошових вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в сумі 2314116,00 грн - скасовано. Ухвалу попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 05.06.2023 в частині визнання грошових вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в сумі 2314116,00 грн - скасовано та виключено їх з реєстру вимог кредиторів.

Зазначена постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що кредиторські вимоги ОСОБА_2 спростовані рішенням суду, що набрало законної сили (постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 27.03.2024 у справі №916/896/23(916/3968/23), яка залишена без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.08.2024), а отже, підлягають виключенню з реєстру кредиторських вимог. Відтак, матеріалами справи підтверджено наявність нововиявленої обставини для скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 05.06.2023 про визнання грошових вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в сумі 2314116,00 грн та ухвали попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 05.06.2023 в частині визнання грошових вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в сумі 2314116,00 грн та виключення їх з реєстру вимог кредиторів.

16.05.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла заява (вх. №3-398/25) Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про перегляд постанови Господарського суду Одеської області від 26.07.2023 про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів у справі №916/896/23 за нововиявленими обставинами, у якій заявник просив скасувати постанову Господарського суду Одеської області про визнання боржника банкрутом та перехід до процедури погашення боргів боржника від 26.07.2023 у справі №916/896/23 за нововиявленими обставинами та ухвалити нове рішення про закриття провадження у справі №916/896/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.08.2025 відмовлено у задоволенні заяви (вх. №3-398/25 від 16.05.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про перегляд постанови Господарського суду Одеської області від 26.07.2023 про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів у справі №916/896/23 за нововиявленими обставинами.

Позиція суду апеляційної інстанції

Предметом судового розгляду є заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Судовим рішенням, про перегляд якого за нововиявленими обставинами заявлено клопотання, є постанова Господарського суду Одеської області від 26.07.2023 про визнання ОСОБА_1 банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Порядок звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, підстави та порядок такого перегляду визначений приписами глави 3 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України (статті 320 - 325 цього Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для такого перегляду є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 320 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом викладених у заяві доводів Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в обґрунтування підстав для перегляду за нововиявленими обставинами постанови Господарського суду Одеської області від 26.07.2023 про визнання ОСОБА_1 банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника наводить обставини, що, на його думку, визначені пунктом 1 частини другої статті 320 Господарського процесуального кодексу України.

В якості нововиявлених обставин Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» зазначило обставини недобросовісної поведінки боржника у справі - ОСОБА_1 , оскільки боржник, діючи явно недобросовісно, намагався ввести в оману як суд, так і кредитора щодо своєї неплатоспроможності і дійсного стану справ.

Так, постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.04.2025 у справі №916/896/23 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання кредиторських вимог до ОСОБА_1 в сумі 2 314 116 грн. Ухвалу Господарського суду Одеської області від 05.06.2023 про визнання грошових вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в сумі 2 314 116 грн - скасовано. Ухвалу попереднього засідання Господарського суду Одеської області від 05.06.2023 в частині визнання грошових вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в сумі 2 314 116 грн - скасовано та виключено їх з реєстру вимог кредиторів.

Однією з підстав прийняття апеляційним судом такого рішення стали обставини, встановлені постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.03.2024 у справі №916/896/23(916/3968/23), залишеною без змін постановою Верховного Суду від 15.08.2024, якою визнано недійсним правочин, оформлений розпискою від 20.01.2006, наданою ОСОБА_1 , про отримання у ОСОБА_2 60000,00 дол. США, та визнано недійсним правочин, оформлений розпискою від 20.01.2007, наданою ОСОБА_1 , про отримання у ОСОБА_2 120000,00 грн.

Як вказує заявник, обставини щодо недобросовісної поведінки боржника ОСОБА_1 , що полягала у видачі боржником оспорюваних розписок, які стали підставою виникнення у ОСОБА_1 заборгованості перед ОСОБА_2 , які, в свою чергу, в подальшому у судовому порядку були визнані недійсними на підставі статті 234 Цивільного кодексу України, вже існували на момент прийняття постанови судом першої інстанції до процедури погашення боргів, однак не були відомі суду, і були остаточно підтверджені постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.04.2025 у цій справі (повний текст складено 05.05.2025), у зв`язку з чим і виключено ОСОБА_2 з реєстру кредиторів, разом з тим, такі обставини могли істотно вплинути на прийняття судом рішення щодо переходу до наступної стадії банкрутства фізичної особи або ж закриття провадження у справі, з огляду на що наявні належні обставини для перегляду постанови Господарського суду Одеської області про визнання боржника банкрутом та перехід до процедури погашення боргів від 26.07.2023 саме за нововиявленими обставинами, та прийняття об`єктивного та законного рішення.

При цьому в якості правового обґрунтування закриття провадження у справі внаслідок перегляду за нововиявленими обставинами постанови Господарського суду Одеської області від 26.07.2023, заявник послався на частину сьому статті 123, частину одинадцяту 11 статті 126 та пункт 11 частини першої статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства.

Втім, Південно-західний апеляційний господарський суд зауважує на помилковості доводів заявника про наявність у наведеної заявником обставини характеру нововиявленої (у розумінні норми пункту 1 частини другої статті 320 Господарського процесуального кодексу України) з таких підстав.

Колегія суддів зазначає, що передбачений нормами глави 3 розділу IV Господарського процесуального кодексу України перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин та має свої особливості.

Перегляд рішень, постанов або ухвал за нововиявленими або виключними обставинами є особливим видом провадження у господарському судочинстві. Підставою такого перегляду є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї, а також встановлення неконституційності нормативно-правового акта, встановлення порушення міжнародних зобов`язань. Тобто перегляд справи за нововиявленими або виключними обставинами має на меті перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

До нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є одночасна відповідність таким трьом умовам: по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність таких обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийнято).

У цьому висновку Південно-західний апеляційний господарський суд звертається до правової позиції Верховного Суду, що неодноразово викладалась в питанні визнання ознак нововиявлених обставин у господарському процесі, зокрема у постановах від 03.04.2018 у справі №910/6052/16 та від 07.08.2018 у справі №915/1708/14 та від 19.05.2020 у справі №910/19793/14, від 25.08.2020 у справі №910/6052/16, від 07.10.2020 у справі №922/1026/19.

Сталість наведеної правової позиції Верховного Суду підтверджується послідовно викладеною правовою позицією Великої Палати Верховного Суду в постанові від 27.05.2020 у справі № 802/2196/17-а, відповідно до якої нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість, ухваленого без їх урахування, судового рішення. До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є:

-існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

-на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

-істотність цих обставин для розгляду справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте).

Звертаючись до категорії «істотності» апеляційний суд зазначає, що питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним і вирішується судом, який розглядає відповідну заяву у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи могли ці обставини спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби зазначена обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (правова позиція Верховного Суду, викладена у пункті 3.2. постанови від 17.09.2019 у справі № 910/17258/17).

Стосовно підстав для перегляду судового рішення за нововиявлених обставинами апеляційний суд також звертається до практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Праведная проти Росії» від 18.11.2004).

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, якщо ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. При цьому, результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, та встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору.

Підсумовуючи викладене вище, слід вказати, що нововиявлена обставина - це юридичний факт, який:

-передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин;

-має істотне значення для правильного вирішення конкретної справи, оскільки якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акту, то вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду;

-існував на момент звернення заявника до суду і під час розгляду справи судом;

-не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.

Наведена вище правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.03.2023 у справі №904/10560/17.

На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та/або необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду про неї дані.

Здійснюючи процедуру перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін.

Перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення, для досягнення істини у справі (пункти 7.4-7.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі №19/028-10/13).

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 у справі №910/8113/16 висловила правову позицію, відповідно до якої суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Наведене вище свідчить про сталу та послідовну правову практику Верховного Суду у питанні застосування норм процесуального права, якими визначено порядок перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини четвертої статті 320 Господарського процесуального кодексу України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1)переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2)докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Особливості застосування процедури банкрутства до боржника - фізичної особи передбачено Книгою четвертою «Відновлення платоспроможності фізичної особи» Кодексу України з процедур банкрутства.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі №910/6639/20 вказав, що з огляду на мету та цілі Кодексу України з процедур банкрутства, інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

Відтак, у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 Цивільного кодексу України, відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (пункт 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частини 2, 3 статті 13 Цивільного кодексу України).

Тому до боржника - фізичної особи Кодекс України з процедур банкрутства установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів Кодекс України з процедур банкрутства покладає на боржника обов`язки:

-повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства), отже, обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та / або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

-надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4-11 частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства), а в разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;

-подати проект плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства);

-повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 Кодексу України з процедур банкрутства);

-погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 Кодексу України з процедур банкрутства).

Частиною другою статті 6 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника. Процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність разом з визнанням боржника банкрутом.

За визначенням, наведеним у статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, реструктуризація боргів боржника - це судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника. Погашення боргів боржника - це судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою задоволення вимог кредиторів за рахунок реалізації майна банкрута, визнаного банкрутом у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до норм Кодексу України з процедур банкрутства кожна судова процедура у справі про банкрутство (неплатоспроможність) має своє завдання та мету, а їх запровадження має здійснюватися із дотриманням правил (наявності визначених Кодексом України з процедур банкрутства для цього умов) переходу від однієї судової процедури до наступної.

При цьому інститут неплатоспроможності фізичних осіб розрахований на надання допомоги саме добросовісному боржнику, фінансово-майновий стан якого свідчить про його дійсну неплатоспроможність, тому суд повинен вчиняти виважені, послідовні та обґрунтовані процесуальні дії, в тому числі і при перевірці наявності підстав для застосування щодо боржника судових процедур, передбачених Книгою четвертою Кодексу України з процедур банкрутства.

Статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства унормовано, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

В силу частини першої статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства протягом трьох робочих днів після постановлення ухвали за результатами попереднього засідання господарського суду арбітражний керуючий згідно з цією ухвалою письмово повідомляє кредиторів про місце і час проведення зборів кредиторів та організовує їх проведення.

Пунктами 2, 3 частини другої статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що основними завданнями зборів кредиторів у процедурі реструктуризації боргів боржника є, зокрема, розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника, прийняття рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Відповідно до частини одинадцятої статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

За змістом частини першої статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства сплив 120 днів з відкриття судом провадження у справі про неплатоспроможність є підставою для ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника, якщо збори кредиторів до спливу вказаного строку не прийняли рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або прийняли рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника.

Водночас, відсутність рішення зборів кредиторів про перехід до процедури погашення боргів боржника, за умови спливу 120 днів з відкриття судом провадження у справі про неплатоспроможність, за нормами частини першої статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства, не перешкоджає ухваленню господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника.

Виняток з правила, встановленого частиною першою статті 130 цього Кодексу, становить, зокрема наявність підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність, що передбачені частиною сьомою статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства.

Тож, окрім загальних підстав закриття провадження у справі про банкрутство, встановлених частиною першою статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства (з урахуванням статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства тією мірою, якою вони можуть стосуватися боржника - фізичної особи), суд відповідно до частини сьомої статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо:

1)боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи і витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів і витрат боржника та членів його сім`ї;

2)майно членів сім`ї боржника було придбано за кошти боржника та/або зареєстровано на іншого члена сім`ї з метою ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами;

3)судовим рішенням, що набрало законної сили та не було скасоване, боржник був притягнутий до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю.

Як зазначалося, до боржника - фізичної особи Кодекс України з процедур банкрутства установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Кодекс України з процедур банкрутства містить низку процесуальних запобіжників задля уникнення недобросовісного використання боржником судових процедур неплатоспроможності, зокрема передбачає:

-відмову у затвердженні плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність, якщо порушено порядок розроблення, схвалення та погодження цього плану; умови реструктуризації боргів суперечать законодавству; боржник не погасив борги, що підлягають обов`язковій сплаті згідно з частиною третьою статті 125 Кодексу України з процедур банкрутства або боржник вчиняє дії, спрямовані на перешкоджання проведенню стосовно нього процедур, передбачених цим Кодексом (пункти 1, 2, 5, 6 частини восьмої статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства);

-дискрецію господарського суду у вирішенні питання щодо можливості подальшого руху справи про неплатоспроможність, якщо протягом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів боржника мета цієї процедури не досягнута (частина одинадцята статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства).

Порівняльний аналіз положень частини одинадцятої статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства з частиною сьомою статті 123 цього Кодексу свідчить, що хоча ці норми частково кореспондуються між собою, проте не є тотожними за ступенем імперативності, колом ініціаторів та передумовами їх застосування.

Такі відмінності дають підстави для висновку, що неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника протягом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів може бути самостійною підставою для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи відповідно до частини одинадцятої статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства.

Водночас слід враховувати, що сам по собі факт недосягнення мети судової процедури реструктуризації боргів не є обов`язковою підставою для припинення реабілітації боржника у справі про відновлення платоспроможності фізичної особи, адже за змістом частини одинадцятої статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства у такому випадку закриття провадження у справі про неплатоспроможність є лише одним з варіантів вирішення господарським судом питання щодо подальшого руху такої справи, поряд з визнанням боржника банкрутом та переходом до процедури погашення його боргів.

За загальним правилом, закриття провадження у справі є формою завершення судового розгляду без прийняття рішення по суті справи через виявлення після відкриття провадження таких обставин, з якими закон пов`язує неможливість її судового розгляду.

При цьому очевидним є те, що неподання до господарського суду протягом трьох місяців з введення процедури реструктуризації боргів погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника може бути зумовлене як недобросовісною поведінкою боржника, так і неналежною реалізацією кредиторами власних правомочностей.

За таких обставин, однією з процесуальних гарантій захисту інтересів сторін та ухвалення справедливого рішення за частиною одинадцятою статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства є закріплена у цій нормі дискреція господарського суду - можливість обрати з двох варіантів рішення (про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність) такий, що є найбільш оптимальним у правових і фактичних умовах вирішення конкретної справи, з урахуванням принципів добросовісної поведінки боржника, неналежної реалізації кредиторами власних правомочностей та судового контролю у відносинах неплатоспроможності, а також відповідно до основної мети провадження у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

Щодо застосування частини одинадцятої статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі №910/6639/20 сформував висновок, за яким у випадку неподання до господарського суду протягом трьох місяців погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника, суд, через призму судового контролю, повинен за своїм внутрішнім переконанням оцінити за наявними у матеріалах справи доказами причини неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів, які можуть полягати за одних обставин у діях / бездіяльності кредиторів, за інших обставин - у діях / бездіяльності боржника, при цьому враховуючи добросовісність поведінки учасників провадження у справі про неплатоспроможність.

У цій справі Господарський суд Одеської області, ухвалюючи 26.07.2023 постанову про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів, залишеною без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.01.2024, виходив з того, що до місцевого господарського суду в межах встановленого чинним законодавством строку не було подано погодженого боржником і схваленого кредитором плану реструктуризації боргів боржника, при цьому конкурсний кредитор - ОСОБА_2 , який на момент проведення зборів був єдиним кредитором боржника, є заінтересованою особою щодо боржника у розумінні статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, що зумовило відсутність можливості розгляду плану реструктуризації боргів боржника та його схвалення у порядку, визначеному частиною п`ятою статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства.

Водночас, суди встановили, що майновий стан боржника характеризується ознаками неплатоспроможності, а виявлених майнових активів останнього недостатньо для задоволення вимог кредиторів, у зв`язку з чим погашення визнаних судом вимог кредиторів можливе не інакше як через введення процедур погашення боргів боржника.

За таких обставин, беручи до уваги те, що комітетом кредиторів не приймалось рішення щодо схвалення плану реструктуризації боргів боржника або рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника, суди дійшли висновку, що силу положень частини першої статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства наявні підстави для визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника.

У подальшому постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.04.2025 у справі №916/896/23 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання кредиторських вимог до ОСОБА_1 в сумі 2314116,00 грн, оскільки останні спростовані рішенням суду, що набрало законної сили (постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 27.03.2024 у справі №916/896/23(916/3968/23), яка залишена без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.08.2024), з огляду на що апеляційним судом вимоги вказаного кредитора були виключені з реєстру вимог кредиторів.

Заявник, вказуючи на недобросовісну поведінку боржника, яка була остаточно підтверджена постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.04.2025 у цій справі (повний текст складено 05.05.2025), у зв`язку з чим і виключено ОСОБА_2 з реєстру кредиторів, просив скасувати постанову Господарського суду Одеської області про визнання боржника банкрутом та перехід до процедури погашення боргів боржника від 26.07.2023 у справі №916/896/23 за нововиявленими обставинами та ухвалити нове рішення про закриття провадження у справі №916/896/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що на момент прийняття Господарським судом Одеської області постанови про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів (26.07.2023), окрім вимог кредитора ОСОБА_2 у розмірі 2314116,00 грн, існували визнані судом кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до боржника в розмірі 3309537, 29 грн із задоволенням у другу чергу та 97848,94 грн із задоволенням у третю чергу.

А тому, навіть за відсутності визнаного судом боргу ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 , залишається визнаний судом борг ОСОБА_1 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», водночас останнім не надано доказів існування станом 26.07.2023 (тобто на дату винесення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів) істотних для справи обставин, які, зокрема, підтверджують можливість погашення боржником за рахунок свого майна визнаного боргу перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у вищевказаному розмірі, які були б істотними для справи, але не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі заявнику.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні частини другої статті 320 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вони не спростовують факти, які покладено в основу судового рішення, зокрема наявність значної заборгованості перед самим заявником, тобто не є істотними для прийняття судом інших судових рішень у цій справі, крім того, скасування апеляційним судом ухвали Господарського суду Одеської області від 05.06.2023 про визнання грошових вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в сумі 2314116,00 грн також не є підставою для ухвалення інших судових рішень у цій справі.

Щодо клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про закриття провадження у справі на підставі частини сьомої статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства колегія суддів зазначає, що викладені заявником обставини не можуть бути підставою для для закриття провадження у справі на підставі вказаної норми Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки заявник належним чином не вмотивував свою заяву та не зазначив, як обставини щодо виключення вимог ОСОБА_2 з реєстру вимог кредиторів спростовують факти, покладені в основу постанови Господарського суду Одеської області від 26.07.2023 про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів, водночас суд першої інстанції, приймаючи постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника, оцінив за наявними у матеріалах справи доказами причини неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів (комітет кредиторів у справі належним чином не сформований, відповідно, ним не приймались рішення стосовно схвалення плану реструктуризації боргів боржника або рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника), та обрав з двох варіантів рішення (про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність) такий, що є найбільш оптимальним у правових і фактичних умовах вирішення конкретної справи, з урахуванням принципів судового контролю у відносинах неплатоспроможності, а також відповідно до основної мети провадження у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

Також колегія суддів не вбачає підстав для закриття провадження у справі на підставі частини сьомої статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки заявником не вмотивовано та не надано належних та допустимих доказів на підтвердження існування жодної із обставин, які визначені вказаною нормою в якості підстав для закриття провадження у справі та які були б істотними для справи, але не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі заявнику.

Посилання апелянта на необхідності застосування пункту 11 частини першої статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства, відповідно до якого господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) у разі якщо господарським судом не встановлені ознаки неплатоспроможності боржника, колегія суддів відхиляє, виходячи з того, що наразі існує визнаний судом значний борг перед самим заявником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в сумі 3309537,29 грн, визнання недійсними розписок та виключення одного із кредиторів із реєстру вимог кредиторів жодним чином не вплинуло на майно боржника, водночас встановлені у постанові про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів від 26.07.2023 обставини стосовно того, що майновий стан боржника характеризується ознаками неплатоспроможності, а виявлених майнових активів останнього недостатньо для задоволення вимог кредиторів, у зв`язку з чим погашення визнаних судом вимог кредиторів можливе не інакше як через введення процедур погашення боргів боржника, Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» не спростовані.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та заснованого на законі висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Господарського суду Одеської області від 26.07.2023 про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів у цій справі.

Аргументи апеляційної скарги правомірності наведеного висновку не спростовують, натомість зводяться до помилкового тлумачення скаржником норми пункту 1 частини другої статті 320 Господарського процесуального кодексу України в аспекті наявності у наведеної ним обставини характеру нововиявленої.

Висновки суду апеляційної інстанції

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника, суд апеляційної керується висновком Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

В силу приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи скаржника не спростовують висновків Господарського суду Одеської області про відмову у задоволенні заяви (вх. №3-398/25 від 16.05.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про перегляд постанови Господарського суду Одеської області від 26.07.2023 про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів у справі №916/896/23 за нововиявленими обставинами, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 26.08.2025 у справі №916/896/23 колегія суддів не вбачає, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 269-271, 276, 281-284 ГПК України,

Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.08.2025 у справі №916/896/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені статтями 287, 288 Господарського процесуального кодексу України та статтею 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повну постанову складено 02.02.2026.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран