УХВАЛА

02 лютого 2026 року

м. Київ

cправа № 6/95-8/165(914/2513/25)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 15.09.2025

та постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2025

у справі №6/95-8/165 (914/2513/25)

за позовом ОСОБА_1

до Відкритого акціонерного товариства «Пасавтопром»

про стягнення 19 821,75 грн

у межах справи № 6/95-8/165

за заявою Державної інноваційної фінансово-кредитної установи

про банкрутство Відкритого акціонерного товариства «Пасавтопром»

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 15.09.2025 у справі №6/95-8/165 (914/2513/25) позовну заяву ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Пасавтопром» про стягнення 19 821,75 грн повернуто позивачу.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 15.09.2025 у справі №6/95-8/165 (914/2513/25) та прийняти нове рішення, яким стягнути з ВАТ «Пасавтопром» недоплачену заборговану заробітну плату за період з 01.04.2008 - 01.12.2008 в розмірі 1837,90 грн і інфляційні нарахування за період 01.04.2008 по 01.05.2021 в сумі 17983,85 грн, всього 19821,75 грн. Судові витрати покласти на боржника.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2025 у задоволенні вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 від 01.10.2025 (вх. №01-05/2872/25 від 02.10.2025) відмовлено. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 15.09.2025 у справі №6/95-8/165 (914/2513/25) залишено без змін.

До Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла касаційна скарга, у якій заявлено вимогу скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 15.09.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2025 у справі №6/95-8/165(914/2513/25) та прийняти нове рішення, яким стягнути з ВАТ «Пасавтопром» недоплачену заборговану заробітну плату.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №6/95-8/165(914/2513/25) визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2025.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.12.2025 касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Львівської області від 15.09.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2025 у справі №6/95-8/165(914/2513/25) залишено без руху; надано скаржнику строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху у такий спосіб:

- зазначити конкретні підстави касаційного оскарження, викладені у пункті 5 частини другої статті 290 ГПК України з їх належним обґрунтуванням;

- надати суду докази надсилання копії касаційної скарги Відкритому акціонерному товариству «Пасавтопром».

Роз`яснено скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

12.01.2026 до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додано докази надсилання копії касаційної скарги Відкритому акціонерному товариству «Пасавтопром». На виконання вимог пункту 5 частини 2 статті 290 цього Кодексу скаржник вказує, що в даному випадку відсутній висновок Верховного Суду щодо питань застосування норми права у подібних правовідносинах, які допустили суди попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень, тому відповідно до п.3 ч.2 ст. 287 ГПК України є підстави для касаційного оскарження судових рішень.

Верховний суд, вдруге зауважує, що якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, він повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає непогодження із ним.

У заяві про усунення недоліків касаційної скарги, ОСОБА_1 в обґрунтування пункту 3 частини 2 статті 287 ГПК України як підстави касаційного оскарження не зазначив норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання та не обґрунтовує, в чому полягає непогодження із ним.

З огляду на викладене, у касаційній скарзі та заяві про усунення недоліків відсутні обґрунтовані підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другою статті 287 цього Кодексу.

Скаржник повинен розуміти, що призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, формування обґрунтованої правової позиції стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах з вказівкою на обставини, що потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, але не нав`язуючи, при цьому, нижчестоящим судам результат вирішення конкретної судової справи.

Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу "правової визначеності", що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини") умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Зважаючи на наведене, скаржник повинен усвідомлювати, що зазначення будь-яких із визначених пунктами 1-4 частини другої статті 287 ГПК України випадків потребує належних, вичерпних обґрунтувань, позаяк відкриття касаційного провадження за відсутності або неточності таких обґрунтувань може призвести до порушення принципу "правової визначеності".

За таких обставин вимоги процесуального закону щодо змісту касаційної скарги, викладені у пункті 5 частини другої статті 290 та частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України скаржником виконані не були, а отже відсутні підстави вважати, що недоліки касаційної скарги були усунуті ОСОБА_1 в повному обсязі.

Статтею 292 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Згідно з частиною 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до приписів статті 292 Господарського процесуального кодексу України питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з доданими до скарги матеріалами, а касаційна скарга залишається в суді касаційної інстанції.

Враховуючи викладене, касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Львівської області від 15.09.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2025 у справі №6/95-8/165(914/2513/25) підлягає поверненню на підставі статті 174 та частини 5 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Львівської області від 15.09.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2025 у справі №6/95-8/165(914/2513/25) повернути скаржнику разом з доданими до неї матеріалами.

2. Оригінал касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

3. Копію касаційної скарги залишити в матеріалах справи №6/95-8/165(914/2513/25).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.І. Картере

К.М. Огороднік