ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2026 р. м. Київ Справа № 911/3474/25

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та проведення судового засідання за наявними матеріалами справу

за позовом Комунального підприємства «Ходосівське» Феодосійської сільської ради Обухівського району Київської області, с. Ходосівка, Києво-Святошинський район, Київської області

до Відділу гуманітарного розвитку Феодосійської сільської ради Обухівського району Київської області, с. Ходосівка, Обухівський район, Київської області

про стягнення заборгованості

без виклику представників учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Комунального підприємства «Ходосівське» Феодосійської сільської ради Обухівського району Київської області б/н від 12.11.2025 року (вх. №7845 від 13.11.2025) (далі позивач) до Відділу гуманітарного розвитку Феодосійської сільської ради Обухівського району Київської області (далі відповідач) про стягнення 104020,00 грн.

Ухвалою суду від 18.11.2025 року позовну заяву залишено без руху.

До суду від позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява б/н від 28.11.2025 року (вх. №16684/25 від 28.11.2025) про усунення недоліків.

Дослідивши зміст поданої заяви, суд дійшов висновку, що позивачем усунуто недоліки позовної заяви, встановлені ухвалою суду від 18.11.2025 року.

Ухвалою суду від 28.11.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/3474/25 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи).

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №R07 долученим до матеріалів справи, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Судом враховано, що ухвала Господарського суду Київської області від 28.11.2025 направлялись відповідачу на юридичну адресу згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Крім того, ухвалу суду від 28.11.2025 у справі офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua. Інформацію про розгляд справи №911/3474/25 оприлюдено на сайті «Судова влада України».

Згідно ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач, який належним чином повідомлений про наявність у провадженні суду справи з позовними вимогами до нього, у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами.

Враховуючи, що ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 2 ст. 252 ГПК України визначено, що суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Комунальним підприємством «Ходосівське» Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області (за договором - виконавець) та Відділом гуманітарного розвитку Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області (за договором - замовник) 19.04.2024 року укладено Договір №280424 про закупівлю послуг (далі Договір), згідно умов п. 1.1 якого, Виконавець зобов`язується надавати Замовнику послуги по очищенню вигрібних ям від стічних вод та рідких відходів (ДК 021:2015:90460000-9 - Послуги зі спорожнення вигрібних ям і септиків) (далі - Послуги) за адресами та в кількості, яка визначена у Додатку № 1, який є невід`ємною частиною цього Договору, а Замовник зобов`язується приймати надані Послуги та оплачувати їх у порядку, передбаченому даним Договором.

Згідно п. 2.1 Договору, загальна вартість послуг, що надаються Виконавцем Замовнику становить 292370,50 грн. в т.ч. ПДВ 48728,42 грн.

Відповідно до п. 4.1. Договору, Замовник здійснює оплату Виконавцю за фактично надані Послуги на підставі Акту наданих послуг шляхом перерахування грошових коштів на банківській рахунок Виконавця протягом 10 (десяти) календарних днів з дати підписання Акту наданих послуг Сторонами.

Замовник зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі здійснювати оплату за надані послуги (пп. 6.1.1 п. 6.1 Договору).

Додатками до Договору є Орієнтований обсяг наданих послуг по очищенню вигрібних ям від стічних вод та рідких відходів (Додаток №1), Розрахунок вартості послуг (Калькуляція) (Додаток №2), Протокол погодження договірної ціни (Додаток №3).

26.12.2024 між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Договору згідно умов якої сторони погоди викласти п. 10.1 у наступній редакції: «Цей Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 30.04.2025, а в частині розрахунків до повного їх виконання сторонами»; викласти п. 2.1 у наступній редакції: «Загальна сума Договору становить 350696,00 грн. у т.ч. ПДВ 58449,33 грн.»; викласти п. 5.1 у наступній редакції: «Строк (термін) надання Послуг: з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та по 30.04.2025».

Як зазначено позивачем, він на виконання своїх зобов`язань за Договором надав, а відповідач прийняв послуги на загальну суму 267480,00 грн., що підтверджується Актом надання послуг №1648 від 11.07.2024 року, №2143 від 31.10.2024 року, №3144 від 26.12.2024 року, №451 від 31.12.2024 року.

Однак, відповідач свої зобов`язання за Договором виконав частково, сплативши за надані послуги 163460,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №23/07/2024 від 29.07.2024 року, №23/07/2024 від 29.07.2024 року, №19/11/2024 від 21.11.2024 року, у зв`язку із чим за ним утворилась заборгованість у сумі 104020,00 грн. за актами надання послуг №3144 від 26.12.2024 року, №451 від 31.12.2024 року, що додатково підтверджується актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2024 до 31.12.2024.

Позивачем на адресу відповідача надіслано лист-вимогу №190-О від 10.09.2025 з вимогою сплатити заборгованість в розмірі 104020,00 грн. протягом 7 (семи) календарних днів з дати отримання листа-вимоги, який отримано відповідачем 10.09.2025 року, що підтверджується відміткою відповідача за вхідним номером №1341 від 10.09.2025 на такій вимозі. Однак, зазначена вимога залишена відповідачем без відповіді та реагування, заборгованість у сумі 104020,00 грн. не погашена, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Укладений між сторонами договір за своєю природою є договором про надання послуг, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 63 Цивільного кодексу України. Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме - майново-господарських зобов`язань згідно зі ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України, а згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, станом на день розгляду справи, відповідач заборгованість за отримані від позивача послуги в повному обсязі не сплатив та не надав суду доказів, які б спростовували суму заявленого до стягнення боргу у розмірі 104020,00 грн.

Таким чином, факт порушення відповідачем зобов`язань за Договором судом встановлений та по суті відповідачем не спростований.

За таких обставин, вимога позивача щодо стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 104020,00 грн. є обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Комунального підприємства «Ходосівське» Феодосійської сільської ради Обухівського району Київської області до Відділу гуманітарного розвитку Феодосійської сільської ради Обухівського району Київської області про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відділу гуманітарного розвитку Феодосійської сільської ради Обухівського району Київської області (08173, Київська область, Обухівський район, с. Ходосівка, вул. Мирного П., буд. 2, ) на користь Комунального підприємства «Ходосівське» Феодосійської сільської ради Обухівського району Київської області (08173, Київська область, Обухівський район, с. Ходосівка, вул. Мирного П., буд. 2, ) 104020 (сто чотири тисячі двадцять) грн. 00 коп. заборгованості та 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць