ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2026 р. Справа № 911/1809/25

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

розглянувши матеріали справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ера-Констракшн», с. Білогородка, Бучанський район, Київська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СС-Сервіс», с. Білогородка, Бучанський район, Київська область

про стягнення 59 745, 49 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ «Ера-Констракшн» звернулось в Господарський суд Київської області із позовом до ТОВ «СС-Сервіс» про стягнення 26 559, 76 грн пені, 13 381, 10 грн інфляційних втрат, 19 804, 63 грн 20% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо своєчасної оплати за користування орендованим обладнанням відповідно до Договору оренди № 130424-1 від 13.05.2024 р.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.06.2025 р. відкрито провадження у справі № 911/1809/25 за позовом ТОВ «Ера-Констракшн» до ТОВ «СС-Сервіс» про стягнення 59 745, 49 грн і визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи), встановлено сторонам строки для подачі відповідних заяв по суті спору.

Відповідач про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи) був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву та інші заяви по суті спору не надав. Обов`язок по повідомленню відповідача про час та місце судового засідання судом виконано, так як усі процесуальні документи по справі направлені відповідачу до його електронного кабінету у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

13.05.2024 р. між позивачем (надалі Орендодавець) та відповідачем (надалі Орендар) було укладено договір оренди № 130424-1, згідно з умов п. 1.1. якого Орендодавець передає в оренду, а Орендар приймає в тимчасове оплатне користування з обов`язком повернути, будівельне та/або інше обладнання, машини, механізми тощо, перелік якого погоджується в додатках до цього Договору (надалі по тексту Обладнання) (надалі Договір).

Згідно з п.п. 3.2., 3.3., 3.7. Договору обладнання передається Орендарю після виконання обома Сторонами умов, погоджених в цьому Договорі та відповідному Протоколі до нього, які передують такій передачі (п. 3.2.).

3.3. Факт передачі кожної одиниці Обладнання підтверджується Актом прийому-передачі Обладнання, згідно встановленої у Додатку № 2 до цього Договору форми, який підписується уповноваженими представниками Сторін.

3.7. Підписання належним представником Орендаря Акту прийому-передачі Обладнання є підтвердженням того, що Обладнання передано в належному стані, а також те, що отримуючи Обладнання в оренду без оператора Орендодавця, Орендар перевірив працездатність Обладнання, та йому відомі усі властивості Обладнання, правила, умови, особливості використання Обладнання, правила безпеки (пожежної безпеки) при його застосуванні, а також отримано вичерпну інформацію щодо технічного стану обладнання.

Пунктами 4.1. встановлено, що строк оренди Обладнання відраховується з дати передачі Обладнання за Актом прийому-передачі та закінчується датою повернення Обладнання за Актом повернення, форма якого наведена у Додатку № 4 до цього Договору розмір орендної плати визначається на підставі «Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу» (далі - Методика) і становить 272, 44 грн. (в т. ч. ПДВ 45,41 грн.) за базовий місяць оренди та перераховується Орендарем Орендодавцю не пізніше останнього числа місяця, за який вона вноситься (3.1.).

Відповідно до п. 6.1. Договору орендна плата нараховується на підставі тарифу Орендодавця в розмірі, встановленому за добу або місяць оренди одиниці Обладнання (далі Період), узгодженому та наведеному у відповідному Протоколі до цього Договору, з Можливістю отримання Орендарем, за погодження з Орендодавцем, відповідних знижок.

Пунктом 15.1. Договору визначено, що Договір набирачен чинності з моменту його укладення та закінчує свою дію в останній день календарного року, в якому він укладається. Умови цього Договору зберігають силу протягом усього строку дії цього Договору, а в частині грошових зобов`язань до повного виконання зобов`язань

Одночасно із підписанням вказаного Договору, між позивачем та відповідачем було підписано Додаток № 1 "Протокол погодження істотних умов", Додаток № 2 "Акт прийому-передачі обладнання" та Додаток № 3 «Довіреність», Додаток № 4 «Акт повернення обладнання», Додаток № 5 «Акт огляду технічного стану обладнання», Додаток № 6 «Заява на виїзд спеціаліста», Додаток № 7 «Замовлення-наряд», Додаток № 8 «Табель обліку робочого часу» до Договору оренди № 130424-1 від 13.05.2024 р.

У процесі розгляду справи судом встановлено, що відповідач прострочив виконання грошових зобов`язань за користування орендованим обладнанням за договором оренди № 130424-1 від 13.05.2024 р.

У квітні 2025 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою № 110425-11 від 11.04.2025 р. про сплату пені, % річних та інфляційних витрат, у якій він вимагав сплатити у п`ятиденний строк з дня отримання цієї вимоги суму відповідальності за Договором в сумі 59 745, 49 грн згідно з рахунком на оплату № 138 від 11.04.2025 р. на суму 59 745, 49 грн доданим до вищезазначеної вимоги. Факт направлення претензії та рахунку на оплату підтверджується фіскальним чеком № 563 від 14.04.2025 р. та відповідним описом вкладення у цінний лист № 563 від 14.04.2025 р., наявними у матеріалах справи.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із орендою майна здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 1 ст. 286 цього ж кодексу передбачено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 762 цього ж кодексу передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як було зазначено вище, позивач у своїй позовній заяві просить суд стягнути із відповідача пеню, передбачену договором оренди № 130424-1 від 13.05.2024 р. за періоди прострочення відповідачем виконання свого обов`язку у повному обсязі по оплаті за передане йому в тимчасове оплатне користування обладнанням з 13.05.2024 р. по 09.04.2025 р. всього на загальну суму 26 559, 76 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 9.2. Договору оренди № 130424-1 від 13.05.2024 р. визначено, що за прострочення виконання грошових зобов`язань Сторона, яка допустила таке прострочення, зобов`язана сплатити іншій Стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла під час такого прострочення, від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення виконання грошових зобов?язань. Крім того, Сторона, яка допустила прострочення виконання будь-яких грошових зобов?язань, на вимогу іншої Сторони зобов?язана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 20% річних від простроченої суми.

Розрахунок пені від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача пені від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 26 559, 76 грн.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача інфляційні втрати та 20 % річних від простроченої суми основної заборгованості за Договором оренди № 130424-1 від 13.05.2024 р. за періоди прострочення відповідачем виконання свого обов`язку у повному обсязі по оплаті за передане йому в тимчасове оплатне користування обладнання за період з 01.06.2024 р. по 28.02.2025 р. та з 15.05.2024 р. по 09.04.2025 р. всього на загальну суму 13 381, 10 грн та 19 804,63 грн відповідно до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача інфляційних втрат від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 13 381, 10 грн.

Розрахунок 20% річних від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача 20 % річних від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 19 804, 63 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Окрім цього, суд вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з п.п. 1) п. 2. ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" розмір ставки судового збору із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарського суду, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 цього ж закону судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього ж закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

2. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

3. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

4. У разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

5. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

До вказаної позовної заяви додано платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 985 від 29.05.2025 р. про сплату судового збору на суму 3 028, 00 грн.

За таких обставин, понесені ТОВ «Ера-Констракшн» судові витрати у зв`язку із зверненням в Господарський суд Київської області із позовом до ТОВ «СС-Сервіс» про стягнення 59 745, 49 грн та внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, підлягають поверненню позивачу у розмірі 605, 60 грн з вищевказаних підстав.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 191, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СС-Сервіс» (08140, вул. Володимирська, буд. 27, кв. 26, с. Білогородка, Бучанський район, Київська область; ідентифікаційний код 38274753) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ера-Констракшн» (08140, вул. Богатирська, буд. 2В, с. Білогородка, Бучанський район, Київська область; ідентифікаційний код 39796358) 26 559 (двадцять шість тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн 76 (сімдесят шість) коп. пені, 13 381 (тринадцять тисяч триста вісімдесят одна) грн. 10 (десять) коп. інфляційних втрат, 19 804 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот чотири) грн 63 (шістдесят три) коп. 20% річних та судові витрати 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 (сорок) коп. судового збору.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Ера-Констракшн» (08140, вул. Богатирська, буд. 2В, с. Білогородка, Бучанський район, Київська область; ідентифікаційний код 39796358) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 (нуль) коп., перерахований (сплачений) за платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 985 від 29.05.2025 р.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя В.М.Бацуца