ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/3517/24

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Босової Ю.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: Сидоров О.В. на підставі довіреності;

Від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» до приватного підприємства «Фрог Агросервіс» про стягнення матеріальних збитків у розмірі 1 701 904, 88 грн,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт» (далі ДП «ОМТП») звернулося до суду з позовом про стягнення з приватного підприємства «Фрог Агросервіс» (далі ПП «Фрог Агросервіс») 1 701 904, 88 грн в якості відшкодування матеріальних збитків, понесених позивачем внаслідок пошкодження належного йому на праві власності майна судна «ПСМ-726» (інв.№075363).

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що в результаті бездіяльності відповідача, яка полягає у нехтуванні правилами безпеки мореплавства, визначеними обов`язковими постановами по порту, в частині організації несення вахти на судні, забезпечення пожежної безпеки, безпеки судноплавства та екологічної безпеки (судно відповідача не дегазоване, є залишки нафтопродуктів в машинному відділенні та вантажних танках), майну ДП «ОМТП» спричинено шкоду, та, як наслідок, завдано матеріальних збитків. При цьому позивач наголошує на скоєнні відповідачем саме позадоговірного правопорушення.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 07.11.2024, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.06.2025, позов ДП «ОМТП» було задоволено, присуджено до стягнення з відповідача збитки у розмірі 1 701 904, 88 грн, розподілено судові витрати. Ухвалюючи судові рішення, судами було встановлено наявність у діях відповідача усіх елементів складу цивільного правопорушення, що стало підставою для задоволення позову.

Проте постановою Верховного Суду від 08.10.2025 касаційна скарга ПП «Фрог Агросервіс» була задоволена, рішення від 07.11.2024 та постанова від 24.06.2025 скасовані, справа №916/3517/24 передана на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

У постанові від 08.10.2025 Верховний Суд наголосив, що до спірних правовідносин поширюються спеціальні норми матеріального права, оскільки збитки були завдані внаслідок морської події. Проте, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди попередніх інстанцій залишивши поза увагою норми глави 3 Кодексу торговельного мореплавства України (далі - КТМ України), що регулюють спірні правовідносини; не встановили обставини наявності/відсутності документів (актів/протоколів) розслідування аварійно-морської події із спірними суднами відповідно до приписів ст. 58 КТМ України.

Верховний Суд у постанові від 08.10.2025 дійшов висновку, що суди, оцінюючи правові характеристики протиправності поведінки заподіювача шкоди, у контексті доводів та мотивів оскаржуваних судових рішень, належно не встановили в чому саме полягала протиправність поведінки відповідача, що призвела до заподіяння шкоди позивачу. Колегія суддів зазначила, що важливим для об`єктивності встановлення протиправності поведінки відповідача у даному випадку є оцінка господарськими судами (на підставі доказів у своїй сукупності, наданих як позивачем так і відповідачем) дій / бездіяльності відповідача щодо відшвартування спірного судна, а також дій/ бездіяльності самого позивача щодо вжиття/невжиття заходів із надання дозволу на відшвартування спірного судна та вчинення / невчинення дій щодо можливого перешвартування спірного судна з власної ініціативи, як такого, що створювало небезпеку для його власного майна, ураховуючи обставини попереднього пришвартування саме позивачем обох плавзасобів один до одного. Суд відзначив, що важливим елементом доказування наявності збитків є також встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Так, у спірних правовідносинах господарським судам слід встановити, окрім наведеного вище у цій постанові, наявність / відсутність у діях позивача протиправності поведінки, яка виражається у порушенні правил судноплавства та/або умов договору відповідачем, що безпосередньо призвело до заподіяння шкоди позивачу.

Відповідно до ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. Постанова суду касаційної інстанції не може містити вказівок для суду першої або апеляційної інстанції про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яка норма матеріального права повинна бути застосована і яке рішення має бути прийнято за результатами нового розгляду справи.

Після надходження матеріалів справи до Господарського суду Одеської області за результатами проведеного автоматичного розподілу, дану справу було передано на розгляд судді Желєзній С.П., яка ухвалою від 03.11.2025 прийняла справу до свого провадження.

20.11.2025 до суду від ДП «ОМТП» надійшли письмові пояснення, відповідно до яких позивач просить задовольнити позовні вимоги. Позивач наполягає, що тривала відсутність екіпажу та капітана на судні відповідача, невиконання останнім припису наглядового органу й ігнорування листів позивача свідчать про системне нехтування ПП «Фрог Агросервіс» вимогами морського законодавства і створення підвищеного ризику завдання шкоди об`єктам портової інфраструктури. ДП «ОМТП» наполягає, що через відсутність екіпажу та капітана судна відповідача в момент події і загалом протягом тривалого часу, позивач фактично був позбавлений можливості ініціювати оформлення «класичного» акту аварійної морської події за участю сторони судновласника. ДП «ОМТП» наголошує, що спеціальні морські норми визначають зміст обов`язків відповідача, а питання цивільно-правової відповідальності за наслідки порушення цих обов`язків вирішується за правилами загального делікту (ст. 1166 ЦК України, ст. 224, 225 ГК України). Так, за переконанням позивача, склад цивільного правопорушення у діях (бездіяльності) відповідача є доведеним, заявлені до стягнення збитки є обґрунтованими як фактично, так і юридично, а підстави для звільнення відповідача від відповідальності відсутні.

Під час нового розгляду справи ПП «Фрог Агросервіс» не скористалося наданим законом правом на участь свого представника у даному судовому процесі, письмові пояснення щодо заявленого позову з урахуванням постанови Верховного Суду від 08.10.2025 до суду від відповідача також не надходили.

Суд зазначає, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, оскільки всі ухвали суду були доставлені до зареєстрованого електронного кабінету відповідача в підсистемі «Електронний суд».

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

ДП «ОМТП» з 2002 року є власником судна «ПМС-650» та судна «ПСМ-726», що підтверджується свідоцтвом про право власності на судно серії СЕ №03220 та свідоцтвом про право власності на судно серії СЕ №03219.

Розпорядженням директора ДП «Одеський порт» від 10.05.2017 №18/0 затверджено Положення про несамохідну майстерню (ПСМ-650), відповідно до п. 1.2 якого несамохідна майстерня «ПСМ-650» є самостійним структурним підрозділом порту, складається з 2-х суден («ПСМ-650» та «ПСМ-726»), діє на підставі цього Положення на умовах внутрішнього портового господарського розрахунку.

Згідно з п. 4.1 Положення «ПСМ-650» очолює начальник, якого призначає на посаду та звільняє з неї своїм наказом директор ДП «Одеський порт» за погодженням начальника виробничої служби та першого заступника директора.

01.02.2022 між ДП «ОМТП» (Продавець) та ПП «Фрог Агросервіс» (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу нафтоналивного судна «Інженер Вальчук» разом з приписаним до нього майном (обладнанням), згідно з п. 1.1 якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця державне майно: судно «Інженер Вальчук», яке розташоване за адресою: ДП «ОМТП», м. Одеса. Митна площа, 1 (причал № 28), а Покупець зобов`язується оплатити та прийняти майно на умовах ЕХW, у відповідності до положень Міжнародних правил тлумачення термінів «Інкотермс» (в редакції 2020), і виконати умови, визначені в цьому договорі.

Відповідно до п. 3.2 договору купівлі-продажу від 01.02.2022 одночасно з укладанням договору Покупець зобов`язується погодити з Продавцем маршрут виводу майна з акваторії Одеського порту, шляхом подання інформації про спосіб буксирування майна, місце його кінцевої та проміжних дислокацій, з вказанням їх глибин та технічних характеристик, включаючи надання копій договорів, які дають можливість розміщення або зберігання майна. При цьому послуги з буксирування надаються виключно Продавцем.

Згідно з п. 3.3 договору купівлі-продажу від 01.02.2022 Покупець зобов`язаний у термін 15-ти робочих днів з моменту підписання договору розробити проект транспортування майна і погодити його з ДП «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України», а також надати погоджений проект Продавцю.

На момент укладення договору купівлі-продажу від 01.02.2022 власником судна «Інженер Вальчук» було ДП «ОМТП», що підтверджується свідоцтвом про право власності на судно серії PV №00927.

10.02.2023 між ДП «ОМТП» та ПП «Фрог Агросервіс» було підписано акт приймання-передачі державного майна нафтоналивного судна «Інженер Вальчук» до договору купівлі-продажу від 01.02.2022.

06.07.2023 між ДП «ОМТП» (Виконавець) та ПП «Фрог Агросервіс» (Замовник) було укладено договір №КД-22081, відповідно до п. 1.1 якого Виконавець надає Замовнику місце стоянки біля борту несамохідної майстерні «ПСМ-650» для нафтоналивного судна «Інженер Вальчук», яке є власністю відповідача, а також у разі потреби надає електроенергію та питну воду.

Згідно з пп. 2.1.1 п. 2.2 договору №КД-22081 від 06.07.2023 Виконавець зобов`язаний надавати місця стоянки, відстою плавзасобу Замовника біля борту несамохідної майстерні «ПСМ 650».

Відповідно до пп. 2.2.5, 2.2.7 п. 2.2 договору №КД-22081 від 06.07.2023 Замовник зобов`язаний виконувати правила пожежної безпеки на судах; забезпечити готовність судна т/х «Інженер Вальчук» до перешвартування до іншого місця на несамохідній майстерні, за вказівкою диспетчерської служби Виконавця на протязі 30 хвилин для суден, що перебувають в експлуатації, та за добу для суден, що не перебувають в експлуатації, після вказівки диспетчерської служби Виконавця, постійне знаходження представника суднового екіпажу на судні.

Згідно з п. п. 6.1-6.3 договору №КД-22081 від 06.07.2023 договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін, та діє до 31.12.2023, а в частині розрахунків за надання послуг до повного виконання зобов`язань. Керуючись частиною третьою статті 631 ЦК України, сторони встановили, що умови цього договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення, а саме починаючи з 10.02.2023. Договір може бути розірваний за взаємною згодою сторін шляхом укладання додаткової угоди.

29.08.2023 Інспекцією Державного портового нагляду Одеського морського торговельного порту було винесено керівнику ПП «Фрог Агросервіс» припис №002, згідно з яким через порушення норм статті 89 КТМ України, Порядку здійснення нагляду за забезпеченням безпеки руху судноплавства, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.1997 №204, запропоновано негайно усунути наступні порушення та недоліки: нафтоналивне судно «Інженер Вальчук» - несення вахти не організовано, тим самим не забезпечується пожежна безпека, не виконується безпека судноплавства, екологічна безпека (судно не дегазовано, є залишки нафтопродуктів в машинному відділенні та вантажних танках).

Листами від 05.10.2023 за №22/190, від 17.10.2023 за № 41-15/1-170/446 ДП «ОМТП», посилаючись на умови договору купівлі-продажу від 01.02.2022, просило відшвартувати судно від борту плавмайстерні «ПСМ-650» на 28 причалі Одеського морського торговельного порту та перешвартувати судно в інше місце. Повторно з вимогою перешвартувати судно позивач звертався до відповідача листом від 19.03.2024 за №22/017.

Листом від 17.10.2023 за № 41-15/1-167/445 ДП «ОМТП» повідомило Державну службу морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація судноплавства), Чорноморське міжрегіональне управління та Капітана Одеського морського порту (Адміністрації Одеського морського порту) про те, що біля борту плавмайстерень «ПСМ-650», «ПСМ-726» на 28 причалі Одеського морського порту пришвартовані нафтоналивне судно «Рабочий», наливне судно «Родник», нафтоналивне судно «Бункеровщик-8», власником якого є ТОВ «СІ ЛАЙН ШИППІНГ», а також нафтоналивне судно «Інженер Вальчук», власником якого є ПП «Фрог Агросервіс», якими не було організовано несення вахти на означених суднах, а тому не забезпечено належної пожежної безпека, не забезпечено безпеки судноплавства, екологічної безпеки (судна не дегазовані, є залишки нафтопродуктів в машинному відділені та вантажних танках). Посилаючись на вказані обставини, ДП «ОМТП» просив взяти до уваги викладену інформацію та у межах компетенції вжити відповідних заходів безпеки в акваторії Одеського морського порту.

Листом від 26.04.2024 за №329/41/73 ДП «ОМТП» повідомило відповідача про недотримання вимог безпеки на судні «Інженер Вальчук» що може мати наслідком знищення плавзасобів та будівель в безпосередній близькості до причалу №28. При цьому позивачем було направлено проект договору про надання судновласнику місця стоянки біля борту несамохідної майстерні «ПСМ-650» для нафтоналивного судна «Інженер Вальчук».

29.04.2024 під час вахтового обходу суден, з яких складається плавмайстерня «ПСМ 650» на 28 причалі Одеського морського порту, працівниками ДП «Одеський порт» 29.04.2024 о 08:00 годині було виявлено пошкодження борту судна «ПСМ-726» (інв. № 075363), про що складено акт фіксації пошкодження майна № 2404.2407. Згідно з цим актом пошкодження були отримані внаслідок ударів об його борт судном «Інженер Вальчук» (номер ІМО: 8711825), що спричинило пошкодження привального бруса та вузлів кріплення кранцевого захисту в районі 5-39 шп. ЛБ (обрив обтискових тросів та деформації хомутів кріплення, руйнування дерев`яного брусу); руйнування залізобетонних конструкцій борту. При цьому в акті зазначено, що на борту т/х «Інженер Вальчук» видно сліди пошкодження (протертості) від кранцевого захисту плавмайстерні «ПСМ-726».

Додатком до акту фіксації пошкодження майна № 2404.2407 від 29.04.2024 є матеріали фотофіксації, які також наявні в матеріалах справи.

01.07.2024 директором ТОВ ВСП «Судноверф «Україна» було затверджено кошторис на виконання робіт згідно акту фіксації пошкоджень майна №2404.2407 від 29.04.2024, відповідно до якого вартість робіт та матеріалів на відновлення «ПСМ-650» становить 1 701 904,88 грн з ПДВ.

19.07.2024 ТОВ «Консалтінгова компанія «Бюро оцінки Стефанович» на виконання договору про надання послуг з незалежної оцінки № КД-22274 від 15.07.2024, укладеного з ДП «Одеський порт», склала звіт від 19.07.2024 № 2529/24 про незалежну оцінку ринкової вартості величини матеріального збитку, завданого борту плавмайстерні «ПМС-726» (інв.№075363), відповідно до якого величина матеріального збитку з урахуванням ПДВ становить 1 701 904,88 грн.

Вартість наданих за договором з незалежної оцінки №КД-22274 від 15.07.2024 послуг у розмірі 5000,00 грн була оплачена ДП «Одеський порт», що підтверджується платіжною інструкцією № від 29.07.2024.

Згідно з бухгалтерськими довідками, підписаними директором ДП «ОМТП» та головним бухгалтером, від 08.08.2024 «плавмайстерня ПМ-726» (інв. №075363) та «плавмайстерня 650» (інв. №075330) перебувають на балансі позивача.

Слід зазначити, що на нафтоналивне судно «Інженер Вальчук», власником якого є відповідач, у межах зведеного виконавчого провадження №75360339 було накладено арешт та призначено суб`єкта оціночної діяльності для оцінки майна.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підстав позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) від 04.11.1950 передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Предметом заявленого ДП «ОМТП» позову є вимоги про стягнення з ПП «Фрог Агросервіс» збитків у розмірі 1 701 904, 88 грн, завданих майну позивача в результаті зіткнення суден сторін.

Відповідно до ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 13 ЦК України визначено межі здійснення цивільних прав: цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині; не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах; при здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства; не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

У ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частинами 1, 2 ст. 1166 ЦК України, яка регулює загальні підстави відповідальності за завдану шкоду, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, вирішуючи спір про відшкодування шкоди, суд повинен встановити наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, яке має містити такі складові, як:

- неправомірність поведінки особи, тобто її невідповідність вимогам, наведеним в актах цивільного законодавства;

- наявність шкоди, під якою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права, взагалі будь-яке знецінення блага, що охороняється законом, та її розмір;

- причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, який виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, тобто протиправна поведінка конкретної особи (осіб), на яку покладається відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що необхідно та невідворотно спричинила шкоду;

- вина заподіювача шкоди, що полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Розглядаючи спори про стягнення шкоди, суд має встановлювати наявність усіх елементів складу правопорушення у їх сукупності. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність у вигляді відшкодування шкоди не настає (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі №910/20261/16 від 26.11.2019, постанови Верховного Суду у справах №923/1315/16 від 04.09.2018, №910/2018/17 від 04.04.2018, №910/5100/19 від 07.05.2020, №910/21493/17 від 04.12.2018, №914/1619/18 від 27.08.2019, №904/982/19 від 24.02.2021).

За загальними правилами розподілу обов`язку доказування кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. ч. 1 3 ст. 74 ГПК України).

Протиправна поведінка посадової особи полягає у неналежному та недобросовісному виконанні певних дій, без дотримання меж нормального господарського ризику, з особистою заінтересованістю чи при зловживанні своїм посадовими обов`язками за власним умислом (розсудом), прийнятті очевидно необачних, марнотратних та завідомо корисливих на користь такої посадової особи рішень.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди.

Водночас зі змісту ч. 2 ст. 1166 ЦК України вбачається, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Тобто наявність вини презюмується та не підлягає доведенню позивачем.

Відповідний висновок Верховного Суду щодо застосування частини другої статті 1166 ЦК України та презумпції вини заподіювача шкоди міститься, зокрема у постановах Верховного Суду від 21.07.021 у справі №910/12930/18, від 28.10.2021 у справі №910/9851/20, від 20.10.2022 у справі №910/3782/21 тощо.

Спростування цієї вини (у тому числі з підстав вини самого позивача в заподіяній шкоді) є процесуальним обов`язком її заподіювача, тобто відповідача у правовідносинах про відшкодування шкоди.

Отже, за загальним правилом при поданні позову про відшкодування заподіяної майнової шкоди, на позивача покладається обов`язок довести належними, допустимими та достовірними доказами неправомірність поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою.

Водночас враховуючи звернення ДП «ОМТП» до суду з позовом про стягнення збитків, завданих в результаті морської події, господарський суд вважає за необхідне звернутися до спеціальних норм матеріального права, які поширюються на спірні правовідносини, на що також звернув увагу Верховний Суд у постанові від 08.10.2025 у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про морські порти України» від 17.05.2012 № 4709-VI законодавство про морські порти ґрунтується на Конституції України та складається з цього Закону, Кодексу торговельного мореплавства України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Бюджетного кодексу України, Податкового кодексу України, Земельного кодексу України, Водного кодексу України, законів України "Про транспорт", "Про природні монополії" та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них.

Відносини, що виникають з торговельного мореплавства, регулює КТМ України. Під торговельним мореплавством у цьому Кодексі розуміється діяльність, пов`язана з використанням суден для перевезення вантажів, пасажирів, багажу та пошти, рибогосподарської діяльності, розвідки та видобування корисних копалин, пошуку і рятування людей, що зазнали лиха на морі, виконання буксирних, криголамних і аварійно-рятувальних операцій, навігаційно-гідрографічних робіт, прокладання кабелю, а також для інших господарських, наукових і культурних цілей (ст. 1 Кодексу).

Абзацами 1, 2 ст. 58 КТМ України унормовано, що капітан судна внаслідок свого службового становища визнається представником судновласника і вантажовласника щодо дій, викликаних потребами судна, вантажу або плавання, а також позовів, що стосуються довіреного йому майна, якщо на місці немає інших представників судновласника або вантажовласника. Під час аварійних морських подій з судном, а також у разі зіпсуття, пошкодження і втрати вантажу або багажу, що перевозиться, заподіяння травм людям та інших випадків, у результаті яких можуть бути пред`явлені претензії або позови до судновласника, капітан судна повинен вжити всіх необхідних заходів для документального оформлення цих випадків у порядку, встановленому чинним законодавством України, а також провести попереднє розслідування аварійної морської події незалежно від її класифікації.

Главою 3 розділу IX КТМ України унормовано порядок відшкодування збитків від зіткнення суден.

Відповідно до ч. 1 ст. 296 КТМ України відносини, пов`язані з відшкодуванням збитків від зіткнення суден у внутрішніх водах або територіальному морі, регулюються законодавством держави, де трапилося зіткнення.

Правила цієї глави застосовуються у разі зіткнення в морських або інших водах морських суден, а також морських суден і суден внутрішнього плавання.

Для цілей цієї глави до зіткнення суден прирівнюються випадки, коли збитки заподіяні одним судном іншому або особам, вантажу чи іншому майну, що знаходяться на судні, виконанням або невиконанням маневру чи недотриманням правил судноплавства, навіть якщо при цьому не трапилося фізичного зіткнення суден (ч. ч. 1, 2 ст. 297 КТМ України).

Відповідно до ст. 298 КТМ України якщо зіткнення сталося випадково або внаслідок непереборної сили, а також якщо неможливо встановити причини зіткнення, то збитки несе той, хто їх зазнав. Це положення застосовується і в тому разі, якщо судна або одне з них знаходилися в момент зіткнення на якорі чи були закріплені іншим способом.

Якщо зіткнення спричинено неправильними діями або упущеннями одного із суден, збитки відшкодовуються тією стороною, з вини якої сталося зіткнення (стаття 299 КТМ України).

Якщо зіткнення викликано виною всіх суден, що зіткнулися, то відповідальність кожної із сторін визначається відповідно до ступеня вини. У разі неможливості встановити ступінь вини кожної із сторін відповідальність розподіляється між ними порівну (стаття 300 КТМ України).

Жодне із суден, що зіткнулися, не вважається винним, поки не буде доведено його вину (стаття 301 КТМ України).

Верховний Суд у постанові від 08.10.2025 у даній справі дійшов висновку, що зазначені норми права є спеціальними нормами, що регулюють відносини, пов`язані з відшкодуванням збитків, завданих судновласникам від зіткнення суден, з огляду на що положення статей 22, 1166 ЦК України та статей 224, 225 ГК України, що є загальними нормами права, мають застосовуватись з урахуванням приписів глави 3 КТМ України. Аналізуючи наведене вище нормативно-правове регулювання спірних правовідносин у своїй сукупності, Суд відзначає, що визначальним у даній категорії спорів є встановлення господарськими судами обставин: (1) аварійно-морській події, а саме часу / місця / причин; (2) неправомірності поведінки особи, зокрема, виконанням або невиконанням маневру чи недотриманням правил судноплавства; (3) винної / винних осіб у аварійно-морській події; (4) причинно-наслідкового зв`язку між безпосередньою подією та шкодою; а також (5) розміру завданої шкоди.

Враховуючи закріплену ст. 301 КТМ України невинуватість судна, поки не буде доведено його вину, господарський суд доходить висновку, що на відміну від загальних норм про відшкодування збитків, які передбачені в ЦК України, у межах спору про стягнення збитків в результаті зіткнення суден позивач має довести наявність у діях відповідача всіх елементів складу відповідного правопорушення, в тому числі, вину.

Порядок організації робіт з попередження аварійних подій на морському і річковому транспорті, завдання, функції, органи, суб`єкти і об`єкти системи управління безпекою судноплавства, встановлює форми контролю за виконанням заходів, пов`язаних із безпекою судноплавства визначає Положення про систему управління безпекою судноплавства на морському і річковому транспорті, затверджене наказом Міністерства транспорту України 20.11.2003 № 904 (зі змінами, далі Положення №904).

Згідно з п. 1.3 глави 1 Положення №904 його дія поширюється на Міністерство інфраструктури України, Державну службу морського та річкового транспорту України, інші юридичні особи незалежно від форм власності та фізичні особи, діяльність яких пов`язана із судноплавством (крім Міноборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби України, СБУ та МВС).

Відповідно до п. 1.7 глави 1 Положення №904 у цьому Положенні терміни мають такі визначення: аварійна подія (АП) - аварія, інцидент; аварія - подія, що спричинила: загибель людини або заподіяння їй серйозних тілесних ушкоджень, що сталися внаслідок експлуатації судна або в зв`язку з нею; зникнення людини із судна, що відбулося в результаті невиконання діючих стандартів безпечної експлуатації судна або у зв`язку з експлуатацією судна; загибель судна; залишення судна екіпажем у зв`язку з неможливістю його подальшої безпечної експлуатації; заподіяння значної шкоди судну, що призвела до неможливості його безпечної експлуатації відповідно до діючих стандартів з безпечної експлуатації судна; шкоду довкіллю, яка відбулася внаслідок порушення правил судноплавства; розслідування АП - процес, який проводиться з метою виявлення обставин і визначення причин і факторів, які призвели до АП, і включає збір та аналіз інформації, підготовку висновків та рекомендацій щодо попередження АП, а також, у разі необхідності, підготовку рекомендацій з БС.

Згідно з пп. 7.2.1, 7.2.2 п. 7.2 глави 7 Положення №904 розслідування АП на МРТ здійснюється згідно з Кодексом торговельного мореплавства України, Положенням про порядок класифікації, розслідування та обліку аварійних випадків із суднами, Положенням про порядок службового розслідування та обліку транспортних аварійних випадків на внутрішніх водних шляхах України, іншими актами чинного законодавства та з урахуванням рекомендацій "Кодекса по расследованию морских аварий и инцидентов" ІМО. Усі АП підлягають розслідуванню. До АП на МРТ належать: дуже серйозні аварії (у тому числі катастрофи); серйозні аварії; серйозні інциденти; інциденти. Визначення категорій АП наводиться в нормативних актах з розслідування АП на МРТ або у відповідних класифікаторах.

Попереднє розслідування АП на судні здійснюється капітаном судна. Розслідування АП проводяться комісіями, які створюються наказами органів державного управління, підприємств, установ, організацій, що проводять розслідування. В наказі вказується склад комісії, визначаються строки розслідування і подання матеріалів. Крім цього, наказом визначають інші організаційні умови проведення розслідування, зокрема джерела фінансування витрат на роботу комісії (проїзд, добові, проживання, витратні матеріали, зв`язок та інше), вказуються підприємства, установи, організації, що здійснюють організаційну підтримку роботи комісії (пп. 7.2.3, 7.2.4 п. 7.2 глави 7 Положення №904).

Згідно з пп. 7.2.8, 7.2.11 п. 7.2 глави 7 Положення №904 матеріали розслідування АП на МРТ оформлюють актом розслідування, типова форма якого наведена в додатку 14. Розслідування серйозних аварій і всіх інцидентів проводиться Морською адміністрацією і капітанами морських портів в порядку, що встановлюється Мінінфраструктурою України.

Враховуючи вимоги Положення №904, господарський суд доходить висновку, що розслідування аварійної події, в даному випадку, інциденту, в результаті якого було пошкоджено судно ДП «ОМТП», має здійснюватися у визначеному цим Положенням порядку з оформленням акта розслідування. При цьому попереднє розслідування АП на судні здійснюється капітаном судна, оскільки згідно з приписами ст. 58 КТМ України капітан судна внаслідок свого службового становища визнається представником судновласника.

Вказані вимоги також мають поширюватися на належне ДП «ОМТП» судно «ПСМ-726», оскільки винятки щодо застосування вказаних вимог Положення №904 не передбачені. Таким чином для належної фіксації обставини аварійно-морської події (часу / місця / причини зіткнення (пошкодження) суден) комісією має бути складений акт у визначеному Положенням №904 порядку.

Проте в матеріалах справи відсутній акт розслідування аварійної події в результаті пошкодження судна «ПСМ-726», власником якого є ДП «ОМТП». Суд зазначає, що обставина пошкодження належного відповідачу майна відображена у акті фіксації пошкоджень від 29.04.2024, який не може бути належним доказом розслідування аварійної події у визначеному Положенням №904 порядку. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази здійснення попереднього розслідування АП на судні позивача начальником «ПСМ-650».

Підставами заявленого позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача про яке ним зазначається в позовній заяві здійснюється судом на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (аналогічні висновки викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 924/831/17).

У поданій до суду позовній заяві ДП «ОМТП» наполягає на вчиненні відповідачем саме позадоговірного правопорушення у зв`язку з чим господарський суд доходить висновку, що порушення ПП «Фрог Агросервіс» зобов`язань за договором купівлі-продажу від 01.02.2022 або договором №КД-22081 від 06.07.2023, якщо такі і мали місце, не можуть бути покладені в обґрунтування судового рішення про стягнення з відповідача шкоди з огляду на підстави заявленого позову.

ДП «ОМТП» посилається на загальні положення Закону України «Про морські порти України», КТМ України, Обов`язкових постанов по морському порту Одеса, які покладають на судновласника обов`язок забезпечити безпеку судноплавства. Одночасно відповідач посилається на невиконання відповідачем припису Інспекції державного портового нагляду Одеського морського торговельного порту №002 від 29.08.2023.

За результатами оцінки доводів в цій частині суд зазначає, що припис був складений Інспекцією державного портового нагляду Одеського морського торговельного порту 29.08.2023. Натомість аварійна подія згідно з наданими позивачем доказами мала місце 29.04.2024. При цьому листом від 26.04.2024 за №329/41/73 ДП «ОМТП» направляло проект нового договору про надання судновласнику місця стоянки біля борту несамохідної майстерні «ПСМ-650» для нафтоналивного судна «Інженер Вальчук».

Викладене дозволяє господарському суду дійти висновку про неможливість встановлення причинно-наслідкового зв`язку між невиконанням припису Інспекції державного портового нагляду Одеського морського торговельного порту №002 від 29.08.2023 та фактом пошкодження судна позивача.

Таким чином, у суду відсутні підстави для висновку про порушення ПП «Фрог Агросервіс» конкретних правил судноплавства, порушення яких могло стати причиною завдання позивачу збитків.

Підставою для скасування судових рішень Верховним Судом у межах даної справи стало, в тому числі, ненадання оцінки доводам ПП «Фрог Агросервіс» щодо неможливості виходу судна «Інженер Вальчук» з Одеського морського порту з огляду на ненадання дозволу уповноваженими представниками влади та військово-морським командуванням. Крім того, Верховний Суд звертав увагу на необхідність надання оцінки доводам відповідача про пришвартування судна «Інженер Вальчук» другим корпусом до борту судна «ПСМ-726» ще до моменту, коли відповідач став його судновласником, що, за твердженням відповідача, свідчило про покладення обов`язку дотримання умов швартування на позивача.

Господарський суд зазначає, що з огляду на встановлені в процесі вирішення даного спору обставини відсутності належних доказів розслідування аварійної події, оцінка доводів відповідача про покладення на позивача обов`язку дотримання умов швартування не впливає на результати вирішення даного спору. При цьому судом враховано, що відповідач прийняв судно за актом приймання-передачі від 10.02.2023 та будь-яких претензій до позивача щодо швартування суден не пред`являв.

Доводи ПП «Фрог Агросервіс» про неможливість виходу судна «Інженер Вальчук» з Одеського морського порту з огляду на ненадання дозволу уповноваженими представниками влади та військово-морським командуванням судом відхиляються, оскільки жодного доказу на підтвердження вказаної обставини відповідач до апеляційної скарги не надавав.

З викладених обставин господарський суд доходить висновку про недоведеність ДП «ОМТП» таких обставин аварійної події як час та причини зіткнення суден з огляду на відсутність акта розслідування аварійної події, недотримання ПП «Фрог Агросервіс» конкретних правил судноплавства, порушення яких могло стали причиною пошкодження судна позивача. Таким чином, ДП «ОМТП» не було доведено наявності в діях відповідача таких елементів складу цивільного правопорушення як протиправна поведінка, причинно-наслідковий зв`язок між безпосередньою подією та шкодою, а також вина у завданні шкоди. Відсутність всіх елементів складу цивільного правопорушення є підставою для відмови у задоволенні заявлених ДП «ОМТП» позовних вимог до ДП «ОМТП» про стягнення збитків у розмірі 1 701 904, 88 грн.

У п. 58 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 «Справа «Серявін та інші проти України», заява №4909/04, зазначено, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії», №37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

З урахуванням висновків, до яких суд дійшов за результатом вирішення спору, суду не вбачається за необхідне надавати оцінку іншим доводам сторін.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі неподання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, господарський суд доходить висновку про правомірність відмови у задоволенні заявленого державним підприємством «Одеський морський торговельний порт» позову до приватного підприємства «Фрог Агросервіс» про стягнення збитків у розмірі 1 701 904, 88 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у зв`язку з відмовою у задоволенні позову. При цьому понесені відповідачем витрати у зв`язку з поданням апеляційної скарги та двох касаційних скарг у загальному розмірі 81 560,97 грн за результатами нового розгляду справи покладаються на позивача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

2. Стягнути з державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» /65082, м. Одеса, площа Митна, буд.1; / на користь приватного підприємства «Фрог Агросервіс» /65012, м.Одеса, пров. Мукачівський, буд. 4В; / судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 81 560,97 грн /вісімдесят одна тисяча п`ятсот шістдесят грн 97 коп./.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 02 лютого 2026 р.

Суддя С.П. Желєзна