УХВАЛА

м. Київ

02.02.2026Справа № 910/18507/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді ДЖАРТИ В. В., за участю секретаря судового засідання Рєпкіної Ю.Є., розглянувши в у відкритому судовому засіданні

звіт ІНФОРМАЦІЯ_1 про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2024 у справі № 910/18507/23, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.08.2024,

у справі № 910/18507/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦСИСТЕМС"

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про стягнення 340 483,44 доларів США,

Представники учасників процесу згідно з протоколом від 02.02.2026,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦСИСТЕМС" (далі - позивач, Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач, Підприємство) про стягнення 340 483,44 доларів США.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов договору комісії № STE-4-210-Д/К-19 від 30.08.2019.

Ухвалою суду від 04.12.2023 відкрито провадження за вищезазначеною позовною заявою, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання було призначене на 15.01.2024.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.03.2024, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.08.2024, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦСИСТЕМС" про стягнення 340 483,44 доларів США задоволено повністю: присуджено до стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦСИСТЕМС" 340 483,44 доларів США боргу та 185 722,14 грн судового збору.

25.09.2024 через систему "Електронний суд" від Дочірнього підприємства ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла заява про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2024 у справі № 910/18507/23.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.09.2024 вказано заяву передано для розгляду судді Джарти В. В.

Ухвалою суду від 17.10.2024 розгляд заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 про відстрочення виконання рішення був призначений на 20.11.2024.

11.11.2024 через систему "Електронний суд" позивачем до суду була подана скарга на бездіяльність Оболонського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Скаржником 13.11.2024 через систему "Електронний суд" було подане клопотання про залишення скарги без розгляду з підстав того, що виконавче провадження за заявою позивача було відкрито 12.11.2024. На підтвердження вказаного скаржником додано до заяви копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2 від 12.11.2024, винесену головним державним виконавцем Оболонського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаркавенко Анною Валеріївною.

Ухвалою суду від 18.11.2024 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦСИСТЕМС" на бездіяльність Оболонського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повернуто скаржнику без розгляду.

Ухвалою суду від 20.11.2024 відмовлено у задоволенні заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 про відстрочення виконання рішення.

06.12.2024 через систему "Електронний суд" позивачем до суду була подана скарга на дії Оболонського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - ВДВС).

Відповідачем 25.12.2024 через систему "Електронний суд" до суду були подані письмові заперечення на скаргу позивача.

Ухвалою суду від 06.01.2025 розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦСИСТЕМС" на дії Оболонського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у справі № 910/18507/23 був призначений на 15.01.2025.

13.01.2025 від Товариства через систему "Електронний суд" до суду надійшли додаткові пояснення по суті скарги.

ВДВС 13.01.2025 через систему "Електронний суд" подало до суду копію постанови від 24.12.2024 про результати перевірки законності виконавчого провадження в.о. начальника Оболонського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

За наслідками розгляду вказаної скарги судом була постановлена ухвала від 15.01.2025, якою скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦСИСТЕМС" задоволено, а саме: скасовано постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, ухвалену Головним державним виконавцем Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ткачовою Катериною Володимирівною та зобов`язано Оболонський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) поновити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_2.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2025 ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 у справі № 910/18507/23 скасовано. У задоволені скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦСИСТЕМС" на дії Оболонського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 16.06.2025 постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2025 у справі № 910/18507/23 залишено без змін.

13.02.2025 через систему "Електронний суд" позивачем до суду була подана скарга на бездіяльність державного виконавця Оболонського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаркавенко Анни Валеріївни

Ухвалою суду від 18.03.2025 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦСИСТЕМС" на бездіяльність державного виконавця Оболонського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гаркавенко Анни Валеріївни у справі № 910/18507/23 повернуто без розгляду.

13.10.2025 через систему "Електронний суд" Товариством до суду була подана заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Ухвалою суду від 04.11.2025 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦСИСТЕМС" про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та зобов`язано керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 у тридцятиденний строк з дня отримання даної ухвали подати до суду звіт про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2024 у справі № 910/18507/23, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.08.2024.

05.12.2025 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду надійшов звіт у справі № 910/18507/23 про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2024 у справі № 910/18507/23, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.08.2024.

09.12.2025 через систему «Електронний суд» до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦСИСТЕМС" надійшли заперечення на звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою суду від 09.01.2026 звіт ІНФОРМАЦІЯ_1 про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2024 у справі № 910/18507/23, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.08.2024 прийнято до розгляду в судовому засіданні 02.02.2026.

У судовому засіданні 02.02.2026 представник ІНФОРМАЦІЯ_1 надав свої пояснення щодо поданого звіту та зауважував, що між сторонами тривають перемовини щодо добровільного виконання вказаного судового рішення. Як на неможливість виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2024 у справі № 910/18507/23 посилався на фінансовий стан та факт зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_2.

Представники Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦСИСТЕМС" в судовому засіданні надали пояснення та заперечували проти прийняття звіту, посилаючись на його неповноту, також просили застосувати заходи процесуального примусу у вигляді штрафу. Також представники позивача вказували на те, що зупинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження не може вважатися підставою ухилення від виконання рішення.

Отже, розглянувши звіт ІНФОРМАЦІЯ_1 про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2024 у справі № 910/18507/23, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.08.2024, суд зазначає таке.

За приписами статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території.

Відповідно до частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Накази суду викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, у порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), та оприлюднюються в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). На наказ суду, викладений в електронній формі, накладається кваліфікований електронний підпис судді (у разі колегіального розгляду - кваліфіковані електронні підписи всіх суддів, що входять до складу колегії). (ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Згідно зі статтею 339 Господарського процесуального кодексу України судовий контроль за виконанням судових рішень у господарських справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.

Відповідно до статті 3453 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає звіт про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні за правилами статті 342 цього Кодексу.

Звіт боржника про виконання судового рішення має містити:

1) найменування суду, до якого подається звіт;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб);

4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення;

5) відомості про виконання боржником судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання;

6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про те, чи існують обставини, які ускладнюють виконання судового рішення боржником, які заходи вжито та вживаються боржником для їх усунення;

7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.

До звіту додаються:

1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися;

2) докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 3454 Господарського процесуального кодексу України за наслідками розгляду звіту боржника суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини 5 статті 3452 цього Кодексу.

Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо боржником не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються боржником для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 3453 цього Кодексу.

У поданому звіті про виконання судового рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначає, що рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2024 у справі № 910/18507/23 не виконано, оскільки Головним державним виконавцем Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ткачовою Катериною Володимирівною було винесено постанову від 02.12.2024 про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 на невизначений строк на підставі абзацу 22 пункту 102 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про виконавче провадження», яким передбачено, що зупиняється вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях, де боржниками є підприємства оборонно-промислового комплексу, включені до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України, на період дії воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення чи скасування. Боржник стверджує, що не ухиляється від виконання судового рішення; перешкоди виконанню мають об`єктивний і нормативно визначений характер.

Також ІНФОРМАЦІЯ_1 вказувало на те, що за підсумками діяльності протягом 9 місяців 2025 року чистий дохід від реалізації продукції склав 6 965 234 тис. грн, що при собівартості 6 726 397 тис. грн забезпечило фінансовий результат до оподаткування на рівні 67 989 тис. грн. Після сплати податків до державного бюджету в сумі 30 720 тис. грн чистий прибуток підприємства зафіксовано у розмірі 37 269 тис. грн, з якого, на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 138, до бюджету перераховано частину чистого прибутку (дивіденди) у розмірі 30%, що становить 11 180,7 тис. грн. За твердженнями ІНФОРМАЦІЯ_1 присуджена до стягнення сума (за поточним курсом НБУ 14 348 000 грн) значно перевищує половину чистого прибутку ІНФОРМАЦІЯ_2 за 9 місяців 2025 року (26 088 300,00 грн), який залишився в розпорядженні боржника після сплати податку на прибуток та дивідендів на користь держави.

Суд зазначає, що у звіті ІНФОРМАЦІЯ_1 не вказаний строк виконання рішення, не наведено обставини неможливості виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2024 у справі № 910/18507/23, з огляду на представлену інформацію про фінансові результати 9 місяців 2025 року.

Вказані обставини не носять об`єктивний характер неможливості виконання рішення суду у даній справі.

Крім того, приписами абзацу 22 пункту 102 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про виконавче провадження» передбачено зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень, що не спростовує право відповідача виконувати рішення поза виконавчої процедури.

Суд звертає увагу на принцип обов`язковості судових рішень, закріплений у статті 18 Господарського процесуального кодексу України, яким визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно з частинами 1, 2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Також Суд враховує, що у рішенні від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 Конституційний Суд України зауважив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Конституційний Суд України, узявши до уваги статті 3, 8, частини першу, другу статті 55, частини першу, другу статті 129-1 Конституції України, свої юридичні позиції щодо визначення виконання судового рішення складовою конституційного права на судовий захист, дійшов висновку, що держава, створюючи належні національні організаційно-правові механізми реалізації права на виконання судового рішення, повинна не лише впроваджувати ефективні системи виконання судових рішень, а й забезпечувати функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалене рішення.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зазначено: виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист.

Отже, Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року закріплено, що судове рішення є обов`язкове до виконання та має бути виконаним. Одними з основних засад (принципів) господарського судочинства є верховенство права та обов`язковість судового рішення. У свою чергу, основним завданням другого з цих принципів є забезпечення першого названого принципу - верховенства права, оскільки без виконання судових рішень реалізація цього принципу є недосяжною. Зокрема, це випливає також із судової практики ЄСПЛ (дивитись, наприклад, рішення від 03 грудня 2003 року у справі "Рябих проти Росії" ("Ryabykh v. Russia", заява № 52854/99, п. 55), від 09 листопада 2004 року у справі "Науменко проти України" ("Svetlana Naumenko v. Ukraine", заява № 41984/98, п. 91) тощо).

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто, довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Беручи до уваги вищенаведене, а також враховуючи баланс інтересів сторін та право на справедливий судовий розгляд, ефективний судовий захист та очікування належного виконання судового рішення, необґрунтованість наведених боржником обставин, які ускладнюють виконання судового рішення та відсутність вжитих боржником заходів для повного та своєчасного виконання судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у прийнятті звіту ІНФОРМАЦІЯ_1 про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2024 у справі № 910/18507/23, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.08.2024.

Частиною 3 статті 3454 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд застосовує до боржника захід процесуального примусу у виді штрафу, а також може додатково встановити новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 3452 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до статті 131 Господарського процесуального кодексу України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Заходами процесуального примусу, згідно зі статтею 132 Господарського процесуального кодексу України, є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) штраф.

Положеннями частини 1 статті 135 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною десятою статті 188 цього Кодексу.

Під час здійснення судового контролю за виконанням судового рішення суд може стягнути в дохід державного бюджету з відповідача, боржника чи їх керівників (якщо відповідачем, боржником є юридична особа) штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить - 3 328,00 гривень.

Оскільки боржником є юридична особа, а обов`язок подати звіт покладено безпосередньо на керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1, який не виконав покладені на нього процесуальні обов`язки, керуючись принципами господарського процесу, враховуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1" внесене до переліку підприємств оборонно-промислового комплексу, суд дійшов висновку про необхідність застосування заходу процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що визначений станом на 01.01.2026, та стягнути з ОСОБА_1 штраф у розмірі 16 640,00 грн.

Згідно приписів частини 5 статті 135 Господарського процесуального кодексу України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

При цьому, застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Також суд вважає за необхідне встановити керівнику ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1

новий строк для подання звіту про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2024 у справі № 910/18507/23, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.08.2024, та попередити його про можливість застосування заходів процесуального примусу у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення.

Керуючись статтями 135, 232-235, 3451-3454 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У прийнятті звіту ІНФОРМАЦІЯ_1 про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2024 у справі № 910/18507/23, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.08.2024 - відмовити.

2. Зобов`язати керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 у шістдесятиденний строк з дня отримання даної ухвали подати до суду звіт про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2024 у справі № 910/18507/23, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.08.2024.

3. Застосувати до керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 заходи процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що визначений станом на 01.01.2026.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), як керівника ІНФОРМАЦІЯ_1, в дохід Державного бюджету України штраф у розмірі 16 640,00 грн (шістнадцять тисяч шістсот сорок гривень 00 копійок).

Дана ухвала набирає законної сили 02.02.2026, є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 02.05.2026 (включно).

Стягувач: Державна судова адміністрація України (01021, місто Київ, вулиця Липська, будинок 18/5; ідентифікаційний ).

Боржник ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

5. Ухвала набирає законної сили 02.02.2026 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена 04.02.2026.

СУДДЯ ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ