УХВАЛА

27 січня 2026 року

м. Київ

cправа № 922/622/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицька Н. О. - головуючий, Могил С. К., Случ О. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Харківської міської ради

на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2025 у справі

за позовом керівника Харківської місцевої прокуратури № 4

до 1) Харківської міської ради,

2) Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради,

3) фізичної особи-підприємця Нагорної Світлани Михайлівни

про визнання незаконним та скасування пункту додатку до рішення; визнання недійсним договору купівлі-продажу; скасування рішення, зобов`язання повернути нежитлові приміщення та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

01.01.2026 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в електронному суді надійшла касаційна скарга Харківської міської ради на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2025 у справі № 922/622/20 в частині залишення без задоволення заяви Харківської міської ради про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2025, в якій скаржник просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове - про задоволення заяви.

Дослідивши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Керівник Харківської місцевої прокуратури № 4 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради, фізичної особи-підприємця Нагорної Світлани Михайлівни, яким просив суд: визнати незаконним та скасувати пункт 24 додатку 1 до рішення 18 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м.Харкова» від 21.02.2018 № 1008/18; визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових будівель від 03.08.2018 №5619-В-С, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та фізичною особою-підприємцем Нагорною Світланою Михайлівною, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гавриловою С.А і зареєстрований в реєстрі за №1185; скасувати рішення №43870260 від 05.11.2018 про державну реєстрацію права власності за Нагорною Світланою Михайлівною на нежитлові підвальні приміщення № 0-49-:-0-52 площею 63,5 кв.м., розташовані у житловій будівлі літ. «А-9» за адресою: м.Харків, пр. Тракторобудівників, 83 ; зобов`язати фізичну особу-підприємця Нагорну Світлану Михайлівну повернути територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради нежитлові підвальні приміщення № 0-49-:-0-52 площею 63,5 кв.м., розташовані у житловій будівлі літ. «А-9» за адресою: м.Харків, пр-т. Тракторобудівників, 83; визнати за територіальною громадою міста Харкова в особі Харківської міської ради право власності на об`єкт нерухомого майна 101 загальною площею 63,5 кв.м., а саме: нежитлові підвальні приміщення № 0-49-:-0-52 площею 63,5 кв.м., розташовані у житловій будівлі літ. «А-9» за адресою: м. Харків, пр-т. Тракторобудівників, 83.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 09.06.2020 року у справі №922/622/20 у позові відмовлено повністю.

Заступник прокурора Харківської області звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 09.06.2020 у справі №922/622/20 та ухвалити нове, яким задовольнити позов прокурора; судові витрати за подання позову та апеляційної скарги відшкодувати на користь прокуратури Харківської області за рахунок відповідачів.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2021 апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задоволено частково; рішення Господарського суду Харківської області від 09.06.2020 у справі №922/622/20 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов керівника Харківської місцевої прокуратури № 4 до Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради, фізичної особи-підприємця Нагорної Світлани Михайлівни задоволено частково; визнано незаконним та скасовано пункт 24 додатку 1 до рішення 18 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова» від 21.02.2018 року № 1008/18; визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 03.08.2018 №5619-В-С, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та фізичною особою-підприємцем Нагорною Світланою Михайлівною, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гавриловою С.А і зареєстрований в реєстрі за №1185; скасовано рішення № 43870260 від 05.11.2018 року про державну реєстрацію права власності за Нагорною Світланою Михайлівною на нежитлові підвальні приміщення № 0-49-:-0-52 площею 63,5 кв.м., розташовані у житловій будівлі літ. «А-9» за адресою: м. Харків, пр-т. Тракторобудівників, 83; зобов`язано фізичну особу-підприємця Нагорну Світлану Михайлівну повернути територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради нежитлові підвальні приміщення № 0-49-:-0-52 площею 63,5 кв.м., розташовані у житловій будівлі літ. «А-9» за адресою: м. Харків, пр-т. Тракторобудівників, 83; у решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Харківської міської ради на користь Харківської обласної прокуратури витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у сумі 2881,74 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 4322,61 грн; стягнуто з Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради на користь Харківської обласної прокуратури витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у сумі 2881,74 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 4322,61 грн; стягнуто з фізичної особи-підприємця Нагорної Світлани Михайлівни на користь Харківської обласної прокуратури витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у сумі 2881,74 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 4322,61 грн.

26.04.2021 до Східного апеляційного господарського суду надійшла заява Харківської міської ради про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2021, в якій вона просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2021 у справі №922/622/20, а рішення Господарського суду Харківської області від 09.06.2020 залишити без змін.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.04.2021 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Дучал Н.М., суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І.) відкрито провадження у справі №922/622/20 за заявою Харківської міської ради Харківської області про перегляд постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2021 за нововиявленими обставинами; зупинено провадження у справі №922/622/20 за заявою Харківської міської ради Харківської області про перегляд постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2021 за нововиявленими обставинами до розгляду Касаційним господарським судом у складі Верховного суду касаційних скарг Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, фізичної особи-підприємця Нагорної С.М. та повернення матеріалів справи до Східного апеляційного господарського суду; матеріали справи №922/622/20 надіслано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду від 23.09.2025 касаційні скарги Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та фізичної особи-підприємця Нагорної Світлани Михайлівни задоволено частково; постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2021 у справі №922/622/20 скасовано в частині задоволення позовної вимоги керівника Харківської місцевої прокуратури № 4 про визнання незаконним та скасування пункту 24 додатку 1 до рішення 18 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.02.2018 № 1008/18 «Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова»; рішення Господарського суду Харківської області від 09.06.2020 у справі № 922/622/20 в частині відмови в задоволенні зазначеної позовної вимоги залишено в силі з мотивів, наведених у цій постанові; в решті постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2021 у справі №922/622/20 залишено без змін. Стягнуто з Харківської обласної прокуратури на користь фізичної особи-підприємця Нагорної Світлани Михайлівни 4204 грн витрат зі сплати судового збору, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції; стягнуто з Харківської обласної прокуратури на користь Харківської міської ради 4204 грн витрат зі сплати судового збору, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції; стягнуто з Харківської обласної прокуратури на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради 4204 грн витрат зі сплати судового збору, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції.

У заяві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2021 у справі №922/622/20 Харківська міська рада посилається на те, що задовольняючи частково позов прокурора апеляційний господарський суд дійшов висновку, що ФОП Нагорною С. М. не доведено належними та допустимими доказами, що нею, за згодою орендодавця, під час оренди майна були здійснені поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від об`єкту оренди, вартістю понад 25% ринкової вартості майна, за якою воно було передано в оренду, визначеної суб`єктом оціночної діяльності. При розгляді даної справи колегією суддів встановлено обставини порушення органами місцевого самоврядування умов та порядку приватизації, а також наявність протиправної поведінки самого покупця, який за відсутності у нього законодавчо встановлених підстав для приватизації майна шляхом викупу у зв`язку з нездійсненням ним поліпшень майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, звернувся до органів місцевого самоврядування з такою заявою, що свідчить про недобросовісність дій орендаря.

Натомість, Харківській міській раді, як вона стверджує, 22.03.2021 стало відомо, що ФОП Нагорна С.М. здійснювала поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди. Так, між ФОП Нагорною С.М. як замовником та ТОВ «Східноукраїнський деревообробний комбінат» як підрядником укладено договір підряду №51 від 01.06.2017, відповідно до якого підрядник взяв на себе зобов`язання виконати ремонтно-будівельні роботи на об`єкті, розташованому за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 83.

З кошторисної документації вбачається, що вартість проведених поліпшень орендованого майна склала 52780,00 грн, тобто перевищила 25% ринкової вартості вказаного майна, за якою воно було передано в оренду. Зазначені обставини щодо проведення ФОП Нагорною С.М. за згодою орендодавця під час оренди майна поліпшень орендованого майна, які неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, вартістю понад 25% ринкової вартості майна, за якою воно було передано в оренду, з огляду на зміст постанови, про перегляд якої подається ця заява, є істотними для справи. Водночас вказані обставини існували на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції, натомість про їх існування Харківській міській раді не могло бути відомо, оскільки документи, підтверджуючі проведення ремонтних робіт ФОП Нагорною С.М. до Харківської міської ради не подавалися.

Харківська міська рада вважає, що судом апеляційної інстанції вказані обставини не оцінювались, а вона дізналась про них зі змісту відзиву ФОП Нагорної С.М. та доданих до нього документів, які надійшли до міської ради 22.03.2021, тобто вже після прийняття постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2021. Отже, на думку заявника, постанова підлягає перегляду за нововиявленими обставинами на підставі пункту 1 частини другої статті 320 ГПК України.

До заяви про нововиявлені обставини Харківською міською радою наданий відзив представника ФОП Нагорної С. М. адвоката Шамраєва М.Є. від 17.03.2021 на апеляційну скаргу та додатки до нього: договір підряду на ремонтно-будівельні роботи №51 від 01.06.2017, укладений між Нагорною С.М. (замовник) та ТОВ "Східноукраїнський деревообробний комбінат" (підрядник); кошторис на ремонтно будівельні роботи загальною вартістю 52780,00 грн, акт здачі-приймання виконаних робіт від 26.02.2018, товарні чеки.

На думку заявника, цим фактом спростовуються висновки покладені в основу постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2021.

Оскаржуване судове рішення обґрунтоване тим, що доводи заявника, які викладені у заяві про перегляд постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2021 у справі №922/622/20 за нововиявленими обставинами щодо обставин здійснення ремонтно-будівельних робіт на об`єкті нерухомості, здійснення поліпшення були відомі відповідачу, а відповідно до Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» такі поліпшення мали бути здійснені за згодою Харківської міської ради, остання мала бути обізнана про здійснення таких поліпшень.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи містяться копії вищезазначених документів. Такі документи надавалися ФОП Нагорною С. М. до суду апеляційної інстанції в якості доказів здійснення поліпшення орендованого майна, що забезпечують право на приватизацію об`єкта шляхом викупу відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)».

Зі змісту постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2021 вбачається, що суд апеляційної інстанції, посилаючись на положення статті 269 ГПК України, відхилив подані ФОП Нагорною С. М. долучені до уточненого відзиву докази, зазначивши, що вони не подавалися до суду першої інстанції і не оцінювалися ним при розгляді справи, а доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього також не наведено, як і не надані зазначені докази і з відзивом на апеляційну скаргу. Такі висновки суду апеляційної інстанції підтримав Верховний Суд у постанові від 23.09.2025, зауваживши, що відповідачем 3 не доведено винятковості випадку неможливості надання суду першої інстанції доказів.

Судом апеляційної інстанції у постанові від 18.03.2021 встановлено, зокрема такі обставини: «Матеріали справи не містять доказів того, що ФОП Нагорною С. М. здійснені поліпшення (за згодою орендодавця) орендованого майна в розмірі не менш як 25% ринкової вартості майна, за якою воно було передано в оренду, за період з 05.04.2017 (дата укладання договору оренди) по 15.05.2017 (день подачі заяви ФОП Нагорна С. М. до Харківської міської ради), та по дату прийняття Харківською міською радою оспорюваного рішення від 21.02.2018. Відомості про подання ФОП Нагорною С. М. до органу приватизації (Управління комунального майна) документів, передбачених п.2.2 Порядку №377, щодо здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна, у справі відсутні. Звіт про оцінку майна (нежитлові приміщення підвалу, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , орендовані ФОП Нагорною С. М.), складений ФОП Бєлих Б.М., дата оцінки 28.02.2018, затверджений начальником Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради 06.03.2018, не містить відомостей про здійснення орендарем будь-яких поліпшень орендованого майна. З огляду на наведене, судова колегія дійшла до висновку, що ФОП Нагорною С.М. не доведено належними та допустимими доказами, що нею, за згодою орендодавця, під час оренди майна були здійснені поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від об`єкту оренди, вартістю понад 25 % ринкової вартості майна, за якою воно було передано в оренду, визначеної суб`єктом оціночної діяльності». «Отже, факт відсутності здійснення невід`ємних поліпшень спірного майна саме в період перебування нерухомого майна в оренді підтверджується матеріалами справи, та не спростовано відповідачами у своїх поясненнях та відзивах, відтак вказані обставини справи є встановленими та доведеними».

Отже, судом апеляційної інстанції встановлені обставини відсутності здійснення невід`ємних поліпшень об`єкту оренди. В свою чергу не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Крім того, позовна заява прокурора обґрунтована тим, що ФОП Нагорною С. М. не подавалися до органу приватизації документи про невід`ємні поліпшення орендованого майна, здійснені останньою за час оренди за згодою орендодавця, які неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди. Тобто, прокурор акцентував увагу на відсутності проведення невід`ємних поліпшень, що б надавало змогу провести спірну процедуру приватизації.

Відповідно до частин першої та другої статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Частиною четвертою статті 320 ГПК України передбачено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, визначена ГПК України, є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин.

Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Перегляд рішення за нововиявленими обставинами є спеціально встановленою процедурою і є можливим лише за умови наявності підстав для такого перегляду, встановлених ГПК України та за умови дотримання порядку і строку подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, встановлених ГПК України.

Прийняття заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається.

Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду; юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідної позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 24.09.2020 у справі № 922/1141/19 та від 03.03.2021 у справі № 904/4470/16.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин у розумінні частини першої статті 320 цього Кодексу є одночасна наявність таких чотирьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи; по-друге, ці обставини не були встановлені судом, хоча повинні були бути встановлені; по-третє, ці обставини не були та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; по-четверте, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). За відсутності принаймні однієї з цих ознак обставини не можуть вважатися нововиявленими та, відповідно, бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення.

Дослідження обставин і перевірка доказів наявності нововиявлених обставин у розумінні положень процесуального законодавства не може мати наслідком нову правову оцінку обставин, які вже були предметом дослідження судів при вирішенні спору по суті, та кваліфікації таких обставин як нововиявлених.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи, або ті обставини, яких не існувало на момент вирішення спору.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 922/1026/19, від 14.01.2020 у справі № 909/1056/15).

На підставі викладених заявником доводів, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність необхідних умов існування нововиявлених обставин у розумінні пункту 1 частини другої статті 320 ГПК України, оскільки відповідачі мали надати відповідні докази на спростування тверджень прокурора, при цьому неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Фактично Харківська міська рада, використовуючи правовий механізм нововиявлених обставин, намагається домогтися повторного перегляду справи, що суперечить принципу правової визначеності.

Отже, доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції і зводяться до незгоди скаржника з оскаржуваним рішенням, а також до необхідності переоцінки доказів у справі та безпосередньо пов`язані із встановленням фактичних обставин, тоді як судом попередньої інстанції вже були встановлені ці факти в судовому рішенні на підставі наявних доказів.

Як зазначено вище, переоцінка доказів виходить за межі розгляду справи касаційним судом, який не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

За змістом частини другої статті 293 ГПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Харківської міської ради на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2025 у справі № 922/622/20 на підставі частини другої статті 293 ГПК України, у зв`язку з її необґрунтованістю, оскільки правильне застосування норм права, на які посилається скаржник, судом апеляційної інстанції є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення (зокрема, статті 320 ГПК України), а доводи скаржника зводяться до незгоди скаржника не з оскаржуваною ухвалою, а з судовим рішенням, яке він просив переглянути за нововиявленими обставинами.

Цю ухвалу прийнято у розумні строки з урахуванням перебуванням суддів у відпустці.

За таких обставин, керуючись статтями 234, 235, 293 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Харківської міської ради на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2025 у справі № 922/622/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ