УХВАЛА

04 лютого 2026 року

м. Київ

cправа № 914/1524/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Вронська Г. О., Кондратова І. Д.,

розглянувши заяву Міністерства оборони України

про повернення сплаченого судового збору за подання касаційної скарги до Верховного Суду

на рішення Господарського суду Львівської області

у складі судді Долінської О. З.

від 27.02.2025 та

на постанову Західного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Панова І. Ю. - головуючий, Зварич О. В., Скрипчук О.С.

від 20.05.2025

за позовом Міністерства оборони України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський радіоремонтний завод"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Акціонерне товариство "Українська оборонна промисловість"

про стягнення 4 249 625,40 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 30.07.2025 Верховний Суд відкрив касаційне провадження у справі № 914/1524/24 за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Господарського суду Львівської області від 27.02.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.05.2025 з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а саме: суд апеляційної інстанції застосував статтю 526 Цивільного кодексу України без урахування висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 23.08.2023 у справі № 910/10453/21 та від 05.12.2024 у справі № 910/7378/23, у подібних правовідносинах.

Пунктом 5 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Ухвалою від 16.09.2025 Верховний Суд закрив касаційне провадження у справі № 914/1524/24 за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Господарського суду Львівської області від 27.02.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.05.2025 на підставі на підставі пункту 5 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України.

21 січня 2026 року на адресу Суду надійшла заява Міністерства оборони України про повернення сплаченого судового збору у розмірі 92 118,72 грн за подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Вказаний перелік підстав повернення судового збору є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Пункт 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" встановлює, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Суд акцентує увагу заявника на тому, що серед переліку підстав для повернення судового збору ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила, відсутня така підстава, як закриття касаційного провадження у справі.

Аналіз процесуального законодавства свідчить про неможливість ототожнення понять "закриття провадження у справі" та "закриття касаційного провадження".

Процесуальна дія суду із закриття провадження у справі та передумови її здійснення регламентуються статтею 231 Господарського процесуального кодексу України та не є тотожною закриттю касаційного провадження, яке здійснюється у порядку, встановленому статтею 296 цього Кодексу.

Так, закриття провадження у справі (в тому числі в касаційній інстанції) і закриття касаційного провадження є різними процесуальними діями, позаяк закриття провадження у справі стосується усієї справи в цілому (загалом), у той час як закриття касаційного провадження стосується лише однієї із стадій розгляду справи, тобто її касаційного розгляду.

У разі закриття судом касаційної інстанції саме провадження у справі, він одночасно переглядає й судові акти місцевого та апеляційного господарських судів (скасовує їх повністю або в певній частині тощо). Поряд із цим у разі закриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції виключно встановлює наявність підстави для такого закриття і не здійснює касаційного перегляду прийнятих по суті справи судових актів першої та апеляційної інстанцій.

Наслідком закриття провадження у справі є відсутність (скасування) рішення, яким закінчено розгляд справи по суті, тоді як закриття касаційного провадження призведе до залишення в силі рішення суду апеляційної інстанції.

До того ж зазначені процесуальні дії (закриття провадження у справі і закриття касаційного провадження) регулюються й різними правовими нормами Господарського процесуального кодексу України, - відповідно статтею 231 та статтею 296 названого Кодексу.

Отже, закриття касаційного провадження є процесуальною дією не лише не тотожною, а відмінною від закриття провадження у справі (в цілому) та свідчить про різне значення понять "закриття провадження у справі" та "закриття касаційного провадження".

Як вже зазначалося вище, ухвалою від 16.09.2025 Верховний Суд закрив касаційне провадження у справі № 914/1524/24 за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Господарського суду Львівської області від 27.02.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.05.2025 на підставі пункту 5 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас повернення судового збору у випадку закриття касаційного провадження пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" не передбачено, що унеможливлює задоволення заяви про повернення судового збору (аналогічний висновок узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної в ухвалі від 29.05.2019 у справі № 820/4918/16).

З огляду на наведене, Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Міністерства оборони України про повернення судового збору.

Керуючись статтями 123, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Міністерства оборони України про повернення судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді Г. О. Вронська

І. Д. Кондратова