СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

30 січня 2026 року м. Харків Справа № 922/2590/23 (922/3600/25)

Східний апеляційний господарський суд у складі судді-доповідача: Плахова О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради, м. Харків (вх.№146 Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 13.11.2025 у справі №922/2590/23 (922/3600/25) (суддя Прохоров С.А., ухвалене в м. Харків, дата складення повного тексту 13.11.2025)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельна компанія "Уровень", м. Харків,

до відповідача: Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради, м. Харків,

про стягнення коштів,

в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельна компанія "Уровень",-

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 06.12.2024 у справі №922/2590/23 Товариство з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельна компанія "Уровень" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців.

08.10.2025 ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельна компанія "Уровень" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради 943140,00грн. заборгованості за договором №652 від 25.07.2018.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.10.2025 позовна заява в межах справи про банкрутство передана на розгляд судді Прохорову С.А., справі присвоєно №922/2590/23 (922/3600/25).

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.11.2025 у справі №922/2590/23 (922/3600/25) позов задоволено повністю; стягнуто з Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельна компанія "Уровень" 943140,00грн., як вартість виконаних, але не оплачених робіт за Договором №652 від 25.07.2018; стягнуто з Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорожньо-будівельна компанія "Уровень" 11317,68грн. витрат зі сплати судового збору.

Департамент будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради з рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 13.11.2025 у справі № 922/2590/23 (922/3600/25) та прийняти нове рішення, яким в задоволені позову відмовити в повному обсязі; судові витрати покласти на позивача.

Одночасно апелянт звернувся з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Харківської області від 13.11.2025 у справі № 922/2590/23 (922/3600/25).

29.01.2026 позивачем подано до апеляційного господарського суду заяву про залишення апеляційної скарги Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради без руху (вх.№1239).

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя - доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Так, статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок і розмір сплати судового збору в Україні встановлено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", розмір ставки за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Підпунктом 6 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено розмір ставки за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, що становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2026 рік", встановлено у 2026 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2026 у розмірі 3328,00грн.

Виходячи з положень Закону України "Про судовий збір", апелянт мав сплатити судовий збір у розмірі 21220,65грн. (943140,00грн. х1,5%х150%).

До апеляційної скарги скаржником долучено платіжну інструкцію №181 від 19.01.2026 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 16972,52грн.

В силу приписів частини другої статті 9 Закону України Про судовий збір суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до вказаної норми суд апеляційної інстанції перевірив зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України та встановив, що в комп`ютерній програмі Діловодство спеціалізованого суду у реєстрі підтверджень оплат із Казначейства зафіксована сплата скаржником судового збору за розгляд апеляційної скарги у справі №922/2590/23 (922/3600/25) в сумі 16972,52грн.

Таким чином, апелянтом не доплачено судовий в сумі 4248,13грн. (21220,65грн. 16972,52грн.).

Отже, скаржником не додано доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Щодо клопотання апелянта про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на рішення суду, суддя-доповідач зазначає наступне.

Суддя доповідач зазначає, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати (стаття 115 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною першою статті 116 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Враховуючи вимоги процесуального законодавства, перебіг строку на апеляційне оскарження починається з наступного дня після настання події, яким зокрема є день вручення йому відповідного рішення суду.

Судова колегія зазначає, що рішення господарського суду Харківської області від 13.11.2025 у справі №922/2590/23 (922/3600/25) ухвалено 13.11.2025, повний текст якого складено 13.11.2025, копію рішення отримано скаржником 14.11.2025 о 04:13, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу в особистий кабінет сторони (суддею-доповідачем у справі було здійснено витяг із системи ДСС з відомостями про доставку електронного документу (ухвали суду першої інстанції).

Пунктом 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення

Отже, строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Харківської області від 13.11.2025 у справі №922/2590/23 (922/3600/25) розпочався 15.11.2025 та закінчився 04.12.2025.

З матеріалів доданих до апеляційної скарги вбачається, що апелянтом було подано апеляційну скаргу до Східного апеляційного господарського суду засобами поштового зв`язку 22.01.2026, тобто після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду.

В обґрунтування наявності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт посилається на те, що Департаментом будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради в строк передбачений Господарським процесуальним кодексом України - 03.12.2025.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2025 залишено апеляційну скаргу Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради на рішення господарського суду Харківської області від 13.11.2025 у справі №922/2590/23 (922/3600/25) без руху в порядку статті 260 Господарського процесуального кодексу України, з тих підстав, що апелянтом не було надано доказів на підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

19.12.2025 Департаментом будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради подано до апеляційного господарського суду клопотання про продовження процесуального строку на усунення недоліків апеляційної скарги, в обґрунтування якого останній вказує, що станом 19.12.2025 оплата не здійснена через відсутність бюджетних асигнувань, що ускладнює здійснення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.12.2025 відмовлено в задоволенні клопотання Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради про продовження строку для усунення недоліків у справі на рішення господарського суду Харківської області від 13.11.2025 у справі № 922/2590/23 (922/3600/25); запропоновано Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради усунути недолік, протягом 5 днів з моменту отримання даної ухвали: подати оригінал платіжного документа (квитанції, платіжного доручення, тощо) про сплату судового збору в розмірі 16972,52грн.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.01.2026 апеляційну скаргу Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради на рішення господарського суду Харківської області від 13.11.2025 у справі №922/2590/23 (922/3600/25) повернути заявникові, з тих підстав, що у визначений апеляційним господарським судом строк апелянт не подав заяви про продовження або поновлення строку на усунення недоліків разом з доказами сплати судового збору, отже не усунув недоліків апеляційної скарги.

Після усунення вказаних недоліків апелянт повторно звернувся з апеляційною скаргою, та одночасно звернувся з відповідним клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Харківської області від 13.11.2025 у справі №922/2590/23 (922/3600/25).

Суддя-доповідач зазначає, що практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції") від 16.12.1992 року).

Розглянувши подане заявником апеляційної скарги клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, з метою недопущення порушення права особи на доступ до правосуддя, визначених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 129 Конституції України, суддя-доповідач вважає, що строк апелянтом пропущено з поважних причин, у зв`язку з чим він підлягає поновленню.

Разом з тим, з урахуванням, тих обставин, що апелянтом до апеляційної скарги не було додано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги суддя-доповідач дійшов висновку, що відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України зазначене є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням 10-денного строку з дня вручення.

Керуючись ст. 174, ст. 234, п. 2 ч.3 ст. 258, ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя- доповідач

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради на рішення господарського суду Харківської області від 13.11.2025 у справі №922/2590/23 (922/3600/25) залишити без руху.

2. Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3.Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя О.В. Плахов