І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2026 року м. Чернігівсправа № 927/1113/25
Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., розглянув матеріали заяви від 23.01.2026 б/н Фермерського господарства Шуба Станіслав Анатолійович про ухвалення додаткового рішення в справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Верітас Інвест Груп,
до відповідача Фермерського господарства Шуба Станіслав Анатолійович,
предмет спору про визнання недійсним договору
без виклику (повідомлення) сторін
19.01.2026, ухвалене рішення в справі № 927/1113/25, яким відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Верітас Інвест Груп до Фермерського господарства Шуба Станіслав Анатолійович про визнання недійсним договору поставки від 19.05.2025 № 1905/25ШУ-ВІГ.
Питання щодо розподілу судових витрат на професійну правову допомогу, понесених сторонами в ході судового розгляду спору, при ухваленні рішення судом не вирішене.
Представник відповідача, в судовому засіданні 19.01.2026, повідомив про намір подати докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу в справі в строк, установлений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), для їх розподілу між сторонами.
26.01.2026, через систему Електронний суд, від відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в справі про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 75 000,00 грн (сформовано та направлено 23.01.2026 о 22:24). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в справі, до матеріалів заяви додано: ордер на надання правничої допомоги серії АА № 1611578, виданий 11.08.2025 адвокату Теслі А. В.; договір про надання правничої допомоги від 08.08.2025 № 08/08/25, разом з додатком від 01.12.2025 № 2 до нього; звіт від 19.01.2026 про виконані роботи за вказаним договором; рахунок на оплату наданих послуг від 19.01.2026 № 19/01/2026.
Суд установив, що відповідач подав до матеріалів справи докази на підтвердження його витрат на правничу допомогу в справі в належний строк, з урахуванням правил обчислення перебігу процесуальних строків, визначених статтею 116 цього Кодексу (частини 1 та 4).
Суд прийняв до розгляду заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, за письмовими матеріалами, без повідомлення (виклику) сторін; установив позивачу строк, по 30.01.2026, для подачі письмових заперечень відносно заяви ФГ «Шуба Станіслав Анатолійович» (ухвала від 27.01.2026).
За частинами 1, 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішене питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.
За частиною 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, відносяться витрати понесені учасником справи на отримання професійної правничої допомоги.
За частиною 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
За частиною 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі задоволення позову на відповідача
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За приписами частини 3 статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Частиною 3 статті 126 ГПК України унормовано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як вбачається з матеріалів справи, за умовами договору про надання правничої допомоги № 08/08/2025 від 08.08.2025, укладеного між адвокатом Теслею Андрієм Віталійовичем та ФГ «Шуба Станіслав Анатолійович», клієнт доручив, а адвокат прийняв зобов`язання з надання правничої допомоги клієнту на умовах та в порядку, визначеному цим Договором, зокрема щодо представництва інтересів клієнта в усіх судах, передбачених Законом України «Про судоустрій та статус суддів» (підпункт 1.2.1. п. 1.1. договору).
Гонорар адвоката за надання правничої допомоги згідно п. 1.2.1. договору погоджується сторонами в додатках до цього договору. Оплата за надану правничу здійснюється шляхом перерахування клієнтом грошових коштів у строк погоджений сторонами в додатках до цього договору на підставі наданого адвокатом рахунку. За підсумками виконаних робіт з надання правничої допомоги адвокат передає клієнту звіт про виконані роботи (пункти 3.1., 3.2., 4.1 договору).
У додатку від 01.12.2025 № 2 до договору від 08.08.2025 № 08/08/2025 сторони погодили наступний обсяг та вартість правничої допомоги в справі № 927/1113/25, зокрема:
- участь у судових засіданнях у місті Чернігові, включаючи витрати адвоката, пов`язані з відрядженням до м. Чернігів (у разі якщо призначене судове засідання не відбулось з будь-яких підстав, незалежних від адвоката, клієнт сплачує 75% погодженого розміру гонорару). В разі задоволення судом заяви про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою сервісу EasyCon, клієнт сплачує 50% погодженого розміру гонорару (фіксований розмір 20 000,00 грн за одне судове засідання) (п. 1.2. додатку).
Сторони дійшли згоди, що розмір гонорару адвоката встановлений сторонами в фіксованому розмірі, з урахуванням складності справи, кваліфікації та досвіду адвоката, фінансового стану клієнта та інших істотних обставин і вважають погоджений розмір розумним.
Оплата послуг з правничої допомоги здійснюється клієнтом протягом 10 банківських днів з дати погодження звіту адвокатом та клієнтом і отримання клієнтом відповідного рахунку від адвоката.
19.01.2026, сторонами складений звіт про виконані роботи за договором, за яким загальна вартість наданих адвокатом послуг з правничої допомоги клієнту з представництва інтересів останнього під час судового розгляду справи № 927/1113/25 судом першої інстанції складає 75 000,00 грн, з них: ознайомлення з наявними у клієнта документами; опрацювання законодавчої бази та судової практики, що регулюють спірні відносини; формування правової позиції та складання відзиву на позов 25 000,00 грн; участь адвоката в судових засіданнях 03.12.2025 та 15.12.2025 у місті Чернігів 40 000,00 грн; участь адвоката в судовому засіданні 19.01.2025 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду 10 000,00 грн.
На оплату вартості наданих послуг з правничої допомоги за договором від 08.08.2025 № 08/08/2025 клієнту виставлений до сплати рахунок від 19.01.2026 № 19/01/2026 у сумі 75 000,00 грн.
Адвокат Тесля А. В. представляв інтереси ФГ «Шуба Станіслав Анатолійович» у цій справі на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АА № 1611578, виданого 11.08.2025 (як і в межах судової справи № 927/832/25), у рахунок вартості послуг якого ФГ сплатило 75 000,00 грн, про що до матеріалів справи додано виписку банківської установи про рух коштів клієнта.
За змістом п. 1 частини 2 статті 126 та частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Витрати за надану професійну правничу допомогу, в разі підтвердження обсягу наданих послуг (виконаних робіт) та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 частини 2 статті 126 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 висловлена правова позиція, що домовленість про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такою, що склалась між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання. У контексті вирішення судом питання про розподіл судових витрат суд повинен оцінювати розумність витрат, їх співмірність із ціною позову, складністю справи та значенням для сторін.
За приписами частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України.
Частинами 5, 6 даної статті передбачено, що в разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Позивач письмово не заперечив проти заявленого відповідачем розміру витрат на правничу допомогу в цій справі.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, в рішеннях: від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34 36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах: від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
Таким чином, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної в них інформації.
Зокрема, чи відповідають зазначені в документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено в документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази, відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та в сукупності відповідати вимогам статей 75 79 ГПК України.
Матеріалами справи підтверджується, що під час судового розгляду даної справи адвокатом Теслею А. В. фактично надана наступна правова допомога, вартість якої підлягає розподілу між сторонами з урахуванням принципу пропорційності (частина 4 статті 129 ГПК України), розумності та обґрунтованості: 1) підбір нормативно-правової бази, аналіз судової практики, формування правової позиції клієнта в справі шляхом подачі відзиву на позов у порядку статей 165, 178 ГПК України; 2) участь адвоката в судових засіданнях 03.12.2025 та 15.12.2025 (територіально в м. Чернігів, у приміщенні Господарського суду Чернігівської області) та 19.01.2026 (у режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів).
Суд також взяв до уваги, що між сторонами в судовому порядку розглядався спір про стягнення з ТОВ «Верітас Інвест Груп» заборгованості за договором поставки від 19.05.2025 № 1905/25ШУ-ВІГ (на обставини якої представники обох сторін неодноразово звертали увагу суду при вирішення цього спору), тобто адвокат Тесля А. В., який так само представляв інтереси ФГ «Шуба Станіслав Анатолійович» у справі № 927/832/25, був ознайомлений з фактичними обставинами цього спору (виник з одних правовідносин, пов`язаних з укладенням та виконання умов оскаржуваного правочину), відтак не потребував додаткового часу на вивчення матеріалів цієї справи.
За висновком суду, вартість послуг адвоката відповідача в даній справі завищена (75 000,00 грн) та не відповідає критерію розумності, беручи до уваги критерії її складності та витрачений адвокатом час на підготовку справи до судового розгляду, є неспіврозмірною у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг в аналогічних справах.
Суд, беручи до уваги ступінь складності справи, предмет спору та його ціну, характер та обсяг наданих адвокатом послуг (перелік яких наведений вище), виходячи з принципу розумності, справедливості та пропорційності, керуючись частинами 4, 5 статті 129 ГПК України, вирішив покласти на позивача відшкодування судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу в сумі 17 500,00 грн.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 233, 238, 244 ГПК України, господарський суд
Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
3. У іншій частині заяви, відмовити.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду, відповідно до статті 256 ГПК України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні були оголошені лише вступна та резолютивна частини додаткового рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду, в порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.
Суддя А.В. Романенко