ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/3296/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,

секретар судового засідання Борисова Н.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Величко К.Г.,

від відповідача: Пахомов К.Ю., Сидоров О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом S.C. "ALIRMACON" S.R.L. (Комерційне товариство "ALIRMACON" TOB) до відповідача: Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" про стягнення 8832516,39 грн заборгованості,

зазначає наступне:

У липні 2024 року S.C. "ALIRMACON" S.R.L. (Комерційне товариство "ALIRMACON" TOB) (надалі - S.C. "ALIRMACON" S.R.L., Позивач) звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" (далі - ДП "Одеський порт", Відповідач) про стягнення 8832516,39 грн заборгованості, з яких: 6115391,42 грн основного боргу, 2250877,53 грн інфляційних втрат та 466247,44 грн 3 % річних.

Обґрунтовуючи підстави звернення із позовом до суду S.C. "ALIRMACON" S.R.L. посилається на порушення ДП "Одеський порт" зобов`язання, передбаченого умовами пункту 6.6 договору купівлі-продажу державного майна від 06.10.2021 № СР-655, за яким у разі несплати ціни продажу майна протягом тридцяти календарних днів з дати підписання договору, цей договір підлягає розірванню в односторонньому порядку за вимогою продавця, а та частина ціни продажу майна, яка була сплачена продавцю покупцем, підлягає поверненню покупцю протягом п`яти робочих днів з дати розірвання цього договору.

Посилаючись на викладене, S.C. "ALIRMACON" S.R.L. наголошує на тому, що ДП "Одеський порт" відповідно до пункту 6.6 договору купівлі-продажу державного майна від 06.10.2021 № СР-655 має повернути S.C. "ALIRMACON" S.R.L. сплачені грошові кошти протягом п`яти робочих днів з дати розірвання відповідачем договору купівлі-продажу державного майна від 06.10.2021 № СР-655, тобто з 08 листопада 2021 року.

Поряд із наведеним S.C. "ALIRMACON" S.R.L. зазначає про відсутність в його діях вини за невиконання обов`язків, передбачених у пунктах 4.3 та 4.4 договору купівлі-продажу державного майна від 06.10.2021 № СР-655, що свідчить про безпідставність застосування ДП "Одеський порт" процедури утримання сплачених грошових коштів у сукупному розмірі 6115391,42 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області (суддя Щавинська Ю.М.) прийнято позовну заяву S.C. "ALIRMACON" S.R.L. до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3296/24, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

03 жовтня 2025 року ДП "Одеський порт" реалізовано право на подачу відзиву на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

Обґрунтовуючи підстави, які суд має врахувати при ухваленні рішення у справі, посилається на: те, що умови укладеного договору-купівлі продажу передбачають відповідне коло зобов`язань кожної із сторін, невиконання яких наділяє іншу сторону правом на одностороннє розірвання договору; те, що різні підстави для розірвання договору мають різні юридичні наслідки. При цьому, передбачено право ДП "Одеський порт" на стягнення з S.C. "ALIRMACON" S.R.L. штрафу (утримання від сплачених коштів); те, що договір розірвано на підставі інших пунктів, відтак відсутні правові підстави для застосування приписів пункту 6.6 в частині повернення сплачених S.C. "ALIRMACON" S.R.L. коштів.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.02.2025, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.04.2025 у справі № 916/3296/24, частково задоволено позов S.C. "ALIRMACON" S.R.L. та стягнуто з ДП "Одеський порт" 5500000,00 грн авансового платежу.

Постановою Верховного Суду від 29.01.2025 постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.04.2025 та рішення Господарського суду Одеської області від 05.02.2025 у справі № 916/3296/24 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

Ухвалюючи постанову у цій справі Верховним Судом зазначено наступне: «з урахуванням предмета і підстав позову у цій справі господарські суди попередніх інстанцій, розглядаючи цю справу по суті позовних вимог, повинні були перевірити, зокрема, наявність підстав відповідно до пункту 6.6 договору купівлі-продажу державного майна від 06.10.2021 № СР-655 для стягнення з відповідача на користь позивача сплачених грошових коштів у розмірі 6115391,42 грн.

Предметом позовних вимог не є стягнення штрафу за договором договору купівлі-продажу державного майна від 06.10.2021 № СР-655. Натомість предметом позову в цій справі є стягнення суми авансового платежу, сплаченого позивачем відповідно до договору купівлі-продажу державного майна від 06.10.2021 № СР-655.

Умова щодо безспірності вимог, які зараховуються, застосовується судом з урахуванням саме відсутності спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань.

Проте господарські суди попередніх інстанцій, розглянувши цю справу, не встановлювали, чи є безспірними вимоги відповідача про застосування до позивача штрафу за договором купівлі-продажу державного майна від 06.10.2021 № СР-655».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області 13.08.2025 визначено суддю Гута С.Ф. для розгляду справи № 916/3296/24.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.08.2025 суддею Гутом С.Ф. прийнято справу до свого провадження, призначено підготовче засідання на 16 вересня 2025 року, запропоновано учасникам справи надати письмові пояснення з урахуванням викладеного у постанові Верховного Суду.

09 вересня 2025 року ДП "Одеський порт" представлено додаткові пояснення у справі, в яких викладає позицію у справі та зазначає про достатність правових підстав для розірвання укладеного договору купівлі-продажу державного майна від 06.10.2021 № СР-655 та стягнення погодженого умовами останнього штрафу. Відповідач зазначає, що розірвання договору відбулось на підставі пункту 6.2, у зв`язку із невиконанням, зокрема приписів пункту 4.3. При цьому пункт 6.2 не передбачає повернення сплачених Позивачем коштів, а передбачає стягнення погодженого умовами договору штрафу.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.09.2025 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 07 жовтня 2025 року.

03 жовтня 2025 року S.C. "ALIRMACON" S.R.L. представлено письмові пояснення, в яких підтримує викладену у позовній заяві позицію стосовно наявності у ДП "Одеський порт" обов`язку з повернення сплачених Позивачем коштів на підставі пункту 6.6 договору купівлі-продажу державного майна від 06.10.2021 № СР-655. Зазначає про відсутність правових підстав стверджувати про безспірність вимог щодо утримання коштів Позивача у вигляді штрафу, так само як і відсутність правових підстав для його стягнення.

Звертає увагу суду на укладення двох взаємопов`язаних договорів: договір купівлі-продажу державного майна від 06.10.2021 № СР-655 та договір компенсації витрат від 06.10.2021 № СР-656 як похідного, у зв`язку із незадовільним станом предмета продажу. При цьому після відмові від договору купівлі-продажу ДП "Одеський порт" продовжує виконання взятих на себе зобов`язань за договором про відшкодування, виставляючи Позивачу відповідні рахунки на оплату.

06 жовтня 2025 року ДП "Одеський порт" представлено письмові пояснення із викладенням позиції щодо пояснень Позивача.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.10.2025 продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 21 жовтня 2025 року.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 18 листопада 2025 року.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.11.2025 оголошено перерву в судовому засіданні до 09 грудня 2025 року.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.12.2025 оголошено перерву в судовому засіданні до 18 грудня 2025 року.

17 грудня 2025 року ДП "Одеський порт" представлено клопотання про визнання поважними причини несвоєчасного подання нового доказу, просить суд долучити його до матеріалів справи та врахувати при ухваленні рішення.

Призначене на 18.12.2025 судове засідання не відбулось у зв`язку із оголошенням системою цивільної оборони у місті Одесі та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.12.2025 призначено розгляд справи на 20 січня 2025 року.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кузнецов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України"), з якої випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частинами 1 та 2 статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

В свою чергу, частиною 3 статті 2 ГПК України встановлено, що одним із основних засад (принципів) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до положень статті 114 ГПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Згідно із приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку "розумності строку" розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кузнецов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України"), з якої випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищенаведене, з метою дотримання принципів диспозитивності, змагальності сторін, рівності сторін перед законом та судом, враховуючи важливість справи для сторін, розгляд справи здійснено господарським судом в межах розумного строку з метою надання можливості сторонами у справі реалізувати наявні процесуальні права шляхом подачі як заяв по суті справи і письмових пояснень, так і виступу із промовами.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.01.2025 на підставі статей 80,118,165 ГПК України залишено без розгляду клопотання ДП "Одеський порт" про долучення доказу від 17.12.2025, оскільки судом не визнано поважними причини пропуску строку на подачу нового доказу, враховуючи факт тривалого розгляду справи.

В процесі розгляду справи представник S.C. "ALIRMACON" S.R.L. підтримував заявлені позовні вимоги та наполягав на задоволенні позову, представники ДП "Одеський порт" натомість заперечували проти задоволення заявлених позовних вимог та наполягали на відмові у задоволенні позову.

В процесі розгляду даної справи Господарським судом Одеської області, у відповідності до пункту 4 частини 5 статті 13 ГПК України, створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

20 січня 2026 року в судовому засіданні судом проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення. Повідомлено, що повне рішення буде складено 30 січня 2026 року.

Відповідно до частини 3 статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5).

Приписами статті 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Верховний Суд у постанові від 01.02.2023 у справі № 914/3203/21 зазначив, що принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять учасники спірних правовідносин. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача та позов має чітко виражену ціль, яка втілюється у формі позовних вимог, що їх викладає позивач у позовній заяві. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Відповідно, право особи звернутися до суду з самостійно визначеними позовними вимогами узгоджується з обов`язком суду здійснити розгляд справи в межах таких вимог.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Водночас правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (такі висновки наведено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19).

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, суд встановив:

06 жовтня 2021 року між S.C. "ALIRMACON" S.R.L. (Покупець) та ДП "Одеський порт" (Продавець) укладено договір купівлі-продажу державного майна № СР-655: "ПЛАВДОК № 4" разом з "Кильблок здвоєний" у кількості 18 штук (Договір), відповідно до пункту 1.1 якого Продавець зобов`язався передати у власність покупця державне майно: "ПЛАВДОК № 4" разом з "Кильблок здвоєний" у кількості 18 штук, яке розташоване за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1 (Плавпонтон причал 15з, ДП "Одеський морський торговельний порт"), а Покупець зобов`язався оплатити та прийняти майно на умовах EXW відповідно до положень Міжнародних правил тлумачення термінів "Інкотермс" (у редакції 2020 року) з урахуванням умов договору купівлі-продажу державного майна від 06.10.2021 № СР-655.

Найменування, кількість та ціна майна, що поставляється згідно із цим договором, визначені у специфікації, яка є додатком № 1 до договору та його невід`ємною частиною (пункт 1.2).

Ціна продажу майна в національній валюті України становить 25160000,00 грн (без ПДВ), згідно з підписаним та опублікованим у електронній торговій системі протоколом про результати електронного аукціону від 10.09.2021. Ціна продажу майна в іноземній валюті євро із розрахунку курсу гривні до євро, встановленого Національним банком України на дату підписання договору, становить 835464,68 євро. Офіційний курс гривні щодо іноземної валюти євро на дату підписання договору становить 30,6536 грн (пункт 2.1).

Додатково до ціни Майна Покупець на підставі окремо виставлених рахунків Продавця відшкодовує витрати, понесені Продавцем при знятті майна з реєстрації з Державного суднового Реєстру України і Суднової книги України, відповідно до вимог постанови Кабінет Міністрів України від 26.09.97 № 1069 (пункт 2.2).

Покупець оплачує ціну продажу Майна в іноземній валюті Євро (EUR), шляхом здійснення прямого баyкінського переказу грошових коштів на рахунок Продавця у безготівковій формі у вигляді авансового платежу за Майно у розмірі 50% від зазначеної в пункті 2.1 цього Договору ціни продажу Майна, на підставі виставленого Продавцем рахунку протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання даного Договору (пункт 3.1).

Остаточні розрахунки за Майно здійснюються протягом 30 (тридцяти) календарних днів з даті підписання цього Договору, але не пізніше строку визначеному в п. 4.4 Договору (пункт 3.2).

Датою здійснення платежів вважається дата надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця (пункт 3.3).

Сума грошових коштів, що надійшли в іноземній валюті від Покупця в рахунок оплати ціни продажу Майна згідно п.3.1 та п.3.2 Договору, підлягає перерахунку відповідно до встановленого Національним банком України офіційного курсу гривні щодо іноземної валюти Євро (EUR) на дату надходження цих коштів на банківський рахунок Продавця… (пункт 3.4).

Майно передається покупцю вільним від фрахтування, вільним від вантажу, на плаву в стані "як є", тобто з природним зносом, без зобов`язань і гарантій продавця щодо технічного стану, комплектності майна і переданого разом з ним майна, інвентарю, обладнання, а також із зобов`язанням покупця прийняти майно в тому технічному стані і в тому місці, в якому воно знаходиться в момент передачі (пункт 4.1).

Маршрут виводу майна з акваторії Одеського порту з інформацією про спосіб буксирування майна, місце його кінцевої та проміжних дислокацій, із зазначенням глибин та технічних характеристик погоджений сторонами (пункт 4.2).

Покупець зобов`язаний у термін п`ятнадцяти робочих днів з моменту підписання Договору розробити проект транспортування майна і погодити його з Державним підприємством "Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України", а також надати погоджений проект Продавцю (пункт 4.3).

Термін виводу майна з акваторії Одеського порту Покупцем - у 10-денний термін після отримання листа-вимоги від Продавця з урахуванням п.4.3 даного Договору (пункт 4.4).

Покупець зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту перерахування авансового платежу застрахувати майно. Договір страхування має покривати страхові ризики з відповідальності за зіткнення з іншими спорудами і витрати, пов`язані з таким зіткненням, відповідальність за пошкодження плавучих та нерухомих предметів, відповідальність за вилучення майна, що затонуло внаслідок аварії, витрати по усуненню наслідків пошкодження корпусу майна, необхідні витрати на рятування майна (пункт 4.5).

Право власності на майно переходить до покупця після сплати в повному обсязі ціни продажу майна (відповідно до пункту 3.1 та пункту 3.2 договору) за результатами електронного аукціону на умовах, визначених цим договором, та оформлюється шляхом підписання сторонами акта приймання-передачі майна (пункт 4.6).

Право власності на майно та ризик його втрати /знищення /пошкодження переходять від Продавця до Покупця з дати підписання сторонами акта приймання-передачі майна відповідно до статті 344 Цивільного кодексу України (пункт 4.7).

Всі витрати, пов`язані з підготовкою Майна для транспортування несе Покупець (пункт 4.10).

У разі невиконанню або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим Договором (пункт 6.1).

У разі порушення Покупцем умов договору, викладених у пунктах 4.2- 4.4, Продавець має право стягнути з покупця штраф у розмірі 50 % ціни продажу майна, шляхом утримання коштів з суми, перерахованої позивачем за майно, та має право відмовитися від договору в повному обсязі (пункт 6.2).

У випадку несвоєчасної оплати за майно за цим договором Покупець сплачує Продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період нарахування пені, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (пункт 6.4).

У разі невиконання Покупцем попередньої оплати за майно у вигляді авансового платежу згідно з пунктом 3.1 цього договору у встановлений договором строк або не в повному обсязі, продавець має право зупинити виконання свого обов`язку та відмовитися від його виконання в повному обсязі (пункт 6.5).

У разі несплати ціни продажу майна протягом тридцяти календарних днів з дати підписання договору, цей договір підлягає розірванню в односторонньому порядку за вимогою Продавця.

Договір вважається розірваним з цієї підстави на п`ятий робочий день після надіслання Продавцем Покупцю повідомлення про розірвання цього договору.

Повідомлення Продавця про розірвання цього договору надсилається електронною поштою, а також поштовим відправленням з повідомленням про вручення і описом вкладення за місцезнаходженням покупця, зазначеним у розділі 14 договору.

Дата розірвання договору на вимогу Продавця встановлюється на підставі штемпеля поштового відділення продавця на поштовому відправленні продавця. У разі розірвання договору відповідно до цього пункту Продавець повертає покупцю протягом п`яти робочих днів з дати розірвання договору ту частину ціни продажу майна, яка була сплачена йому Покупцем (пункт 6.6).

У разі невиконання Покупцем інших зобов`язань за Договором Продавець має право вимагати розірвання цього Договору в судовому порядку і також вимагати стягнення завданих збитків (пункт 6.7).

У всьому іншому, що не передбачено цим Договором, Сторони керуються чинним законодавством України (пункт 6.8).

Покупець зобов`язаний в строки та в порядку, встановлені Договором, сплатити ціну продажу Майна; в установлені Договором строк та в порядку прийняти Майно; виконати інші умови, на яких здійснюється продаж Майна, що містилися в оголошені і про проведення електронного аукціону такого Майна (пункт 7.1).

Продавець зобов`язаний передати Покупцю Майно в строк та в порядку, встановленому Договором; здійснювати контроль за виконанням умов Договору; на вимогу Покупця забезпечити доступ Покупця для проведення огляду і проведення технічної експертизи Майна не пізніше ніж на другий робочий день після отримання вимоги Покупця (пункт 7.2).

Ризик випадкової загибелі або випадкового псування майна несе Покупець з моменту переходу до нього права власності на майно (пункт 9.1).

Усі спори, що виникають під час виконання умов Договору або у зв`язку з тлумаченням його положень, розв`язуються у порядку, передбаченому законодавством України (пункт 10.1).

Якщо Сторони не зможуть вирішити такі спори шляхом переговорів, то вони підлягають розгляду в господарському суді України, із застосуванням матеріального і процесуального права України (пункт 10.3).

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2021, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 12.1).

Договір може бути розірваний Продавцем у будь-який час в односторонньому порядку у разі невиконання або неналежного виконання Покупцем зобов`язань за даним Договором з повідомленням іншої Сторони не менше ніж за 5 (п`ять) календарних днів до дати розірвання Договору (пункт 12.3).

Цей Договір складений при повному розумінні Сторонами його умов та термінології двома мовами: українською та російською, пріоритетне значення має текст Договору на українській мові (пункт 13.4).

Представлена копія Договору містить залишені представниками підписи та скріплена печатками контрагентів.

Специфікацією № 1 до Договору погоджено найменування відповідного майна: Плавдок № 4 (інв. № 101327) у кількості 1 одиниці та Кильблок здвоєний у кількості 18 одиниць.

06 жовтня 2021 року ДП "Одеський порт" зареєстровано лист S.C. "ALIRMACON" S.R.L. під № 003415, в якому останній у відповідності до істотних умов договору повідомляє, що Плавдок № 4 разом із Кільблок у кількості 1 шт. буде буксируватись з акваторії ДП "Одеський порт" трьома буксирами загальною потужністю не менше 5000 кінських сил у місце кінцевої діслокації порт м. Стамбул, з глибиною причального фронту 11 метрів.

12 жовтня 2021 року між S.C. "ALIRMACON" S.R.L. як Покупцем та ДП "Одеський порт" як Продавцем укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, якою викладено пункт 3.1 останнього в новій редакції: «Покупець оплачує ціну продажу Майна в національній валюті України (UAH) або в іноземній валюті Євро (ЕUR), шляхом здійснення прямого банківського переказу грошових коштів на рахунок Продавця у безготівковій формі у вигляді авансового платежу за Майно у розмірі 50 % від зазначеної в пункті 2.1. даного Договору ціни продажу Майна, на підставі виставленого Продавцем рахунку протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання даного Договору», а також доповнено розділ 14 банківськими реквізитами (розрахунковим рахунком) Продавця.

На виконання положень Договору купівлі-продажу державного майна від 06.10.2021 № СР-655 S.C. "ALIRMACON" S.R.L. перераховано ДП "Одеський порт" грошові кошти у розмірі 173000,00 Євро та 786991,42 грн за майно, а саме відповідно до представлених платіжних доручень 13.10.2021 - 58000,00 Євро, 18.10.2021 - 50000,00 Євро, 19.10.2021 - 20000,00 Євро, 21.10.2021 - 786991,42 грн, 29.10.2021 - 25000,00 Євро, 01.11.2021 - 20000,00 Євро.

Відповідно до представленої бухгалтерської довідки ДП "Одеський порт" на його рахунки надійшли наступні кошти, сплачені S.C. "ALIRMACON" S.R.L. в межах Договору від 06.10.2021 № СР-655: 18.10.2018 - 108000,00 євро (еквівалент 3288168,00 грн); 19.10.2021 - 20000,00 євро (еквівалент 611222,00 грн); 01.11.2021 - 45000,00 євро (еквівалент - 1376788,50 грн); 25.10.2021 - 786991,42 грн.

Окрім наведеного, 06.10.2021 між S.C. "ALIRMACON" S.R.L. (Покупець) та ДП "Одеський порт" (Продавець) укладено договір компенсації витрат № СР-656 (Договір компенсації), відповідно до пункту 1.1 якого Покупець відповідно до умов цього договору зобов`язується компенсувати продавцю витрати з підготовки Плавдоку № 4 (інв. № 101327) до виводу (відходу) з акваторії Одеського порту (компенсація витрат) відповідно до первинних документів, що підтверджують факт понесення таких витрат.

Розмір компенсації витрат Продавцю залежить від фактично понесених витрат Продавцем та підтверджується первинними документами (відповідними рахунками та/або актами виконаних робіт /надання послуг) з урахуванням вартості надання послуг згідно з діючими тарифами продавця та рівня накладних витрат (пункт 2.1 Договору компенсації).

Компенсація витрат здійснюється Покупцем не пізніше десяти банківських днів з моменту виставлення належним чином оформленого рахунка продавцем на підставі первинних документів, що підтверджують факт понесення таких витрат, шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку Покупця на поточний рахунок Продавця (пункт 2.3 Договору компенсації).

Компенсація витрат здійснюється за період підготовки Плавдоку до виводу (відходу) з акваторії Одеського порту продавцем (пункт 2.7 Договору компенсації).

Покупець зобов`язаний сплачувати компенсацію витрат продавцю з підготовки Плавдоку до виводу (відходу) з акваторії Одеського порту в порядку, в строки, у розмірах та на умовах, передбачених цим договором (пункт 3.1.1 Договору компенсації).

Покупець має право здійснювати перевірку правильності нарахування продавцем розміру компенсації витрат (пункт 3.1.2 Договору компенсації).

Продавець має право: отримувати від Покупця компенсацію витрат в порядку, в строки, у розмірах та на умовах, передбачених цим договором; виставляти покупцю належним чином оформлені рахунки та направляти ці рахунки електронною поштою на електронну адресу покупця (пункти 3.2.1 та 3.2.3 договору Компенсації).

Усі спори, що виникають під час виконання умов договору або у зв`язку з тлумаченням його положень, вирішуються в порядку, передбаченому законодавством України. Усі спори, які можуть виникнути за цим договором або у зв`язку з ним, сторони будуть вирішувати шляхом переговорів. Якщо сторони не зможуть вирішити такі спори шляхом переговорів, то вони підлягають розгляду в господарському суді України із застосуванням матеріального і процесуального права України (пункти 6.1- 6.3 Договору компенсації).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2021, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 8.1 Договору компенсації).

Представлена копія Договору компенсації містить залишені представниками підписи та скріплена печатками контрагентів.

Матеріали справи містять попередню відомість щодо вартості ремонту майна, загальну виконавчу відомість-кошторис вартості ремонту Плавдоку № 4, за якими загальна вартість робіт становить 434400,29 грн (521280,35 грн з ПДВ), процентований акт до договору від 06.10.2021, у якому зазначено про виконання робіт у жовтні 2021 року на суму 521280,35 грн, зведену калькуляцію на суму 434400,29 грн, а також рахунки від 23.11.2021 на суму 521 280,35 грн.

Позивачем також надано суду лист від 07.10.2021 щодо виконання Відповідачем робіт за договором компенсації витрат від 06.10.2021 № СР-656.

29 жовтня 2021 року ДП "Одеський порт" складено до S.C. "ALIRMACON" S.R.L. лист № 41-46/1-46/1906 стосовно виконання умов Договору № СР-655, в якому посилаючись на погоджені у Договорі умови наголошує на порушенні умов останнього в частині: своєчасного перерахування 50% вартості майна (пункт 3.1); укладення договору страхування майна (пункт 4.5); розроблення проекту транспортування майна і його погодження (пункт 4.3).

Повідомляє про передбачену відповідальність за порушення умов Договору, зокрема пункти 6.2 та 6.6 - можливість стягнення 50% штрафу та відмову від Договору. Наполягає на виконанні взятих на себе за укладеним Договором зобов`язань.

Відповідно до залишених відміток вказаний лист отримано представником S.C. "ALIRMACON" S.R.L. 29 жовтня 2021 року.

08 листопада 2021 року ДП "Одеський порт" складено до S.C. "ALIRMACON" S.R.L. лист № 4115/1-479/1952 стосовно виконання умов Договору № СР-655, в якому посилаючись на погоджені у Договорі умови наголошує на порушенні умов останнього в частині: своєчасного перерахування 50% вартості майна (пункт 3.1); укладення договору страхування майна (пункт 4.5); розроблення проекту транспортування майна і його погодження (пункт 4.3) (додатково посилається, що представлений проект транспортування майна не погоджено ДП "Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України").

Повідомляє, що у зв`язку із невиконанням S.C. "ALIRMACON" S.R.L. умов пунктів 3.1,4.2,4.3,4.4 та 4.5 Договору № СР-656, ДП "Одеський порт" реалізує передбачене пунктом 6.2 Договору право на застосування штрафу (утримання частини коштів із суми, перерахованої Покупцем - 6063169,22 грн/загальний розмір після конвертованої по курсу НБУ на дату перерахування іноземної валюти та гривні); у той же час, на підставі пунктів 6.2,6.3,6.4 та 6.5 Договору ДП "Одеський порт" призупиняє виконання своїх обов`язків та відмовляється від Договору № СР-655 в повному обсязі.

Відповідно до опублікованої в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації - рішенням Господарського суду Одеської області від 26.07.2024 у справі № 916/3446/23 стягнуто з S.C. "ALIRMACON" S.R.L./Товариства на користь ДП "Одеський порт"/Підприємства 521280,35 грн основного боргу за договором компенсації витрат від 06.10.2021 № СР-656. У решті позову відмовлено.

У рішенні Господарського суду Одеської області від 26.07.2024 у справі № 916/3446/23 зазначено, що між сторонами виникли господарські зобов`язання, підставою яких є письмовий договір підряду на ремонт Плавдоку з метою приведення його у стан, придатний для виходу в акваторії порту. Підприємство виконало належним чином взяті на себе обов`язки щодо підготовки Плавдоку до виводу (відходу) з акваторії Одеського порту, що підтверджується документами, дослідженими в описовій частині рішення. В свою чергу, Товариство з порушенням приписів статей 525, 526, 610, 629, 837 Цивільного кодексу України, частин 1, 7 статті 193 Господарського кодексу України та умов договору, не виконало зобов`язання щодо компенсації витрат Підприємства в сумі 521 280,35 грн з ПДВ.

Господарським судом зазначено, що взаємозв`язок, який існував між Договором № СР-655 та Договором № СР-656, не поширюється на автоматичне припинення дії останнього у випадку розірвання першого, оскільки ні в законодавстві, ні в угодах такий наслідок не закріплено, з огляду на що Підприємство цілком правомірно продовжувало ремонт Плавдоку за Договором № СР-656 навіть після оформлення листа від 08.11.2021 № 41-15/1-479/1952 з відмовою від Договору № СР-655. Те, що на теперішній час склалась ситуація, згідно з якою Підприємство, вчиняючи дії, які є предметом Договору № СР-656, фактично приводило своє майно в належний стан коштом Товариства, являється результатом виключно поведінки відповідача, який погодився з відмовою Підприємства від Договору № СР-655, чим визнав невиконання зі свого боку його умов.

Предметом спору у даній справі є вимоги Позивача про стягнення з Відповідача суми авансу на підставі пункту 6.6. договору купівлі-продажу, який передбачає розірвання договору в разі несплати повної ціни майна протягом 30 днів та обов`язок продавця повернути покупцю сплачені кошти протягом 5 робочих днів з моменту розірвання договору.

Натомість Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає, що розірвання договору відбулося фактично не на підставі пункту 6.6. договору, а внаслідок його права на односторонню відмову від договору за пунктом 6.2. договору, оскільки Позивач порушив умови договору, що є підставою для застосування штрафу у розмірі 50% ціни продажу майна, що становить 12805000,00 грн, з огляду на що відповідач утримав частину коштів вказаного штрафу із суми, перерахованої позивачем, в розмірі 6063169,92 грн.

Імперативними приписами частини 1 статті 316 ГПК України встановлено, що вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Як зазначалось, ухвалюючи постанову у цій справі Верховним Судом зазначено наступне: «з урахуванням предмета і підстав позову у цій справі господарські суди попередніх інстанцій, розглядаючи цю справу по суті позовних вимог, повинні були перевірити, зокрема, наявність підстав відповідно до пункту 6.6 договору купівлі-продажу державного майна від 06.10.2021 № СР-655 для стягнення з відповідача на користь позивача сплачених грошових коштів у розмірі 6115391,42 грн.

Предметом позовних вимог не є стягнення штрафу за договором договору купівлі-продажу державного майна від 06.10.2021 № СР-655. Натомість предметом позову в цій справі є стягнення суми авансового платежу, сплаченого позивачем відповідно до договору купівлі-продажу державного майна від 06.10.2021 № СР-655.

Умова щодо безспірності вимог, які зараховуються, застосовується судом з урахуванням саме відсутності спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань.

Проте господарські суди попередніх інстанцій, розглянувши цю справу, не встановлювали, чи є безспірними вимоги відповідача про застосування до позивача штрафу за договором купівлі-продажу державного майна від 06.10.2021 № СР-655».

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, стаття 12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ж із статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 1 статті 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно із частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 598 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до приписів статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В свою чергу, частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (стаття 663 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина 1 статті 692 ЦК України).

Відповідно ж до частини 1 статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між S.C. "ALIRMACON" S.R.L. як Покупцем та ДП "Одеський порт" як Продавцем 06.10.2021 укладено досліджений судом Договір купівлі-продажу державного майна № СР-655: "ПЛАВДОК № 4" разом з "Кильблок здвоєний" у кількості 18 штук.

Як встановлено судом досліджений Договір разом із Специфікацією містить залишені представниками підписи, судом не встановлено підстав нікчемності укладеного правочину, так само жодною із сторін не заявлено вимогу про визнання Договору недійсним, відтак в силу приписів статті 204 ЦК України укладений між S.C. "ALIRMACON" S.R.L. та ДП "Одеський порт" Договір є правомірними.

У контексті спірних правовідносин та з урахуванням встановлених обставин, суд також зазначає, що згідно з пунктом 6 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 цієї статті, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Такі засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії.

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці (вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.03.2021 у справі № 180/1735/16-ц).

В укладеному правочині сторонами погоджено, що майно передається покупцю вільним від фрахтування, вільним від вантажу, на плаву в стані "як є", тобто з природним зносом, без зобов`язань і гарантій продавця щодо технічного стану, комплектності майна і переданого разом з ним майна, інвентарю, обладнання, а також із зобов`язанням покупця прийняти майно в тому технічному стані і в тому місці, в якому воно знаходиться в момент передачі (пункт 4.1).

Відтак, спираючись на викладене вище, правову конструкцію частини 1 статті 12 та частини 1 статті 627 ЦК України, господарський суд доходить до висновку, що між S.C. "ALIRMACON" S.R.L. як Покупцем та ДП "Одеський порт" як Продавцем погоджено як відповідний стан майна, так наявність природного зносу останнього, у повному розумінні як укладеного правочину, так і ризиків пов`язаних із його укладенням.

При цьому, в силу приписів частини 1 статті 12 та частини 1 статті 627 ЦК України, господарський суд доходить до висновку, що укладення 06.10.2021 Договору компенсації витрат № СР-656 відбулось у як вільному волевиявленні наміру сторін, виборі контрагента так і визначенні умов правочину.

Наведене стосується укладення між S.C. "ALIRMACON" S.R.L. та ДП "Одеський порт" як Договору купівлі-продажу, так і Договору компенсації витрат, які є окремими правочинами із самостійним колом незалежних один від одного зобов`язань.

Відповідно до погодженого у Договорі купівлі-продажу пункту 2.1 - ціна продажу майна в національній валюті України становить 25160000,00 грн (без ПДВ), згідно з підписаним та опублікованим у електронній торговій системі протоколом про результати електронного аукціону від 10.09.2021. Ціна продажу майна в іноземній валюті євро із розрахунку курсу гривні до євро, встановленого Національним банком України на дату підписання договору, становить 835464,68 євро. Офіційний курс гривні щодо іноземної валюти євро на дату підписання договору становить 30,6536 грн (пункт 2.1).

При цьому, пункт 3.1 Договору купівлі-продажу (в редакції Додаткової угоди) передбачає, що Покупець оплачує ціну продажу Майна в національній валюті України (UAH) або в іноземній валюті Євро (ЕUR), шляхом здійснення прямого банківського переказу грошових коштів на рахунок Продавця у безготівковій формі у вигляді авансового платежу за Майно у розмірі 50 % від зазначеної в пункті 2.1. даного Договору ціни продажу Майна, на підставі виставленого Продавцем рахунку протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання даного Договору.

Сума грошових коштів, що надійшли в іноземній валюті від Покупця в рахунок оплати ціни продажу Майна згідно п.3.1 та п.3.2 Договору, підлягає перерахунку відповідно до встановленого Національним банком України офіційного курсу гривні щодо іноземної валюти Євро (EUR) на дату надходження цих коштів на банківський рахунок Продавця… (пункт 3.4).

Як зазначалось, на виконання положень Договору купівлі-продажу S.C. "ALIRMACON" S.R.L. перераховано ДП "Одеський порт" грошові кошти у розмірі 173000,00 Євро та 786991,42 грн за майно, а саме відповідно до представлених платіжних доручень 13.10.2021 - 58000,00 Євро, 18.10.2021 - 50000,00 Євро, 19.10.2021 - 20000,00 Євро, 21.10.2021 - 786991,42 грн, 29.10.2021 - 25000,00 Євро, 01.11.2021 - 20000,00 Євро.

Відповідно ж до представленої бухгалтерської довідки ДП "Одеський порт" на його рахунки надійшли наступні кошти, сплачені S.C. "ALIRMACON" S.R.L. в межах Договору від 06.10.2021 № СР-655: 18.10.2018 - 108000,00 Євро (еквівалент 3288168,00 грн); 19.10.2021 - 20000,00 Євро (еквівалент 611222,00 грн); 01.11.2021 - 45000,00 Євро (еквівалент - 1376788,50 грн); 25.10.2021 - 786991,42 грн.

При цьому умовами Договору купівлі-продажу передбачено, що датою здійснення платежів вважається дата надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця (пункт 3.3).

Відтак, господарський суд доходить до висновку, що перераховані S.C. "ALIRMACON" S.R.L. кошти надійшли на банківський рахунок ДП "Одеський порт" в наступній послідовності 18.10.2018 - 108000,00 Євро; 19.10.2021 - 20000,00 Євро; 01.11.2021 - 45000,00 Євро; 25.10.2021 - 786991,42 грн.

Відповідно до опублікованої інформації на офіційному сайті Національного банку України (https://bank.gov.ua/) офіційний курс гривні щодо іноземної валюти (Євро) станом на 18.10.2018 становив 30,446 грн, станом на 19.10.2021 - 30,5611 грн, а станом на 01.11.2021 - 30,5953 грн.

Враховуючи викладене, господарський суд доходить до висновку, що станом на 01.11.2021 S.C. "ALIRMACON" S.R.L. перераховано у сукупному розмірі 173000,00 євро та 786991,42 грн, або 6063169,92 грн, яких 3288168,00 грн 18.10.2018 (108000 Євро*30,446 грн) + 611222,00 грн 19.10.2018 (20000 Євро*30,5611 грн) + 1376788,50 грн 01.11.2021 (45000 Євро *30,5953 грн) + 786991,42 грн 25.10.2021.

Поряд із цим, у відповідності до пункту 3.1 Договору S.C. "ALIRMACON" S.R.L. мало перерахувати 50% ціни продажу Майна упродовж 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання Договору купівлі-продажу, тобто 12805000,00 грн (25610000,00 грн * 50%) або 417732,34 Євро (835464,68 Євро * 50%), втім станом на 01.11.2021 перераховано 6063169,92 грн (173000,00 євро та 786991,42 грн), відтак господарським судом встановлено недотримання Позивачем приписів пункту 3.1 Договору купівлі-продажу.

Окрім того, безпосередньо із розрахунку S.C. "ALIRMACON" S.R.L. вбачається, що сума сплачених коштів становить менше аніж 50% вартості відповідного майна.

Як зазначалось, пункт 4.2 Договору купівлі-продажу передбачає, що маршрут виводу майна з акваторії Одеського порту з інформацією про спосіб буксирування майна, місце його кінцевої та проміжних дислокацій, із зазначенням глибин та технічних характеристик погоджений сторонами.

Поряд із цим Покупець зобов`язаний у термін п`ятнадцяти робочих днів з моменту підписання Договору розробити проект транспортування майна і погодити його з Державним підприємством "Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України", а також надати погоджений проект Продавцю (пункт 4.3).

В процесі розгляду справи S.C. "ALIRMACON" S.R.L. наголошувалось на тому, що саме ДП "Одеський порт" мало надати відповідні вихідні данні задля можливості розроблення проекту транспортування майна.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що пункт 4.2 Договору купівлі-продажу передбачає погодження обох сторін, так само інші пункти Договору не передбачають обов`язку надання відповідних вихідних даних саме ДП "Одеський порт", тобто S.C. "ALIRMACON" S.R.L. не позбавлене права запропонувати відповідні дані та надіслати їх ДП "Одеський порт".

Поряд із наведеним, в матеріалах справи наявний лист S.C. "ALIRMACON" S.R.L. № 003415, зареєстрований 06.10.2021 ДП "Одеський порт", в якому першим у відповідності до істотних умов договору повідомлено, що Плавдок № 4 разом із Кільблок у кількості 1 шт. буде буксируватись з акваторії ДП "Одеський порт" трьома буксирами загальною потужністю не менше 5000 кінських сил у місце кінцевої діслокації порт м. Стамбул, з глибиною причального фронту 11 метрів (в процесі розгляду справи S.C. "ALIRMACON" S.R.L. не ставилось під сумнів ані факт наявності відповідного листа, ані викладене в ньому).

Однак, не дивлячись на те, що S.C. "ALIRMACON" S.R.L. надавши вище досліджений лист із певною інформацію, не представлено до матеріалів справи доказів як розроблення проекту транспортування майна на підставі відповідної інформації, звернення задля його погодження до Державного підприємства "Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України", так і подальшого його представлення ДП "Одеський порт", відтак господарським судом встановлено недотримання Позивачем приписів пункту 4.3 Договору купівлі-продажу.

Так само матеріали справи не містять будь-яких звернення S.C. "ALIRMACON" S.R.L. до ДП "Одеський порт" щодо наявності (відсутності) можливості розроблення проекту транспортування майна.

Згідно із приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Поряд із наведеним, частина 2 статті 576 ЦК України передбачає, що виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно ж до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із частиною 1 статті 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

В силу частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

У той же час, частина 2 статті 546 ЦК України передбачає, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

В статті 549 ЦК України наведено визначення неустойки (штрафу, пені), під якою слід розуміти грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 615 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом (частина 1). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (частина 2).

Відповідно ж до частини 1 статті 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

При цьому, приписи частини 1 статті 693 ЦК України визначають, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

В свою чергу, частина 3 статті 538 ЦК України передбачає, що у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

За частинами 1 та 2 статті 614 ЦК вбачається, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

За загальним правилом частини 1 статті 651 ЦК України, яке застосовується до будь-яких цивільних (приватноправових) правовідносин з приводу зміни або розірвання цивільних (приватноправових) договорів, така зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (частина 2).

Вже 29.10.2021 ДП "Одеський порт" складено до S.C. "ALIRMACON" S.R.L. лист № 41-46/1-46/1906 стосовно виконання умов Договору № СР-655, в якому посилаючись на погоджені у Договорі умови наголошує на порушенні умов останнього в частині: своєчасного перерахування 50% вартості майна (пункт 3.1); укладення договору страхування майна (пункт 4.5); розроблення проекту транспортування майна і його погодження (пункт 4.3).

Повідомляє про передбачену відповідальність за порушення умов Договору, зокрема пункти 6.2 та 6.6 - можливість стягнення 50% штрафу та відмову від Договору. Наполягає на виконанні взятих на себе за укладеним Договором зобов`язань.

Відповідно до залишених відміток вказаний лист отримано представником S.C. "ALIRMACON" S.R.L. 29 жовтня 2021 року.

Після чого, 08.11.2021 ДП "Одеський порт" складено до S.C. "ALIRMACON" S.R.L. лист № 4115/1-479/1952 стосовно виконання умов Договору № СР-655, в якому посилаючись на погоджені у Договорі умови наголошує на порушенні умов останнього в частині: своєчасного перерахування 50% вартості майна (пункт 3.1); укладення договору страхування майна (пункт 4.5); розроблення проекту транспортування майна і його погодження (пункт 4.3) (додатково посилається, що представлений проект транспортування майна не погоджено ДП "Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України").

Повідомляє, що у зв`язку із невиконанням S.C. "ALIRMACON" S.R.L. умов пунктів 3.1,4.2,4.3,4.4 та 4.5 Договору № СР-656, ДП "Одеський порт" реалізує передбачене пунктом 6.2 Договору право на застосування штрафу (утримання частини коштів із суми, перерахованої Покупцем - 6063169,22 грн/загальний розмір після конвертованої по курсу НБУ на дату перерахування іноземної валюти та гривні); у той же час, на підставі пунктів 6.2,6.3,6.4 та 6.5 Договору ДП "Одеський порт" призупиняє виконання своїх обов`язків та відмовляється від Договору № СР-655 в повному обсязі.

Укладаючи Договір купівлі-продажу S.C. "ALIRMACON" S.R.L. та ДП "Одеський порт" погоджено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим Договором (пункт 6.1).

Досліджений судом пункт 6.2 Договору передбачає, що у разі порушення Покупцем умов договору, викладених у пунктах 4.2- 4.4, Продавець має право стягнути з покупця штраф у розмірі 50 % ціни продажу майна, шляхом утримання коштів з суми, перерахованої позивачем за майно, та має право відмовитися від договору в повному обсязі.

У цивільному законодавстві закріплено конструкцію "розірвання договору" (статті 651-654 ЦК України). Вона охоплює собою розірвання договору: за згодою (домовленістю) сторін; за рішенням суду; внаслідок односторонньої відмови від договору. У спеціальних нормах ЦК України досить часто використовується формулювання "відмова від договору" (наприклад, у статтях 665, 739, 766, 782 ЦК України). Односторонню відмову від договору в тих випадках, коли вона допускається законом або договором, необхідно кваліфікувати як односторонній правочин, оскільки вона є волевиявленням особи, спеціально спрямованим на припинення цивільних прав та обов`язків (схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 727/898/19, від 24.05.2023 у справі № 756/420/17, від 13.12.2023 у справі № 922/193/23, від 04.03.2025 у справі № 922/1290/24).

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори) (частини 1 та 2 статті 202 ЦК).

Правочин є найбільш поширеним юридичним фактом, за допомогою якого набуваються, змінюються, або припиняються права та обов`язки учасників цивільних правовідносин.

До односторонніх правочинів, зокрема, належить: видача довіреності, відмова від права власності, складання заповіту, публічна обіцянка винагороди, прийняття спадщини, згода іншого співвласника на розпорядження спільним майном, одностороння відмова від договору.

При вчиненні одностороннього правочину воля виражається (виходить) однією стороною. Разом з тим така сторона може бути представлена декількома особами, прикладом чого може бути видання довіреності двома і більше особами, спільний заповіт подружжя тощо. Результат аналізу розуміння як правочину, так і одностороннього правочину свідчить, що односторонні правочини: є вольовими діями суб`єкта; вчиняються суб`єктами для здійснення своїх цивільних прав і виконання обов`язків; спрямовані на настання правових наслідків (набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків).

Залежно від сприйняття волі сторони одностороннього правочину такі правочини поділяються на: (1) суто односторонні - не адресовані нікому та без потреби в прийнятті їх іншою (іншими) особою. До них, зокрема, належить відмова від права власності, відмова від спадщини, прийняття спадщини; (2) такі, що розраховані на їх сприйняття іншими особами, до яких можливо віднести, зокрема, оголошення конкурсу, публічну обіцянку винагороди, відмову від спадщини на користь іншої особи, видачу довіреності, видачу векселя, розміщення цінних паперів, односторонню відмову від договору.

Договір як універсальний регулятор приватних відносин, покликаний забезпечити їх регулювання та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення приватних прав та обов`язків. За допомогою такого універсального регулятора приватних відносин як договір його сторони можуть регулювати, зокрема, вчинення між сторонами односторонніх правочинів, підстави для односторонньої відмови і коли ці правочини породжують відповідні правові наслідки щодо розірвання договору (аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 22.02.2023 у справі № 465/5980/17).

За змістом наведених норм одностороння відмова від договору є юридичним фактом, який зумовлює його розірвання, отже є правочином, який має юридичні наслідки у виді припинення господарських правовідносин, а тому не вимагає згоди другої сторони. Розірвання господарського договору може здійснюватися за згодою сторін і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак, окремі види договорів допускають можливість одностороннього розірвання договору. Крім того, право сторони на одностороннє розірвання договору може бути встановлено законом або безпосередньо в договорі.

Зазначений усталений висновок щодо правової природи односторонньої відмови від договору неодноразово викладався Верховним Судом, зокрема, в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 916/1684/18 та в постановах Верховного Суду від 08.10.2019 у справі № 910/11397/18, від 26.02.2020 у справі № 910/4391/19, від 08.09.2021 у справі № 727/898/19, від 24.05.2023 № 756/420/17, від 13.12.2023 у справі № 922/193/23, від 04.03.2025 у справі № 922/1290/24.

Вчинення стороною договору такого одностороннього правочину як відмова від договору, за відсутності рішення суду про визнання його недійсним або підстав нікчемності, зумовлює необхідність з`ясовувати чи зумовив такий правочин припинення цивільних прав та обов`язків (тобто чи є підстави для односторонньої відмови від договору передбачені договором та/або законом). Це обумовлено тим, що одностороння відмова від договору як вид одностороннього правочину розрахована на сприйняття іншими особами. У разі, якщо встановлена відсутність підстав для односторонньої відмови від договору, то такий односторонній правочин не зумовлює розірвання договору. При цьому слід розмежовувати підстави недійсності цього одностороннього правочину (зокрема, суперечність імперативній цивільно-правовій нормі) від підстав для односторонньої відмови від договору.

У постанові від 08.10.2020 у справі № 910/11397/18 Верховний Суд звернув увагу на те, що у разі коли законом або умовами договору передбачено право сторони на односторонню відмову від договору, сторони вільні у виборі конкретних підстав такої відмови, в межах встановлених нормами законодавства чи умовами договору, а обрану стороною підставу для односторонньої відмови від договору необхідно досліджувати під час розгляду справи судом. Так, у кожному випадку особа, яка бажає відмовитись від договору у односторонньому порядку на тій чи іншій підставі має довести фактичну наявність визначених у обраній підставі обставин для такої односторонньої відмови. З огляду на викладене, судам необхідно в кожному конкретному випадку, виходити з встановлених обставин справи, досліджувати підстави, які стали підґрунтям для односторонньої відмови від договору, та обґрунтованість таких підстав з огляду на встановлені обставини справи.

У постанові Верховного Суду від 02.11.2022 у справі №146/1094/21 надано тлумачення положень частини 3 статті 202 ЦК України та зроблено правовий висновок про те, що за допомогою такого універсального регулятора приватних відносин як договір його сторони можуть регулювати, зокрема, вчинення між сторонами односторонніх правочинів, підстави для односторонньої відмови або відсутність таких, чи коли одна зі сторін набуває право на односторонню відмову.

В разі, якщо сторона має право на односторонню відмову від договору і вчиняє такий односторонній правочин, то відмова від договору має бути адресована та сприйнята другою стороною.

Таким чином, виходячи з таких засад (принципів) цивільного права, як розумність та диспозитивність, що мають фундаментальний характер, сторони в договорі можуть встановити як умову про одностороннє розірвання договору, так і процедуру її реалізації, а тому, якщо укладеним між сторонами договором передбачено розірвання договору в односторонньому порядку і зацікавленою стороною дотримано порядку його розірвання, він відповідно є розірваним у порядку, визначеному договором.

В процесі розгляду справи S.C. "ALIRMACON" S.R.L. наголошувалось на відсутності в його діях вини за невиконання обов`язків, передбачених у пунктах 4.3 та 4.4 Договору купівлі-продажу державного майна від 06.10.2021 № СР-655, в контексті безпідставність застосування ДП "Одеський порт" процедури утримання сплачених грошових коштів у сукупному розмірі 6115391,42 грн.

Варто зазначити, що із змісту опублікованого рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень у справі № 916/3446/23 вбачається факт обізнаності S.C. "ALIRMACON" S.R.L. із листом від 08.11.2021 № 41-15/1-479/1952 про розірвання Договору купівлі-продажу (викладено в описовій частині рішення - відзив S.C. "ALIRMACON" S.R.L.).

У той же час, S.C. "ALIRMACON" S.R.L. не ставить під сумнів факт розірвання укладеного Договору купівлі-продажу, із змісту позовної заяви вбачається факт обізнаності із листом від 08.11.2021 № 41-15/1-479/1952, так і факт визнання вчинення відповідної дії. При цьому визначає 08.11.2021 датою початку порушення зобов`язання із повернення коштів на підставі пункту 6.6 Договору купівлі-продажу.

В контексті розгляду даної справи та встановлених фактичних обставин, господарський суд доходить до висновку про наявність у ДП "Одеський порт" правових підстав на реалізацію права на відмову від Договору купівлі-продажу саме на підставі пункту 6.2, у зв`язку із порушенням S.C. "ALIRMACON" S.R.L. встановлених у пункті 4.3 умов, про що зазначено у досліджених листах від 29.10.2021 та 08.11.2021, іншого S.C. "ALIRMACON" S.R.L. суду не доведено.

При цьому пункт 6.2 Договору купівлі-продажу окрім права на відмову від Договору передбачає також право ДП "Одеський порт" на стягнення штрафу у розмірі 50% ціни продажу майна шляхом утримання коштів з суми перерахованої Покупцем за майно.

В контексті розгляду даної справи, правових конструкції статей 3,6,12,546,549,611,615,624 та 627 ЦК України та погоджених у пунктів 6.2 Договору купівлі-продажу умов, господарський суд доходить до висновку, що S.C. "ALIRMACON" S.R.L. та ДП "Одеський порт" погоджено можливість застосування такого виду забезпечення виконання зобов`язання як утримання частини сплачених коштів (авансу).

При цьому механізм застосування наведеного виду забезпечення виконання зобов`язання за своєю правовою суттю є одностороннім правочином, реалізація якого передбачена укладеним у відповідності до статті 626 ЦК України Договором купівлі-продажу.

Відтак, оскільки судом встановлено наявність у ДП "Одеський порт" правових підстав для відмові від Договору купівлі-продажу у відповідності до пункт 6.2, господарський суд доходить до висновку про наявність правових підстав для застосування ДП "Одеський порт" погодженого у відповідному пункті виду забезпечення виконання зобов`язання як утримання частини сплачених S.C. "ALIRMACON" S.R.L. коштів.

Умова щодо безспірності вимог, які зараховуються, а саме: відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, не передбачена чинним законодавством, зокрема статтею 203 ГК України, статтею 601 ЦК України, але випливає із тлумачення змісту визначених законом вимог і застосовується судами відповідно до усталеної правової позиції, викладеної у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 910/21652/17, від 11.09.2018 у справі № 910/21648/17, від 11.10.2018 у справі № 910/23246/17, від 15.08.2019 у справі № 910/21683/17, від 11.09.2019 у справі № 910/21566/17, від 25.09.2019 у справі № 910/21645/17, від 01.10.2019 у справі № 910/12968/17, від 05.11.2019 у справі № 914/2326/18.

Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 22.01.2021 у справі № 910/11116/19 викладено позицію стосовно того, що безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, є важливою умовою для зарахування вимог. Умова безспірності стосується саме вимог, які зараховуються, а не заяви про зарахування, яка є одностороннім правочином і не потребує згоди іншої сторони, якщо інше не встановлено законом або договором.

У заявах по суті справи та письмових пояснень сторони наводять розрахунки сплачених коштів у відповідному еквіваленті у гривні, у той же час, пункт 6.2 Договору купівлі-продажу передбачає право на утримання штрафу у розмірі 50% ціни продажу Майна /12805000,00 грн (25610000,00 грн * 50%) або 417732,34 Євро (835464,68 Євро * 50%)/, однак S.C. "ALIRMACON" S.R.L. не доведено суду сплату 50% вартості Майна та/або у більшому розмірі.

В контексті погоджених умов Договору купівлі-продажу спір щодо розміру зобов`язання стосується випадків сплати коштів у розміру більшому аніж 50% вартості відповідного майна.

Так само сторони не ставлять під сумнів зміст пункту 6.2 Договору купівлі-продажу та правовий механізм реалізації умов цього пункту.

Позиція S.C. "ALIRMACON" S.R.L. передбачає доведення факту відсутності вини в його діях задля спростування наявності у ДП "Одеський порт" правових підстав для відмові від Договору на підставі пункту 6.2, втім не оскарження вчиненого одностороннього правочину щодо відмові від Договору та утримання (стягнення) сплачених коштів.

Враховуючи викладене, господарський суд доходить до висновку, що між сторонами у справі відсутній спір щодо змісту, умов виконання та розміру відповідного зобов`язання.

Так, пункт 6.6 Договору купівлі-продажу передбачає, що у разі несплати ціни продажу майна протягом тридцяти календарних днів з дати підписання договору, цей договір підлягає розірванню в односторонньому порядку за вимогою Продавця.

Договір вважається розірваним з цієї підстави на п`ятий робочий день після надіслання Продавцем Покупцю повідомлення про розірвання цього договору.

Повідомлення Продавця про розірвання цього договору надсилається електронною поштою, а також поштовим відправленням з повідомленням про вручення і описом вкладення за місцезнаходженням покупця, зазначеним у розділі 14 договору.

Дата розірвання договору на вимогу Продавця встановлюється на підставі штемпеля поштового відділення продавця на поштовому відправленні продавця. У разі розірвання договору відповідно до цього пункту Продавець повертає покупцю протягом п`яти робочих днів з дати розірвання договору ту частину ціни продажу майна, яка була сплачена йому Покупцем (пункт 6.6).

Як зазначалось, підстави для односторонньої відмови від договору передбачені договором або законом.

Відтак, господарський суд доходить до висновку, що у випадку погодження сторонами підстав для односторонньої відмови від договору настають відповідні правові наслідки.

Із змісту дослідженого Договору купівлі-продажу вбачається наявність різних за правовим змістом та суттю підстав для розірвання. Відтак, реалізація кожної окремої підстави не тягне за собою погоджені іншим пунктом наслідки, окрім розірвання Договору.

При цьому реалізація передбаченого право на розірвання Договору у відповідності до погоджених умов відбувається особою вільно, на власний розсуд, тобто передбачає як право, так і можливість застосування як однієї підстави, так і кожної (всіх) інших.

Враховуючи те, що Договір купівлі-продажу розірвано не на підставі несплати ціни продажу майна протягом тридцяти календарних днів з дати підписання договору, господарський суд доходить до висновків про відсутність правових підстав для застосування приписів пункту 6.6 Договору в частині зобов`язання ДП "Одеський порт" повернути сплачені S.C. "ALIRMACON" S.R.L. із нарахованими процентами річними та інфляційними нарахування, відповідно у задоволені позову суд відмовляє.

Господарський суд залишає без правової оцінки інтерпретацію механізму виводу майна з акваторії Одеського порту, оскільки Договір купівлі-продажу передбачає чітку послідовність дій, котра не була дотримана.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Приписи статті 79 ГПК України встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1-3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

У рішенні від 03.01.2018 "Віктор Назаренко проти України" (Заява № 18656/13) ЄСПЛ наголосив, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції "справедливого судового розгляду" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Вони вимагають "справедливого балансу" між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони матимуть змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (рішення у справі "Беер проти Австрії" (Beer v. Austria), заява № 30428/96, пункти 17,18, від 06 лютого 2001 року).

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.13,20,73,74,76,86,129,165,232,233,237,238,240,241

Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову S.C. "ALIRMACON" S.R.L. (Комерційне товариство "ALIRMACON" TOB) до відповідача: Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" про стягнення 8832516,39 грн заборгованості відмовити.

Витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви покласти на S.C. "ALIRMACON" S.R.L. (Комерційне товариство "ALIRMACON" TOB).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 30 січня 2026 р.

Суддя С.Ф. Гут