УХВАЛА

02 лютого 2026 року

м. Київ

cправа № Б29/59/04 (201/15806/15-ц)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Картере В.І. - головуючий, Жуков С.В., Пєсков В.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.11.2025 (колегія суддів у складі: Верхогляд Т.А.- головуючий, Іванов О.Г., Парусніков Ю.Б.)

та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2024 (суддя Примак С.А.)

у справі № Б29/59/04 (201/15806/15-ц)

за позовом Державне підприємство "Науково-виробнича дослідна агрофірма "Наукова" Національної академії аграрних наук України

до: 1). ОСОБА_1 ; 2) Департаменту житлового господарства Дніпропетровської міської ради

за участю третьої особи-1: Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради

за участю третьої особи-2 : Територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради

про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування свідоцтва про право власності, витребування майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26.12.2025 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.11.2025 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2024 у справі № Б29/59/04 (201/15806/15-ц). Також скаржником подано клопотання про зупинення виконання оскаржуваних рішень у справі до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

ОСОБА_1 у касаційній скарзі зазначає, що висновки судів першої та апеляційної інстанції є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, суди не дослідили зібрані у справі докази, які мають значення для правильного вирішення справи, що призвело до винесення незаконних та необґрунтованих рішень.

Також скаржник як на підставу для касаційного оскарження оскаржуваних судових рішень першої та апеляційної інстанції зазначає обставини, передбачені п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України. Так, ОСОБА_1 зазначає, що суди попередніх інстанцій :

-застосували норми ст.5 ГПК України, ст.ст. 15, 16, 316-319, 387, 388 ЦК України, без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 12.11.2024 у справі N 911/3292/23, від 03.09.2024 у справі N 907/358/20, від 27.08.2024 у справі N 924/128/21, від 11.06.2024 у справі N 914/3293/20, від 07.05.2024 у справі N 910/11383/23, 15.04.2024 р. по справі № 201/2403/23, від 08.02.2024 у cправі № 924/408/21 (924/287/23), від 14.12.2022 у справі № 461/12525/15-ц, від 22.09.2022 у справі № 125/2157/19, від 18.05.2022 у справі № 295/6056/17, від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц, від 31.08.2021 у справі N 903/1030/19, від 22.06.2021 у справі № 200/606/18, від 02.02.2021 у справі № 925/642/19, від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 16.06.2020 р. у справі № 145/2047/16-ц, від 27.05.2020 у справі № 442/2771/17, від 11.09.2019 р. у справі № 487/10132/14-ц, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 14.11.2018 у справі 183/1617/16, від 07.11.2018 у справі № 488/6211/14-ц, від 03.10.2018 у справі № 127/7029/15-ц, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, щодо мети віндикаційного позову шляхом забезпечення введення власника у володіння майном, необхідності відмови у задоволенні позову про витребування майна у разі відсутності порушеного права позивача, необхідності обрання правомірного та ефективного способу захисту порушених прав Позивача, які мають бути реальними, спрямованими на дійсне відновлення порушеного права та/ або інтересу, неможливості застосування способу захисту у вигляді витребування майна у разі його набуття в порядку приватизації, неможливістю визнання у судовому порядку відсутності підстав для приватизації майна, що суперечить позиції Верховного Суду викладеній у Постановах Верховного Суду від 22.07.2022 по справі № 686/24506/20, від 31.08.2022 по справі № 758/9406/19

- застосовали ст.ст. 330, 387, 388 ЦК України без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених в постановах Верховного Суду: від 11.11.2025 у справі № 925/281/23, від 10.11.2025 у справі № 278/2527/13-ц, від 04.06.2025 ц справі № 369/10252/23, від 14.05.2025 у справі № 15/68-10(902/1563/23), від 15.03.2023 у справі № 725/1824/20, від 07.11.2018 у справі № 488/6211/14-ц, від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16-ц, від 20.03.2019 у справі № 521/8368/15-ц, від 26.09.2019 у справі № 2-4352/11, від 10.10.2019 у справі № 592/7963/16-ц, від 16.10.2019 у справі № 367/5525/16-ц, від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17, від 13.11.2019 у справі № 645/4220/16-ц, від 26.11.2019 у справі № 914/3224/16, від 18.03.2020 у справі № 199/7375/16-ц, від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19, від 14.09.2022 у справі № 463/1955/18, від 30.11.2022 в справі № 522/14900/19, від 14.12.2022 в справі № 461/12525/15-ц, від 22.02.2023 у справі № 202/8669/19, відносно неможливості витребування Квартири у ОСОБА_1 , як добросовісного набувача на якого буде покладено надмірний тягар внаслідок втручання у право на мирне володіння майном, пропорційності та сумісності втручання держави у право особи на мирне володіння спірною Квартирою ОСОБА_1 ;

- застосували п. 3 ч.1 ст.ст.346, 391 ЦК України як підставу для виселення ОСОБА_1 у зв`язку з похідним характером вимоги Позивача про виселення попереднього власника від визнання його таким, що втратив право власності, що є підставою для виселення із Квартири, без надання іншого жилого приміщення та зняття з реєстрації, застосувавши вказану норму права як підставу для виселення із займаного жилого приміщення, без застосування підстав для виселення передбачених ст. 109 ЖК України, що суперечить висновкам викладеним у постановах Верховного Суду України від 22.10.2025 у справі № 345/5137/23, від 27.11.2024 у справі № 947/16551/21, від 20.11.2024 у справі № 760/8229/22, від 14.02.2024 у справі № 333/7232/20, від 06.04.2022 у справі № 332/2378/19, від 22.07.2020 у справі № 219/4394/16-ц, від 06.02.2020 у справі № 713/1547/17, від 10.10.2019 у справі № 295/4514/16-ц, від 21.08.2019 в справі № 569/4373/16-ц, від 28.11.2018 у справі № 265/4748/16-ц, щодо підстав виселення осіб без надання іншого жилого приміщення у зв`язку з переходом права власності на нерухоме майно;

- порушили ч. 4. ст. 75 ГПК України, не надали оцінки наявним у справі доказам, які мають преюдиційне значення зробленим у справі № 904/6303/14, які є окремою самостійною підставою для відмови у позові про витребування майна;

- не враховали висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 12.11.2024 у справі N 911/3292/23, від 03.09.2024 у справі N 907/358/20, від 27.08.2024 у справі N 924/128/21, від 11.06.2024 у справі N 914/3293/20, від 07.05.2024 у справі N 910/11383/23, від 26.12.2025 № 910/11383/23, від 08.02.2024 у cправі № 924/408/21 (924/287/23), від 14.12.2022 у справі № 461/12525/15-ц, від 22.09.2022 року у справі № 125/2157/19, від 18.05.2022 у справі № 295/6056/17, від 23.11.2021 р. у справі № 359/3373/16-ц, від 31.08.2021 у справі N 903/1030/19, від 22.06.2021 у справі № 200/606/18, від 02.02.2021 у справі № 925/642/19, від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 16.06.2020 р. у справі № 145/2047/16-ц, від 27.05.2020 у справі № 442/2771/17, від 11.09.2019 р. у справі № 487/10132/14-ц, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 14.11.2018 у справі 183/1617/16, від 07.11.2018 у справі № 488/6211/14-ц, від 03.10.2018 у справі № 127/7029/15-ц, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, щодо мети віндикаційного позову шляхом забезпечення введення власника у володіння майном, необхідності відмови у задоволенні позову про витребування майна у разі відсутності порушеного права позивача обрання правомірного та ефективного способу захисту порушених прав Позивача, які мають бути реальними, спрямованими на дійсне відновлення порушеного права та/або інтересу, неможливості застосування способу захисту у вигляді витребування майна у разі його набуття в порядку приватизації, неможливістю визнання у судовому порядку відсутності підстав для приватизації майна, що суперечить позиції Верховного Суду викладеній у Постановах Верховного Суду від 22.07.2022 по справі № 686/24506/20, від 31.08.2022 по справі № 758/9406/19;

- не враховали висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 12.11.2024 у справі N 911/3292/23, від 03.09.2024 у справі N 907/358/20, від 27.08.2024 у справі N 924/128/21, від 11.06.2024 у справі N 914/3293/20, від 07.05.2024 у справі N 910/11383/23 щодо того, що особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Переважно спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини;

- не враховали висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 26.12.2025 № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц, від16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц, від 19.01.2021 у справі N 916/1415/19 від 06.02.2024 у справі N 916/1431/23, від 07.05.2024 у справі N 910/11383/23, від 20.06.2023 у справі N 904/2470/22, від 12.11.2024 у справі N 911/3292/23, від 06.02.2024 у справі N 916/1431/23, від 07.05.2024 у справі N 910/11383/23, від 20.06.2023 у справі N 904/2470/22, від 04.04.2023 у справі N 902/311/22 щодо застосування конкретного способу захисту цивільного права;

- не враховали висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17, від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19, від 06.11.2022 у справі № 914/2618/16, від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17, від 01.04.2020 у справі № 610/1030/18 , від 15.06.2021 у справі № 922/2416/17, від 06.07.2022 у справі № 914/2618/16, від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц, від 20.07.2022 у справі № 923/196/20, від 26.06.2019 у справі № 669/927/16-ц щодо добросовісності.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі з урахуванням приписів ст. 294 ГПК України.

Також, скаржником подано до Верховного Суду клопотання про зупинення виконання постанови оскаржуваних судових рішень у справі № Б29/59/04 (201/15806/15-ц) до закінчення їх перегляду у касаційному порядку. Вказане клопотання обґрунтовано тим, невжиття заходів, передбачених ст. 332 ГПК України, може призвести до незаконного продажу Квартири на аукціоні з продажу майна боржника у справі про банкрутство. Отже, Квартира яка є єдиним житлом ОСОБА_1 може бути незаконно продана без можливості її подальшого повернення, у зв`язку з її реалізацією на аукціоні, в результаті чого ОСОБА_1 буде позбавлена будь-якої компенсації після продажу враховуючи неплатоспроможність Позивача. Крім того, ОСОБА_1 в результаті виконання Рішення буде примусово знята з реєстраційного обліку та виселена з Квартири, яка є єдиним місцем її проживання, в результаті чого фактично залишиться безхатченком. Окрім того, Позивач вживає дії спрямовані на відчуження Квартири, для чого 25.12.2025 подав заяву про видачу Наказу з метою примусового зняття з реєстрації та виселення ОСОБА_1 та 25.12.2025 вже зареєстрував право власності на Квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Державним підприємством "Науково-виробнича дослідна агрофірма "Наукова" Національної академії аграрних наук України.

Правові засади зупинення виконання судового рішення передбачені ст. 332 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 332 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до абзацу 2 ч. 4 ст. 294 ГПК України, за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії, якщо зупинити його виконання неможливо.

Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд враховує ймовірність утруднення повороту виконання рішення у разі скасування судового рішення, необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо. Метою зупинення виконання судових рішень або зупинення їх дії є запобігання невідворотним негативним наслідкам, які можуть виникнути з огляду на виконання судового рішення, що набрало законної сили у випадку його скасування судом касаційної інстанції.

Враховуючи характер правовідносин та викладені у заяві доводи, а також зважаючи на те, що внаслідок примусового виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 27.11.2025 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2024 у справі № Б29/59/04 (201/15806/15-ц) до закінчення їх перегляду в касаційному порядку, поворот виконання зазначеного судового рішення може бути утрудненим, Верховний Суд вважає за доцільне задовольнити вказане клопотання ОСОБА_1 та зупинити дію оскаржуваних судових рішеннь до закінчення їх перегляду у касаційному порядку.

Керуючись статтями 234, 235, 294, 295, 298, 301, 332 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.11.2025 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2024 у справі № Б29/59/04 (201/15806/15-ц).

2. Призначити розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 у відкритому судовому засіданні на 05 березня 2026 року о 11:30 у приміщенні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О.Копиленка, 6, в залі судових засідань № 330.

3. Надати учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 20 лютого 2026 року.

4. Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 27.11.2025 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2024 у справі № Б29/59/04 (201/15806/15-ц) до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

5. Зупинити дію постанови Центрального апеляційного господарського суду від 27.11.2025 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2024 у справі № Б29/59/04 (201/15806/15-ц) до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

6. Витребувати з Господарського суду Дніпропетровської області та/або Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № Б29/59/04 (201/15806/15-ц).

7. Участь у судовому засіданні для учасників справи не є обов`язковою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Картере

Судді С. Жуков

В. Пєсков

ДО УВАГИ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ПРОЦЕСУ !

Суди продовжують працювати, проте в умовах воєнного стану проведення судових засідань має особливості щодо явки до суду та необхідності забезпечення безпеки відвідувачів.

Просимо поєднати дотримання процесуальних норм з повагою до інших учасників справи та до суду, у зв`язку з чим:

-максимально реалізувати право на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, передбачене статтею 197 Господарського процес

уального кодексу України;

-про намір участі в судовому засіданні в приміщенні Касаційного господарського суду , або про розгляд справи без участі представників сторін, завчасно повідомити про це суд.

Про свій вибір просимо завчасно повідомити суд поштою або в електронному вигляді на електронну адресу суду () із застосуванням електронного цифрового підпису, або з використанням підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд".

Також, повідомляємо, що у випадку оголошення повітряної тривоги у судових засіданнях буде оголошуватися перерва задля забезпечення учасникам судового засідання можливості скористатися захисними спорудами. При цьому продовження судового засідання буде узалежнено від часу закінчення повітряної тривоги, про що повідомляється у застосунку "Київ цифровий".

Цей застосунок рекомендується учасникам судового засідання завчасно самостійно завантажити з мережі Інтернет.

Найближчі до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (м. Київ, вул. О. Копиленка, 6) захисні споруди, визначені Київською міською державною адміністрацією для укриття населення під час сигналу «Повітряна тривога», розташовано за наступними адресами:

м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 6;

м. Київ, вул. Панаса Мирного, 5;

м. Київ, вул. Євгена Гуцала, 3, 5 та 8.

Крім того, захисними спорудами визначено станції метро "Печерська" та "Арсенальна".

Також, звертаємо увагу на те, що згідно з новою редакцією частин п`ятої - дев`ятої статті 6 ГПК України, яка чинна з 18.10.2023 відповідно до Закону України № 3200-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами" суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням ЄСІТС, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС. Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи (це, зокрема, фізичні особи, у тому числі фізичні особи - підприємці) реєструють такі кабінети в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені ГПК України у разі звернення до суду з документом особи, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат. Разом з цим, суд вручає будь-які документи особі, яка зареєструвала електронний кабінет в ЄСІТС, у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. Такі учасники справи також мають можливість ознайомитись з матеріалами справи через ЄСІТС.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду