ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

22.01.2026 м.Дніпро Справа № 904/3982/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О.(доповідач),

суддів: Чус О.В., Кощеєва І.М.

при секретарі судового засідання Солодовій І.М.

Представники сторін:

від позивача: Семчук Наталія Вікторівна (в залі суду) - від Дніпровської міської ради - витяг з ЄДР

скаржник: Самарський Микола Леонідович (в залі суду) - паспорт АК 422597

Інші представники сторін в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2025 у справі №904/3982/24 (суддя Мілєва І.В.)

за позовом Дніпровської міської ради, Дніпропетровська область, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вілс Паркінг", Дніпропетровська область, м. Дніпро

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та припинення права володіння.

ВСТАНОВИВ:

Дніпровська міська рада звернулась до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вілс Паркінг", в якій просила суд:

- усунути перешкоди Дніпровській міській раді у користуванні земельною ділянкою, шляхом демонтажу самочинно побудованої автостоянки, що складається з: літ. А-1-будівля вартової, літ. Б, В, Г- навіси, літ. Д - вбиральня, № 1, 2, І - споруди. Загальна площа 10052 кв.м, яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Салакунова Мукаша, буд. 23 а, за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю Вілс Паркінг;

- припинити право володіння Товариства з обмеженою відповідальністю Вілс Паркінг на об`єкт нерухомого майна, а саме автостоянку: літ. А-1-будівля вартової, літ. Б, В, Г- навіси, літ. Д -вбиральня, № 1, 2, І - споруди, загальна площа 10052 кв.м, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Салакунова Мукаша, буд. 23 а.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2025 року у справі № 904/3982/24 позов задоволено частково.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю Вілс Паркінг (49102, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Фосфорна, буд. 8, ідентифікаційний код 45306956) усунути перешкоди Дніпровській міській раді (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 75, ідентифікаційний код: 26510514) у користуванні земельною ділянкою, шляхом демонтажу самочинно побудованої автостоянки, що складається з: літ. А-1-будівля вартової, літ. Б, В, Г- навіси, літ. Д - вбиральня, № 1, 2, І споруди, загальна площа 10052 кв.м, яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Салакунова Мукаша, буд. 23а, за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю Вілс Паркінг (49102, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Фосфорна, буд. 8, ідентифікаційний код 45306956), про що видати наказ.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Вілс Паркінг (49102, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Фосфорна, буд. 8, ідентифікаційний код 45306956) на користь Дніпровської міської ради (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 75, ідентифікаційний код: 26510514) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн, про що видати наказ.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, через систему "Електронний суд", звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Вілс Паркінг", Дніпропетровська область, м. Дніпро, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/3982/24 від 10.01.2025 р. та ухвалити рішення, яким повністю відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Також, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, звернувся ОСОБА_1 , в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2025 року у справі № 904/3982/24 скасувати повністю; ухвалити нове судове рішення, яким в частині задоволення позовної вимоги Позивача про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю Вілс Паркінг (49102, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Фосфорна, буд. 8, ідентифікаційний код 45306956) усунути перешкоди Дніпровській міській раді у користуванні земельною ділянкою, шляхом демонтажу самочинно побудованої автостоянки, що складається з: літ. А-1-будівля вартової, літ. Б, В, Г- навіси, літ. Д - вбиральня, № 1,2, І споруди, загальна площа 10052 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю Вілс Паркінг, відмовити; в частині припинення права власності (володіння) Товариства з обмеженою відповідальністю Вілс Паркінг на об`єкт нерухомого майна, а саме автостоянку: літ. А-1-будівля вартової, літ. Б, В, Г- навіси, літ. Д -вбиральня, № 1,2, І - споруди, загальна площа 10052 кв.м, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . позовні вимоги задовольнити викласти в мотивувальній частині судового рішення висновок суду про незаконність державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме автостоянку: літ. А-1 -будівля вартової, літ. Б, В, Г- навіси, літ. Д -вбиральня, №1,2, І - споруди, загальна площа 10052 кв.м, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , як права власності на неіснуючий об`єкт.

Одночасно з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 , попри той факт, що судове рішення, на його думку, прийнято відносно належного йому майна, він не був залучений до участі у цій судовій справі, процесуальних документів, заяв та скарг не отримував, про оскаржуване судове рішення дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень 05.07.2025 випадково.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.08.2025 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2025 у справі № 904/3982/24; відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2025 у справі № 904/3982/24.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 14.08.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вілс Паркінг", Дніпропетровська область, м. Дніпро на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2025 у справі №904/3982/24 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2025 у справі №904/3982/24 залишено без змін. Витрати зі сплати судового збору покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Вілс Паркінг", Дніпропетровська область, м. Дніпро.

Не погодившись з ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.08.2025 ОСОБА_1 подав касаційну скаргу в якій просив скасувати ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 04.08.2025 про відмову у задоволенні клопотання (заяви) про поновлення пропущеного процесуального строку та відмову у відкритті апеляційного провадження у справі № 904/3982/24 за скаргою ОСОБА_1 , справу направити до Центрального апеляційного господарського суду для продовження розгляду в апеляційному провадженні.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.10.2025 у справі № 904/3982/24 касаційну ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 04.08.2025, якою відмову у задоволенні клопотання (заяви) про поновлення пропущеного процесуального строку та відмову у відкритті апеляційного провадження, у справі № 904/3982/24 скасовано. Справу № 904/3982/24 направити до Центрального апеляційного господарського суду для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Згідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.10.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чус О.В., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.10.2025р. поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2025 у справі №904/3982/24 (суддя Мілєва І.В.). Відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2025 у справі №904/3982/24 (суддя Мілєва І.В.).

Розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 11.12.2025 о 14:00 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.12.2025 в судовому засіданні оголошено перерву до 20.01.2026 на 12:50 год. у зв`язку з неможливістю вирішення справи в цьому судовому засіданні.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.01.2026 в судовому засіданні оголошено перерву до 22.01.2026 на 11:45 год. у зв`язку з неможливістю вирішення справи в цьому судовому засіданні.

22.01.2026р. в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину ухвали про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2025 у справі №904/3982/24 .

Приймаючи рішення про закриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2025 у справі №904/3982/24 , колегія суддів виходить з наступного:

Відповідно до статті 272 Господарського процесуального кодексу України:

1. Якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.

2. У випадку відкриття апеляційного провадження за такою скаргою суд апеляційної інстанції може зупинити дію раніше прийнятої ним постанови та рішення суду першої інстанції, що оскаржується.

3. За результатами розгляду апеляційної скарги суд приймає постанову відповідно до статті 282 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції.

4. Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

5. Суд відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Враховуючи, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.10.2025 у справі № 904/3982/24 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 04.08.2025, якою відмовлено у задоволенні клопотання (заяви) про поновлення пропущеного процесуального строку та відмовлено у відкритті апеляційного провадження, у справі № 904/3982/24 скасовано. Справу № 904/3982/24 направлено до Центрального апеляційного господарського суду для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі, колегія суддів розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 в порядку статті 272 Господарського процесуального кодексу України, як таку, що надійшла після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи.

Приписами пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Системний аналіз наведеної норми процесуального права свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи невирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції. Якщо обставини вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, у зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2024 у справі № 916/4093/21, постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 14.08.2019 у справі № 62/112, від 16.01.2020 у справі № 925/1600/16, від 17.10.2022 у справі № 904/6084/21, а також постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 910/22354/15, від 17.05.2018 у справі № 904/5618/17, від 11.07.2018 у справі № 911/2635/17, від 11.07.2018 у справі № 5023/4734/12, від 04.10.2018 у справі №5017/461/2012, від 29.11.2018 у справі № 918/115/16, від 04.12.2018 у справі № 906/1764/15, від 06.12.2018 у справі № 910/22354/15, від 11.12.2018 у справі № 916/2878/14, від 15.01.2019 у справі № 7/74, від 11.04.2019 у справі № 8/71-НМ, від 03.06.2019 у справі № 910/6767/17, від 09.07.2019 у справі № 905/257/18, від 12.09.2019 у справі № 905/946/18, від 12.09.2019 у справі № 905/947/18, від 11.09.2019 у справі № 4/2023-10, від 05.05.2020 у справі № 910/9254/18, від 28.09.2021 у справі №908/2899/13, від 07.02.2024 у справі № 5023/3214/11.

З наведеного вбачається, що апеляційний господарський суд за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки повинен був відкрити апеляційне провадження. Після відкриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати: 1) чи прийнято оскаржуване судове рішення про права, інтереси та/або обов`язки скаржника, 2) про які саме, 3) в якій саме частині судового рішення прямо вказано про таке, та після встановлення наявності цих обставин - вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення.

Вирішуючи питання про наявність підстав для залучення ОСОБА_1 в якості третьої особи, колегія суддів виходить з наступного:

Відповідно до частин 1,2 статті 267 Господарського процесуального кодексу України:

1. Суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду:

1) з`ясовує питання про склад учасників судового процесу. У разі встановлення, що рішення господарського суду першої інстанції може вплинути на права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі, залучає таку особу до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору;

2) визначає характер спірних правовідносин та закон, який їх регулює;

3) з`ясовує обставини, на які посилаються учасники справи як на підставу своїх вимог і заперечень;

4) з`ясовує, які обставини визнаються чи заперечуються учасниками справи;

5) вирішує питання щодо поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції;

6) за клопотанням сторін та інших учасників справи вирішує питання про виклик свідків, призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення до участі у справі спеціаліста, перекладача;

7) за клопотанням учасників справи вирішує питання щодо вжиття заходів забезпечення позову;

8) вчиняє інші дії, пов`язані із забезпеченням апеляційного розгляду справи.

2. Підготовчі дії, визначені пунктами 5, 6 частини першої цієї статті, вчиняються з дотриманням прав всіх учасників справи подати свої міркування або заперечення щодо їх вчинення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Оскільки в судовому засіданні 11.12.2025р. апелянт наполягав на врахуванні, поданих ним «Доповнень до апеляційної скарги» в якості додаткових пояснень, колегія суддів оцінює «Доповнення до апеляційної скарги» вх.№ 265 /26 від 14.01.2026р. як пояснення в розумінні частини 5 статті 161 Господарського процесуального кодексу України, покладаючи можливі негативні наслідки від вчинення відповідної процесуальної дії в порядку частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України на апелянта.

Колегія суддів зауважує, що ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.10.2025 по справі № 904/3982/24 поновлено строк ОСОБА_1 на подання апеляціійної скарги на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2025р. у справі № 904/3982/24; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2025р. у справі № 904/3982/24.

Апелянту надано можливість подати до суду відповдіь на відзив, протягом п`яти днів з дати отримання відповідних документів.

Відповідно до Довідки Центрального апеляційного господарського суду про доставку електронного листа, ухвалу про відкриття апеляційного провадження від 31.10.2025р. по справі №904/3982/24 було доставлено сторонам по справі до їх електронних кабінетів 31.10.2025р.

Дніпровська міська рада та Товариство з обмеженою відповідальністю "Вілс Паркінг" не скористалася правом подати відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає розгляду питання про наявність підстав для залучення ОСОБА_1 в якості третьої особи.

Враховуючи відсутність відзивів на апеляційну скаргу ФОП Самарського М.Л., строк на подання будь-яких клопотань сплив 07.11.2025р.

З часу винесення ухвали від 03.02.2025 у суду апеляційної інстанції не виникало додаткових питань до сторін спору щодо обставин даної справи.

Рішень щодо надання учасникам справи додаткового строку на подання будь-яких процесуальних документів судом апеляційної інстанції не приймалося.

В пунктах 20,21 постанови Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2018 року у справі № 904/5995/16 викладено наступний правовий висновок:

20. Відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Згідно з частиною четвертою цієї статті одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

21. Отже, пропущений учасником процесуальний строк може бути поновлений судом за умови вчинення учасником процесуальної дії, для вчинення якої було встановлено строк, подання учасником заяви про поновлення процесуального строку та визнання причин пропуску строку поважними, крім випадків, коли ГПК України встановлено неможливість такого поновлення.

Колегія суддів констатує, що текст «Доповнень до апеляційної скарги» вх.№ 265 /26 від 14.01.2026р. не містять звернень до суду апеляційної інстанції щодо поновлення пропущеного строку на подання клопотання.

Відповідно, відсутня процесуальна передумова для врахування «Доповнень до апеляційної скарги» вх.№ 265 /26 від 14.01.2026р. в якості пояснень в розумінні частини 5 статті 161 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому колегія суддів зауважує, що відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Поняття справедливе правосуддя в сучасному розумінні має два аспекти:

- матеріальна справедливість, яка полягає в тому, що кожне судове рішення має бути справедливим по суті (тобто при вирішенні спірного питання повинні бути справедливо визначені права і обов`язки тих, хто звернувся до суду, або завдяки судовому рішенню має бути відновлена порушена справедливість);

- процесуальна справедливість, яка передбачає розгляд справи відповідно до певних судових процедур.

В аспекті зазначеного колегія суддів апеляційного господарського суду звертається до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява № 24003/07, п. 33, 08.12.2016).

Відповідно, можливе прийняття судом апеляційної інстанції будь-яких додаткових заяв, клопотань, додаткових пояснень у поза визначений процесуальним законом спосіб призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом.

Вищенаведене дозволяє колегії суддів не приймати до уваги «Доповнення до апеляційної скарги» вх.№ 265 /26 від 14.01.2026р., як таке, що подано у поза встановлений процесуальним законом спосіб.

Частиною першою статті 254 ГПК України визначено право учасника справи подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, а також право іншої особи, яка не була учасником справи оскаржити судове рішення, за умови якщо у ньому містяться висновки (судження) про її права, інтереси та (або) обов`язки у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову за результатами розгляду справи.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасниками справи, особа, яка не брала участі у справі, має довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Разом із тим, судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та ухвалення рішення судом першої інстанції є заявник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах, або рішення впливає на права та обов`язки такої особи.

На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, особа, не залучена до участі у справі, повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо з судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Подібна правова позиція міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.08.2023 у справі № 707/3085/21.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права з огляду на статтю 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до правосуддя, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (справа "Голуб проти України").

При цьому суд зазначає, що особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статей 254, 272 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та/або обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, тобто скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та/або обов`язки, та про які саме.

Колегія суддів констатує відсутність в тексті рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2025 у справі №904/3982/24 будь-яких висновків суду першої інстанції щодо прав та (або) обов`язків чи законних інтересів ОСОБА_1 .

За текстом апеляційної скарги, обгрунтовуючи порушення своїх прав чи законних інтересів скаржник наполягав на наступному: « … 1. Щодо права Скаржника на подання апеляційної скарги.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2025 року Відповідача ТОВ Вілс Паркінг зобов`язано власними силами знести автостоянку, що знаходиться за адресою м. Дніпро, вул. Салакунова Мукаша, буд.23а та складається з літ. А-1-будівля вартової, літ. Б, В, Г- навіси, літ. Д - вбиральня, № 1,2, І споруди, загальна площа 10052 кв.м.

Ухвалюючи дане судове рішення суд першої інстанції посилається зокрема на такі обставини:

Перша обставина: Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2015 по справі № 200/7824/15-ц позовні вимоги ПП «ОПО» було задоволено, зокрема, визнано за Приватним підприємством «ОПО» право власності на автостоянку, за адресою: 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, Бабушкінський район, вул. Мукаша Салакунова, 23а, яка складається з Літ А-1-будівля вартової площею 20,4 кв.м: літ Б-навіс площею 313,2 кв.м: Літ В-навіси площею 464,0 кв.м: Літ Г- навіс площею 348,0 кв.м : літ № 1-огорожі площею 868,0 кв.м: Літ. І - площею 9062,0 кв.м.

На підставі цього судового рішення Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Андреевою Г.О. 07.07.2015 було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 10316816 про право власності за Приватним підприємством «ОПО» (код 39433292) на об`єкт нерухомого майна - автостоянку (реєстраційний номер об єкта нерухомого майна 01), яка складається з літ. А- 1-будівля вартової, літ. Б, В, Г- навіси, літ. Д - вбиральня, № 1,2, І - споруди, загальна площа 10052 кв.м, яка розташована за адресою: вул. Мукаша Салакунова, 23а у м. Дніпро.

В подальшому відповідне право власності перейшло до Відповідача ТОВ Вілс Паркінг.

Але рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.02.2016, про що вірно зазначає суд першої інстанції, заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2015 у справі №200/7824/15-ц в частині визнання права власності на об`єкти нерухомого майна за Приватним підприємством «ОПО» було скасоване.

Відповідач ТОВ Вілс Паркінг при цьому посилався на те, що являється добросовісним набувачем.

Друга обставина: Листом Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 14.06.2024 № 3/15-292 (т. 1 а.с. 62) повідомлено, що згідно даних містобудівного кадастру та Адресного плану міста офіційно адреса - м.Дніпро, вул. Мукаша Салакунова, 23а, жодному об`єкту нерухомості на території міста не присвоювалась, відповідний розпорядчий документ, на підставі якого була присвоєна ця адреса, відсутній.

Третя обставина: Листом Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради № 4/11-341 від 21.06.2024 (т. 1 а.с. 59-61) повідомлено, що в Реєстрі будівельної діяльності станом на час надання відповіді міститься один єдиний запис щодо реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 29.07.2021 по об`єкту будівництва «Капітальний ремонт автостоянки за адресою: вул. Мукаша Салакунова, 23а. Відповідно до вказаної декларації 27.07.2021 Мірошниченко Володимир Олександрович повідомив про початок виконання будівельних робіт з видом вказаних робіт «Капітальний ремонт» об`єкту будівництва будівлі загальною площею 20,4 кв.м. У вказаній декларації міститься інформація щодо відсутності документу на земельну ділянку. Документ створено в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва 29.07.2021.

Четверта обставина: За інформацією Дніпровського міського бюро технічної інвентаризації № 7637 від 01.07.2024 (т. 1 а.с. 63) технічна інвентаризація на об`єкт нерухомого майна за адресою вул. Мукаша Салакунова, 23 А, КП «ДМБТІ» не проводилась.

На підставі перелічених вище обставин та керуючись тим, що належні докази затвердження проекту будівництва, а також прийняття спірного нерухомого майна до експлуатації в матеріалах справи відсутні, Господарський суд Дніпропетровської області дійшов висновку про те, що автостоянка, розташована за адресою м. Дніпро, вул. Мукаша Салакунова, 23а є самочинним будівництвом.

Але цей висновок не відповідає дійсності. Насправді дана автостоянка є моєю власністю, збудована у відповідності до законодавства України, але має іншу адресу: м. Дніпро, вул. Мукаша Салакунова, 23 Г.

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2015 по справі № 200/7824/15-ц, пізніше скасоване апеляційним судом, має особливість, на яку Господарський суд Дніпропетровської області уваги не звернув: воно встановлює право власності Приватного підприємства ОПО на 20 автостоянок у місті Дніпрі, кожна з яких має в кінці адреси літеру.

У випадку спірної автостоянки це літера а, тобто вул. Мукаша Салакунова, 23а.

Ця особливість не випадкова. Дане судове рішення стало частиною схеми захоплення перелічених у ньому автостоянок у справжніх власників, одним з яких являється Скаржник.

Справжньою адресою спірної автостоянки являється адреса м. Дніпро, вул. Мукаша Салакунова, 23 Г.

На підтвердження даної обставини до апеляційної скарги додаються копії документів, а саме:

-витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.12.2008 року за № 21100985

- Технічного паспорта від 14.10.2009 року за реєстровим номером 25605754, інвентаризаційна справа № 5037-Б

- рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2008 року по справі № 8/146-08, яким визнано право власності на втостояну за Скаржником

- схема адресації будівлі та споруд автостоянки по АДРЕСА_1

- розпорядження про присвоєння адреси будівлі та спорудам автостоянки по вул. Мукаша Салакунова, 23 Г

- рішення виконкому Дніпровської міської ради Про затвердження проектної документації на проведення робіт із благоустрою зсувної території біля СШ № 52 на ж/м Тополя-1

- копія звернення на ім`я міського голови Куліченко І.І, від 03.05.2007 року

- витягу № 434676126 від 09.07.2025 року з реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Згідно відомостей останнього Скаржнику належить автостоянка, що складається з вартової літ. А-1, загальною площею 15,3 кв.м., ганка літ. а, навісів літ. Б,В,Д,Е,С, туалета літ. Г, вольєра літ. Ж (тимчас.), споруд №1-5, мостіння І. Загальна площа, яку займає автостоянка, згідно Плану земельної ділянки, складає 10006 кв.м.

Літери будівель, вказані в технічному паспорті, співпадають з тими, що можна побачити в описі майна ТОВ Вілс Паркінг, яке по суті являється лише фікцією.

З приводу так званого капітального ремонту, що насправді виражався у добудові невеликої прибудови до будівлі сторожки, мною як власником нерухомого майна до Шевченківського відділення Національної поліції у м. Дніпро 13.08.2021 року було скероване звернення із закликом припинити незаконне будівництво (копія заяви додається).

Тобто усі встановлені Господарським судом Дніпропетровської області в оскаржуваному судовому рішенні обставини підтверджують не самочинність будівництва автостоянки, а фіктивність документів Відповідача.

За фактом посягання на приватну власність Скаржник неодноразово звертався з листами до Міністерства юстиції України та правоохоронних органів.

Результатом першого стало вилучення з реєстру прав власності на нерухоме майно відмітки про погашення запису в Реєстрі прав власності на нерухоме майно про право власності Скаржника на об`єкт з реєстраційним номером 25605764 (справжній номер автостоянки), внесеної 22.10.2019 року, про що Скаржнику з Міністерства юстиції було надано відповідь (копія листа додається).

30.05.2017 року з приводу викладених вище обставин за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 Кримінального кодексу України, було відкрито кримінальне провадження № 0001526.

В рамках досудового розслідування для вчинення певних процесуальних дій правоохоронні органи мали звертатися до суду, тож в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває судова справа № 200/2546/19.

Згідно відомостей, що викладені в ухвалі Бабушкінського районного суду по даній справі від 28.10.2020 року, правопорушення перекваліфіковане у ч.2 ст. 364 Кримінального кодексу України (зловживання службовим становищем) на тій підставі, що Дніпровською міською радою всупереч факту наявності на земельній ділянці майна Скаржника відповідна земельна ділянка була передана на баланс комунального підприємства, а в подальшому - третім особам для організації паркувального майданчика. Дані обставини викладені в ухвалі Бабушкінського районного суду від 03.12.2019 року по справі № 200/2546/19, про що пізніше зазначалося і в інших ухвалах.

Окремої уваги заслуговує ухвала від 04.12.2020 року по тій же справі, в якій згадуються:

- факт скасування заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2015 року (за апеляційною скаргою Заступника прокурора Дніпропетровської області);?

- протиправність погашення запису про право власності Скаржника на автостоянку, що відбулося 22.10.2019 року, та подальше відновлення запису про право власності Скаржника на підставі наказу Міністерства юстиції від 17.08.2020 року № 610/7

- факт внесення до реєстру прав власності на нерухоме майно запису про об`єкт нерухомості за тією ж адресою під номером 23а

- згадується Протокол огляду з додатками, що підтверджує, що об`єкти під номерами 23г та АДРЕСА_1 є одним і тим же об`єктом нерухомого майна.

Останнє разом із вищезазначеними доводами та документальними доказами, що їх Скаржник подає разом зі скаргою, не залишає сумнівів у тому, що саме Скаржник являється власником спірної автостоянки.

При цьому Відповідач ТОВ Вілс Паркінг не може претендувати на статус добросовісного набувача. Реальний об`єкт нерухомості йому не належить, а належить фіктивний об`єкт з фіктивною адресою.

Проте наслідки ухвалення та виконання оскаржуваного судового рішення від 10.01.2025 року по справі № 904/3982/24 є цілком реальними, адже загрожують знищенням законно побудованому майну Скаржника.

Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як фізична особа власник нерухомого майна, про знищення якого шляхом знесення судом неправомірно ухвалене оскаржуване судове рішення, Скаржник має право на подання апеляції.

Додатково повідомляю, що схожі обставини були встановлені господарськими судами і з приводу інших об`єктів нерухомого майна, перелічених у заочному рішенні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2015 по справі № 200/7824/15-ц:

Так, у рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 01.08.2022 по справі № 904/171/22 суд зазначає про те, що місцезнаходження автостоянки за адресою м. Дніпро, вул. Косіора, 1 Г, встановити неможливо, відсутні документи про присвоєння адреси.

Рішенням Жовтневого суду м. Дніпропетровська по справі № 201/4698/24 від 25.02.2025 року припинено володіння на об`єкт нерухомого майна за адресою м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 39 Г шляхом внесення до Державного реєстру запису про відсутність права із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна за номером 01 в зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів та фізичною відсутністю об`єкта.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.09.2018 року по справі 200/16246/17 на користь позивача витребувано із чужого незаконного володіння автостоянку за адресою м. Дніпро, вул. Гладкова, 7 Б. Відповідачем у даній справі було підприємство, що придбало в процедурі банкрутства ПП ОПО автостоянку, зареєстровану за адресою м. Дніпро, вул. Гладкова, 7 А. Справа № 200/16246/17 перебувала на розгляді Верховного суду України. У тексті Постанови від 16.09.2020 року Верховний суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду остаточно поставив у даній судовій справі крапку, зазначивши, що автостоянка по вул. Гладкова, 7 А та автостоянка по вул. Гладкова, 7 Б це один і той же об`єкт, що перебуває у власності позивача, тобто вірна адреса вул. Гладкова, 7 Б. А друга адреса - вул. Гладкова, 7А - згідно розпорядження виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 21 вересня 1992 року № 814, раніше вже була присвоєна житловому будинку.

Відносно Приватного підприємства ОПО згідно інформації, отриманої з Єдиного державного реєстру судових рішень, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.197-1, ч. З ст. 197-1, ч. 2 ст. 364-1 КК України розслідується кримінальна справа № 200/4256/19, номер кримінального провадження 0000639. Справа стосується однієї з автостоянок, що розташована за адресою м. Дніпро, проспект Олександра Поля (Кірова), 117-д.

Викладені обставини, встановлені іншими судами, додатково підтверджують доводи, наведені Скаржником…».

Колегія суддів зауважує, що предметом позову у даній справі є матеріально правова вимога Дніпровської міської ради про усунення перешкод Дніпровській міській раді у користуванні земельною ділянкою, шляхом демонтажу самочинно побудованої автостоянки, що складається з: літ. А-1-будівля вартової, літ. Б, В, Г- навіси, літ. Д - вбиральня, № 1, 2, І - споруди. Загальна площа 10052 кв.м, яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Салакунова Мукаша, буд. 23 а, за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Вілс Паркінг» та припинення права володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Вілс Паркінг» на об`єкт нерухомого майна, а саме автостоянку: літ. А-1-будівля вартової, літ. Б, В, Г- навіси, літ. Д -вбиральня, № 1, 2, І - споруди, загальна площа 10052 кв.м, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Салакунова Мукаша, буд. 23 а.

Разом з тим, з поданих Самарським Миколою Леонідовичем до апеляційної скарги доказів вбачається, що :

Розпорядженням Дніпровської міської ради від 06.08.2008р.) № 1355-р. присвоєн7о будівлі та спорудам автостоянки по вул.Мукаша Салакунова адресу вул.Мукаша Салакунова, 23 г (т.3 а.с. 111).

Відповідно до частин 1,2 статті 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» :

1. Адресою об`єкта нерухомого майна (далі - адреса) є унікальна структурована сукупність реквізитів, що використовуються для ідентифікації об`єкта та визначення місця його розташування на місцевості.

2. Порядок присвоєння адрес об`єктів нерухомого майна затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок не може передбачати обов`язок фізичних та юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень державних органів, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи.

Рішення про присвоєння, зміну, коригування адреси об`єкта нерухомого майна, про відмову у присвоєнні, скасування адреси об`єкта нерухомого майна приймається відповідно до положень Закону України "Про адміністративну процедуру".

Відповідно до резолютивної частини рішенням Господарського суду дніпропетровської області від 24.09.2008р. у справі № 8/146-08 визнано за фізичною особою підприємцем Самарським Миколою Леонідовичем визнано право власності на об`єкт ненрухомості, стоянку, розташовану за адресою :м.Дніпропетровськ, ж/м Тополь, вулиця Салакунова , 23-г, яка складається з

- вартової літ.А-1, площею 15,3 кв.м;

- навісу Б;

- навісу В;

- навісу Д;

- навісу Е;

- огорожі №№1-6;

- мостіння 1 без додактових актів введення вексплуатацію (т.3 а.с. 98-100);

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2008р. виправлено описку у тексті рішення Господарського суду дніпропетровської області від 24.09.2008р. у справі № 8/146-08 стосовно об`єктів нерухомого майна :

- визнано за фізичною особою підприємцем Самарським Миколою Леонідовичем визнано право власності на об`єкт ненрухомості, стоянку, розташовану за адресою :м.Дніпропетровськ, ж/м Тополь, вулиця Салакунова , 23-г, яка складається з

- вартової літ.А-1, площею 15,3 кв.м;

- ганок літ. а;

-навісу Б;

- навісу В;

- навісу Д;

- навісу Е;

- навісу Є;

- туалету літ.Г

- огорожі №№1-5;

- мостіння 1 без додактових актів введення в експлуатацію (т.3 а.с. 101-102);

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності № 21100985 за Самарським Миколою Леонідовичем зареєстровано на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2008р. та ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2008р. зареєстровано право власності на об`єкт нерехомого майна реєстраційний номер 25605754 автостоянку розташовану за адресою м.Дніпропетровськ, вулиця Салакунова Мукаша , 23-г,

Технічний паспорт виготовлено на об`єкт реєстровий номер 25605754 за адресою АДРЕСА_1 (т.3 а.с. 104-108);

На схемі адресації будівлі та споруд автостоянки зазначено адресу АДРЕСА_1 (т.3 а.с. 112);

Відповідно до витягу за єдиного реєстру прав на нерухоме майно об`єкт нерухомого майна автостоянка реєстраційний номер 25605754 за адресою АДРЕСА_1 належить ФОП Самарському М.Л. (т.3 а.с. 115);

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська накладено арешт шляхом заборони відчудження на нерухоме майно :літ.А нежитлова будівля площею 152,5 кв.м, літ. А-1 тераса площею 7,7 кв.м.; літ а(1) ганок площею 13,9 кв.м; літ. 1 замощення площею 508,0 кв.м , яке розташоване за адресою проспект Олександра Поля (Кірова ) 117-д (т. 3 а.с. 162-165).

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» , реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об`єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта.

Колегія суддів зауважує, що особа, яка не брала участі у справі, вправі оскаржити судове рішення, якщо суд вирішив питання про її права, інтереси та/або обов`язки. При цьому особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статті 254 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та/або обов`язки (пункт 18 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 921/730/13-г/3). Тобто законодавець гарантує процесуальне право особи, яку не було залучено до участі у справі, на оскарження судового рішення, яке, на її думку, зачіпає її права, інтереси та/або обов`язки. Зазначене є гарантією реалізації права на справедливий суд у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Так, у пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі "Надточій проти України" (заява № 7460/03) та в пункті 23 рішення ЄСПЛ від 08.04.2010 "Гурепка проти України № 2" (заява № 38789/04) наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Публічний характер судового розгляду є істотним елементом права на справедливий суд, а відкритість процесу, як правило, включає право особи бути заслуханою в суді. Суд наголошує, що право бути почутим є одним із ключових принципів процесуальної справедливості, яка передбачена статтею 129 Конституції України та статтею 6 Конвенції. Учасник справи повинен мати можливість захистити свою позицію в суді. Така можливість сприяє дотриманню принципу змагальності через право особи бути почутою та прийняттю обґрунтованого і справедливого рішення.

Про обов`язок суду забезпечити особі, яка звернулася за судовим захистом, право "бути почутою" шляхом належної оцінки судом доводів та аргументів такої особи, викладених в її заяві (скарзі), з метою реалізації основних принципів правосуддя, зокрема принципу змагальності, неодноразово і послідовно зазначала Велика Палата Верховного Суду в постановах від 22.11.2023 у справі № 2610/7240/2012, від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц, від 06.11.2018 у справі № 1326/1314/2012.

Оскільки предметом позову у даній справі є матеріально правова вимога про усунення перешкод Дніпровській міській раді у користуванні земельною ділянкою, шляхом демонтажу самочинно побудованої автостоянки реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а подані до апеляційної скарги ОСОБА_1 докази стосуються нерухомого майна - автостоянки реєстраційний номер 25605754 за адресою АДРЕСА_1 , колегія суддів виснує про відсутність безпосереднього правового зв`язку між скаржником та оскаржуваним судовим рішенням, що є підставою для висновку про те, що оспорюване судове рішення не порушує прав ОСОБА_1 .

Зазначений підхід відповідає усталеній практиці Верховного Суду, яка підтверджена, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2024 у справі № 916/4093/21 де зазначено, що рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у його мотивувальній частині містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи, або у його резолютивній частині суд зазначив про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а і їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги (правовий висновок, викладеній у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.02.2019 у справі № 908/1141/15-г).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 264,272 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2025 у справі №904/3982/24.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст виготовлено 29.01.2026р.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус