РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.02.2026Справа № 910/14962/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом Національного банку України до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСД Фінанс" (яке змінило своє найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "Омні Спектр 5") про стягнення 9 465,26 грн,

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання),

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2025 року Національний банк України (далі - НБУ) звернувся до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСД Фінанс" (яке під час розгляду даної справи змінило своє найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "Омні Спектр 5", а також місцезнаходження) (далі - Товариство) 9 465,26 грн, з яких: 8 180,87 грн - основна заборгованість, 106,60 грн - три проценти річних, 1 101,53 грн - пеня, 76,26 грн - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем його зобов`язань за укладеним між сторонами договором щодо надання послуг системою електронної пошти НБУ від 22 грудня 2017 року № U1ZN (заява-приєднання відповідача від 20 грудня 2017 року № 526/119732) у частині повної та своєчасної оплати наданих позивачем послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 8 грудня 2025 року відкрито провадження у справі № 910/14962/25 та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Крім того, цією ухвалою відповідачу було визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України, у разі відсутності в учасника справи електронного кабінету, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Оскільки на час прийняття вищевказаної ухвали суду відомості про наявність у відповідача електронного кабінету були відсутні, з метою повідомлення останнього про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, копія ухвали суду від 8 грудня 2025 року про відкриття провадження у справі № 910/14962/25 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (на час постановлення ухвали про відкриття провадження у справі).

Проте поштовий конверт із копією зазначеної ухвали був повернутий підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення Товариству, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 статті 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (частина 1 статті 4 цього Закону).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою суду від 8 грудня 2025 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Однак Товариство в установлений строк відзиву на позовну заяву не подало, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направило.

Положеннями частини 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

6 січня 2026 року через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява від цієї ж дати, у якій останній повідомив про те, що ціна позову не змінилася, спірна заборгованість відповідачем погашена не була.

Інших заяв чи клопотань від учасників справи на адресу суду не надходило.

Беручи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність достатньої кількості документів для її розгляду по суті, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Правління НБУ від 3 січня 2017 року № 2-рш (у редакції рішення Правління НБУ від 5 листопада 2018 року № 740-рш) затверджено публічну пропозицію НБУ на укладення Єдиного договору банківського обслуговування та надання інших послуг НБУ та зразок заяви про приєднання до умов останнього, які розміщено на офіційній Інтернет-сторінці НБУ за адресою: https://www/bank.gov.ua та на офіційному вебпорталі: https://zakon.rada.gov.ua.

Ця Публічна пропозиція з всіма додатками до неї, у тому числі оформлена клієнтом заява про приєднання, умови надання послуг, тарифи, затверджені розпорядчими актами НБУ, а також будь-які інші договори та угоди, що укладаються на підставі цього договору, разом складають єдиний документ - Єдиний договір банківського обслуговування та надання інших послуг НБУ (пункт 5 розділу І публічної пропозиції).

На підставі заяви від 20 грудня 2017 року № 526/119732 (копія якої міститься в матеріалах справи) Товариство, на підставі статті 634 ЦК України, приєдналося до умов договору щодо надання послуг системою електронної пошти НБУ з 22 грудня 2017 року (ідентифікатор абонента в системі електронної пошти НБУ - U1ZH).

Пунктом 9 розділу ІІ договору визначено, що клієнт погоджується, що в результаті акцептування цієї публічної пропозиції (укладення цього договору) дія всіх договорів про надання послуг, передбачених цим правочином, які були укладені з НБУ, припиняється на підставі статті 604 ЦК України. Подальше обслуговування здійснюється на підставі цієї угоди.

Відповідно до пункту 13 розділу ІІ договору підписанням заяви про приєднання клієнт беззастережно підтверджує, що на час укладення цього правочину він ознайомився з повним текстом договору, повністю зрозумів його зміст та погоджується з усіма його умовами, а також безумовно стверджує, що не позбавляється будь-яких прав, які має звичайно, а цей договір не містить умов, які є для нього обтяжливими в будь-якому сенсі.

Згідно з пунктом 14 розділу ІІ договору, акцептуючи цю публічну пропозицію, клієнт погоджується, що НБУ має право в будь-який час в односторонньому порядку вносити зміни до цього договору, повідомляючи про це клієнта офіційним опублікуванням тексту таких змін та нової редакції цього правочину на сторінці офіційного Інтернет-представництва НБУ. З часу набрання чинності зміни стають невід`ємною частиною цього договору та обов`язковими до виконання сторонами. Час опублікування на сторінці офіційного Інтернет-представництва НБУ є моментом ознайомлення клієнта з текстом таких змін та погодження з останніми.

Цей договір визначає порядок надання клієнту послуг системою електронної пошти (далі - ЕП) та доступу до інформаційної мережі НБУ (пункт 1 розділу 3.3. статті 3 розділу ІІІ договору).

Відповідно до підпунктів 1-3 пункту 3 розділу 3.3 статті 3 розділу III договору НБУ: надає доступ клієнту до системи ЕП та/або забезпечує підключення клієнта до інформаційної мережі НБУ за формою, наведеною в додатку 6 до цього правочину; здійснює підключення клієнта до системи ЕП і забезпечує передавання інформації засобами системи ЕП до/від клієнта згідно з розпорядком роботи вузла системи ЕП НБУ та за умови функціонування каналів зв`язку; здійснює підключення клієнта до інформаційної мережі НБУ відповідно до вимог останнього.

Тарифи за надані послуги визначаються відповідною постановою Правління НБУ, є обов`язковими для обох сторін і не потребують попереднього погодження. У разі внесення НБУ змін до тарифів, плата за послуги, надані за цим договором, змінюється з дня набрання чинності вказаними змінами (пункт 5 статті 2 розділу ІІІ договору).

Постановою Правління НБУ від 12 серпня 2003 року № 333 (у редакції постанови Правління НБУ від 15 травня 2019 року № 68) (зі змінами) затверджено тарифи на організаційні послуги та інші види послуг (операцій), що надаються (здійснюються) НБУ, а саме: щомісячна абонентська плата за доступ замовника до інформаційної мережі НБУ виділеними каналами зв`язку для банків та інших установ (організацій) становить 2 400,00 грн (без ПДВ); щомісячна плата за обслуговування замовника в системі ЕП НБУ в разі вузлового підключення або клієнтського підключення (до п`яти клієнтів включно) для банків та інших установ (організацій) - 3 200,00 грн (без ПДВ).

Підпунктом 8 пункту 3 статті 3 розділу III договору передбачено, що клієнт здійснює оплату послуг, наданих НБУ відповідно до вимог статті 5 розділу III цього правочину.

Згідно з пунктом 2 статті 5 розділу ІІІ договору НБУ/депозитарій щомісяця до 26 числа надсилає клієнту/депозитарній установі засобами електронної пошти НБУ та/або шляхом надсилання електронною поштою на електронну адресу клієнта/депозитарної установи, зазначену в заяві про приєднання/анкеті рахунку в цінних паперах (у випадках, передбачених законодавством), акт про надані послуги за розрахунковий період згідно з тарифами НБУ/депозитарію. Сторони погодили, що підписання акта може здійснюватися власноручно в паперовій формі або з використанням кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП) в електронній формі. У разі оформлення акта в паперовій формі, НБУ/депозитарій надсилає до 5-го числа наступного місяця клієнту/депозитарній установі акт, підписаний уповноваженою особою/уповноваженими особами НБУ/депозитарію, засобами поштового зв`язку на адресу клієнта/депозитарної установи, зазначену в заяві про приєднання/анкеті рахунку в цінних паперах як адресу для поштових відправлень, або, якщо така адреса не зазначена клієнтом/депозитарною установою, - на адресу місцезнаходження клієнта/депозитарної установи, або в інший прийнятний для НБУ/депозитарію спосіб, визначений клієнтом/депозитарною установою в заяві про приєднання/анкеті рахунку в цінних паперах. Початком розрахункового періоду за послугами є дата попереднього акта виконаних робіт (акта про надання послуг) або дата набрання чинності договором про надання таких послуг. Кінець розрахункового періоду встановлюється на 23-й календарний день кожного місяця. Якщо 24-й календарний день місяця припадає на вихідний або святковий день, то кінець розрахункового періоду переноситься на день, що передує останньому робочому дню до 24 календарного дня місяця.

Згідно з пунктом 4 статті 5 розділу III договору розрахунок за надані послуги за неповний робочий місяць (укладення, розірвання договору) здійснюється за фактично наданий обсяг послуг/відпрацьовані дні місяця, якщо інший порядок розрахунку не встановлений статтею 3 Умов надання послуг розділу ІІІ цього договору та/або тарифами НБУ/депозитарію.

Клієнт/депозитарна установа має здійснити оплату на підставі отриманого акта (у тому числі пені) до першого числа наступного місяця або письмово подати свої зауваження/заперечення щодо акта. У разі неподання зауважень/заперечень щодо акта клієнтом/депозитарною установою в зазначений строк, послуги є прийнятими в повному обсязі й такими, що підлягають оплаті, а акт таким, що підписаний обома сторонами (пункт 5 статті 5 розділу III договору).

Строк дії цього договору визначається строком дії публічної пропозиції (пункт 3 статті ІІІ розділу І вказаного правочину).

Судом встановлено, що на виконання умов вказаного правочину у період з 24 березня 2025 року по 22 травня 2025 року НБУ надав відповідачу обумовлені вказаним правочином послуги на загальну суму 8 180,87 грн, з яких: 1 460,87 грн - послуги за актом від 24 квітня 2025 року № ; 6 720,00 грн - послуги за актом від 23 травня 2025 року № . Копії вказаних актів, підписаних КЕП повноваженого представника НБУ, наявні в матеріалах справи.

Судом також встановлено, що вказані документи були направлені відповідачу засобами електронної пошти НБУ, що підтверджується наявними у матеріалах справи електронним повідомленням Департаменту інформаційних технологій НБУ від 12 вересня 2025 року № В/52-0013/115201 та витягом з протоколу роботи системи електронної пошти НБУ "Fossdocmail".

Враховуючи відсутність у матеріалах справи передбачених пунктом 5 статті 5 розділу III договору зауважень/заперечень відповідача щодо вищевказаних актів, наданих у погоджених сторонами порядку та строк, такі акти в силу приписів вказаного пункту договору вважаються підписаними Товариством, а послуги за ними - прийнятими останніми без жодних заперечень і зауважень та підлягають оплаті відповідачем.

Відповідач всупереч вищенаведеним умовам договору оплату наданих позивачем послуг не здійснив.

У зв`язку з цим НБУ звернулося до відповідача з претензією від 10 червня 2025 року № 55-0017/44623 та листом від 8 липня 2025 року № 55-0017/52508 "Про направлення актів наданих послуг та погашення заборгованості за надані послуги", у яких просив Товариство сплатити спірну суму заборгованості. Копії вказаних документів з належними доказами їх направлення засобами поштового зв`язку на адресу місцезнаходження відповідача містяться в матеріалах справи. Однак, зазначені претензія та лист залишені Товариством без відповіді та задоволення.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи те, що загальна сума основного боргу відповідача, яка складає 8 180,87 грн, підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і Товариство на момент прийняття рішення не надало документів, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги НБУ до відповідача про стягнення вказаної суми основного боргу. У зв`язку з цим позов у цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо своєчасної оплати наданих йому послуг, позивач також просив суд стягнути з Товариства 76,26 грн інфляційних втрат, з яких: 29,33 грн - інфляційні втрати, нараховані на суму боргу в розмірі 1 460,87 грн за період з 1 травня 2025 року по 31 жовтня 2025 року; 46,93 грн - інфляційні втрати, нараховані на суму основного боргу в розмірі 6 720,00 грн за період з 1 червня 2025 року по 31 жовтня 2025 року, а також 106,60 грн трьох процентів річних, з яких: 22,09 грн - три проценти річних, нараховані на суму боргу в розмірі 1 460,87 грн за період з 1 травня 2025 року по 31 жовтня 2025 року; 84,51 грн - три проценти річних, нараховані на суму основного боргу в розмірі 6 720,00 грн за період з 1 червня 2025 року по 31 жовтня 2025 року.

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки заявлений НБУ до стягнення розмір інфляційних втрат та трьох процентів річних є арифметично вірним, відповідає вимогам чинного законодавства та положенням договору й не перевищує розрахованої судом суми, позовні вимоги про стягнення з відповідача вказаних компенсаційних виплат підлягають задоволенню.

Також у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором позивач просив суд стягнути з Товариства 1 101,53 грн пені, з яких: 228,30 грн - пеня, нарахована на суму боргу в розмірі 1 460,87 грн за період з 1 травня 2025 року по 31 жовтня 2025 року; 853,23 грн - пеня, нарахована на суму основного боргу в розмірі 6 720,00 грн за період з 1 червня 2025 року по 31 жовтня 2025 року.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до підпункту 4 пункту 4 статті 6 розділу III договору, у разі несвоєчасного здійснення оплати наданих послуг, клієнт сплачує НБУ пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно перерахованих коштів за кожний день прострочення.

Оскільки заявлений НБУ до стягнення розмір пені є арифметично вірним, відповідає вимогам чинного законодавства та положенням договору, позовна вимога про стягнення з відповідача вказаної суми також підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин позов НБУ підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Омні Спектр 5" (40007, місто Суми, вулиця Нижньосироватська, будинок 10; ідентифікаційний код 39656355) на користь Національного Банку України (01601, місто Київ, вулиця Інститутська, будинок 9; ідентифікаційний код 00032106) 8 180 (всім тисяч сто вісімдесят) грн 87 коп. основної заборгованості, 106 (сто шість) грн 60 коп. трьох процентів річних, 1 101 (одну тисячу сто одну) грн 53 коп. пені, 76 (сімдесят шість) грн 26 коп. інфляційних втрат та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 2 лютого 2026 року.

Суддя Є.В. Павленко