ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" лютого 2026 р.м. Одеса Справа № 916/4281/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом: Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" (вул. Андріївська, 4, м. Київ, 04070)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Остапчук Олени Олександрівни ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 361236,26 грн,

УСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Остапчук Олени Олександрівни, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором "Кредит "всеБІЗНЕС" від 27.02.2024 № 42, станом на 16.09.2025 включно, в розмірі 361236,26 грн, з яких: 318470,46 грн борг по тілу кредиту (прострочена заборгованість - 69232,70 грн та строкова заборгованість - 249237,76 грн); 42765,80 грн прострочена заборгованість за комісією.

Позиції учасників справи

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину порушення відповідачем умов укладеного між сторонами вищевказаного договору в частині повернення суми наданого кредиту та сплати комісії за погодженим сторонами графіком платежів.

Відповідач відзив на позов і жодних доказів суду не надав, про розгляд справи був повідомлений належним чином, а отже справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішується судом за наявними матеріалами.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.10.2025 позовну заяву Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" було залишено без руху із встановленням позивачу п`ятиденного строку для усунення виявлених судом недоліків.

Приймаючи до уваги усунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, ухвалою суду від 03.11.2025 позовну заяву Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/4281/25; постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; роз`яснено сторонам про можливість подання відповідно до ч. 7 ст. 252 ГПК України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін; встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Обставини справи

27.02.2024 між Акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк" (далі - банк) та фізичною особою-підприємцем Остапчук Оленою Олександрівною (далі - позичальник) був укладений кредитний договір «Кредит «всеБІЗНЕС» № 42 (а.с. 8-9, т.1; далі - договір), відповідно до п.1.1. якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені договором та Типовими умовами, зокрема (але не виключно), відповідно до наступного:

- підп. 1.1.1. сума кредиту - 500000,00 грн;

- підп. 1.1.3. строк кредитування - до 27 лютого 2027 року включно;

- підп. 1.1.4. тариф комісійної винагороди - 1%. Комісійна винагорода розраховується шляхом множення тарифу комісійної винагороди на суму кредиту. Комісійна винагорода сплачується одноразово за рахунок кредитних коштів відповідно до п.6.3.1. типових умов;

- підп. 1.1.4.2. комісійна винагорода за обслуговування кредиту - тариф комісійної винагороди - 1,6% за один місяць користування кредитом. Комісійна винагорода розраховується шляхом множення тарифу комісійної винагороди на суму кредиту відповідно до п.6.3.2. Типових умов, та сплачується щомісячно згідно графіку платежів, наведеного в п.1.4. договору;

- підп. 1.1.8. - типові умови - Типові умови кредитування в рамках кредитного договору «Кредит «всеБІЗНЕС», укладеного в Системі ІНТЕРНЕТ-БАНКІНГ ПУМБ DIGITAL BUSINESS АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», що розміщуються на інтернет-сайті банка (за електронною адресою: https://www.pumb.ua/) та є невід`ємною частиною договору.

У п. 1.4. договору сторони погодили графік повернення кредиту та сплати плати за кредит, який передбачає повернення кредиту рівними частинами щомісяця з 27.03.2024 по 27.01.2027 по 13888,89 грн та останній платіж 27.02.2027 - 13888,85 грн, а також комісійної винагороди в сумі 8000,00 грн кожен місяць з 27.03.2024 по 27.02.2027 включно.

Відповідно до п. 2.1., 2.2. договору підписанням договору позичальник звертається до банку за наданням кредиту в сумі, зазначеній в п.1.1.1. договору, та підтверджує, що кредитні кошти будуть використані за цільовим призначенням відповідно до договору. Умови цього пункту договору є заявою (клопотанням) позичальника про надання кредиту. Банк надає кредит протягом трьох банківських днів з дня укладення договору. Кредит надається разово однією сумою в розмірі, зазначеному в п.1.1.1. договору. Банк приймає рішення про надання кредиту на власний розсуд та відповідно до своїх внутрішніх положень, тобто зобов`язання банку щодо надання кредиту за договором є відкличними. Ненадання кредиту в зазначений строк вважається відмовою банку в наданні кредиту та договір вважається таким, що припинив свою дію.

За умовами п. 5.1., 5.2., 5.3., 5.4., 5.5., 5.6. договору він складається з даного документа та Типових умов. З моменту укладення договору Типові умови стають його невід`ємною частиною. Банк має право в будь-який час вносити зміни до Типових умов, повідомляючи про це позичальника як передбачено Типовими умовами. Підписанням договору позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з договором та Типовими умовами, умови договору та Типових умов позичальнику відомі та зрозумілі. Укладаючи договір, позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно позичальника, рівно як і банк бере на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно банку. У всіх випадках, не передбачених договором, сторони керуються положеннями Типових умов та законодавством. В разі наявності будь-яких протиріч та/або невідповідностей між Типовими умовами та положеннями договору, такі положення договору мають пріоритет. Сторони домовились, що договір укладається сторонами в формі електронного документа за допомогою системи «ІНТЕРНЕТ-БАНКІНГ». Договір є оригіналом електронного документу після його підписання сторонами шляхом накладення КЕП уповноваженого представника банку та КЕП позичальника. Договір набуває чинності з моменту його підписання банком та позичальником шляхом накладення КЕП уповноваженого представника банку та КЕП позичальника (з моменту накладення останнього КЕП) та діє до моменту виконання сторонами взятих на себе зобов`язань згідно договору в повному обсязі. До підписання договору позичальник ознайомився з Типовими умовами, завантаживши їх за посиланням, що доступне під час укладення договору в Кабінеті Digital. Сторони домовились, що розміщення Типових умов за посиланням в кабінеті Digital є належним способом надання Типових умов позичальнику. Датою надання Типових умов позичальнику та датою приєднання позичальника до Типових умов є дата підписання договору позичальником. Після підписання договору зі свого боку банк направляє позичальнику підписаний обома сторонами договір на адресу електронної пошти позичальника, зазначену в реквізитах договору. Позичальник підписанням договору підтверджує свою згоду на отримання на зазначену в розділі «Реквізити та підписи Сторін» договору адресу електронної пошти позичальника підписаного сторонами договору, а також будь-яких інших документів та інформації, пов`язаних з виконанням та/або обслуговуванням договору. Зміни до договору можуть бути внесені шляхом укладення додаткових угод у вигляді електронного документа або на папері. Право визначення форми додаткової угоди (на папері або у вигляді електронного документа) належить банку.

На підтвердження обставини підписання представником банку та відповідачем кредитного договору позивачем до матеріалів справи долучено протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису (а.с. 10, т.1).

До матеріалів справи позивачем також долучено Типові умови кредитування в рамках кредитного договору «Кредит «всеБІЗНЕС», укладеного в системі ІНТЕРНЕТ-БАНКІНГ ПУМБ DIGITAL BUSINESS Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (діють з 08 лютого 2023 року) (а.с. 13-14, т.1; далі - Типові умови), які визначають, зокрема, такі умови кредитування.

Відповідно до п. 4.1. Типових умов несприятливою умовою, у розумінні цих умов, визначено, зокрема, обставину несплати позичальником будь-якої суми, що належить до сплати на користь банку згідно з договором / Типовими умовами, у передбачений ними строк, та / або невиконання або неналежне виконання позичальником будь-яких інших обов`язків за договором та / або за іншими договорами, укладеними між сторонами.

Згідно з п. 4.2. Типових умов у випадку виникнення будь-якої несприятливої події, банк набуває право вимагати від позичальника достроково повернути виданий позичальникові кредит, а позичальник зобов`язаний, незважаючи на положення п.1.1.3., п.1.4. договору, виконати таку вимогу банку і повернути отриманий кредит в повному обсязі разом із платою за кредит і штрафними санкціями, що підлягають сплаті позичальником на користь банку згідно з договором, в строк не пізніше 7 (семи) банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги. У разі невиконання позичальником зазначеної вимоги банк має право здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунків позичальника в порядку, встановленому договором та Типовими умовами, для погашення боргових зобов`язань позичальника.

За змістом п. 5.1. Типових умов позичальник зобов`язаний повернути кредит в розмірах і в строки, визначені в ст.1 договору.

Згідно з п. 6.3.1. п. 6.3. Типових умов позичальник зобов`язаний сплатити банку комісійну винагороду за надання кредиту, яка розраховується шляхом множення тарифу комісійної винагороди за надання кредиту, зазначеного в п. 1.1.4.1. договору, на розмір суми кредиту, визначеної в п. 1.1.1. договору. Комісійна винагорода сплачується за рахунок кредитних коштів в день перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника. Даним пунктом Типових умов позичальник уповноважує банк здійснити переказ суми комісійної винагороди за надання кредиту у розмірі, визначеному відповідно до цього пункту Типових умов та п. 1.1.4.1. договору, на користь банку.

Відповідно до підп. 6.3.2. п. 6.3. Типових умов позичальник зобов`язаний щомісячно сплачувати банку комісійну винагороду за обслуговування кредиту. Розмір зазначеної комісійної винагороди розраховується шляхом множення тарифу комісійної винагороди за обслуговування кредиту, зазначеного в п.1.1.4.2. договору, на розмір суми кредиту, визначеної в п.1.1.1. договору. Комісійна винагорода за обслуговування кредиту сплачується щомісячно згідно графіку платежів, зазначеному в п.1.4. договору, за відповідний розрахунковий період - повний місяць. Під повним місяцем у цьому пункті Типових умов розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з графіком платежів, зазначеним в п. 1.4. договору, під першим повним місяцем розуміється період з дати надання кредиту до дати першого платежу згідно з графіком платежів. У разі дострокового повного погашення заборгованості за кредитом, позичальник зобов`язаний погасити комісійну винагороду за обслуговування кредиту за повний місяць, в якому відбувається дострокове повне погашення заборгованості.

За змістом підп. 6.3.3. Типових умов призупинення або припинення надання кредиту, зменшення розміру суми кредиту з підстав, передбачених договором, не створюють обов`язку банку повернути позичальнику комісійну винагороду за надання кредиту/комісійну винагороду за обслуговування кредиту або їх частину.

Згідно з підп. 8.2.1. п. 8.2. Типових умов банк має право призупинити надання позичальнику кредиту та / або вимагати його дострокового повернення у випадках, передбачених договором, Типовими умовами та / або законодавством України.

На виконання умов договору банком були перераховані на рахунок відповідача кошти у загальному розмірі 500000,00 грн, що підтверджується наявними у справі платіжними інструкціями від 27.02.2024 № TR.77039851.69602.29514, № TR.77039851.69601.29514, поданими розрахунками, поясненнями позивача та не заперечується відповідачем (а.с. 15-16, т.1).

Як вбачається з виписки по рахунку відповідача (а.с. 17, т.1), на виконання умов договору відповідачем у період з 22.03.2024 по 02.06.2025 здійснювалось погашення суми отриманого кредиту та сплачувались суми комісійної винагороди. Так, всього за кредитом відповідачем були сплачені на користь банку грошові кошти у розмірі 288183,00 грн, з яких в рахунок погашення кредиту позивачем зараховано 181529,54 грн та в рахунок погашення комісійної винагороди за обслуговування кредиту 106653,46 грн (а.с. 7, т.1). На підтвердження здійснення відповідачем інших погашень за договором матеріали справи доказів не містять.

01.08.2025 позивачем засобами поштового зв`язку було направлено на адресу відповідача вимогу від 29.07.2025 № 394 про погашення простроченої заборгованості за кредитним договором від № 42 (а.с. 18-19, т.1), в якій банк повідомив відповідача та зазначив про наявність у останнього заборгованості перед банком, станом на 29.07.2025, у розмірі 348333,12 грн та вимагав сплатити усю цю суму коштів. Відповідно до даних відстеження з сайту «Укрпошта» (а.с. 20-21, т.1), направлена позивачем вимога прибула повернута відправнику 18.08.2025 з відміткою причин невручення «закінчення встановленого терміну зберігання».

Отже, враховуючи, що станом на час направлення вищевказаної вимоги, згідно з розрахунком позивача, поточна заборгованість відповідача з погашення суми кредиту становила 55386,16 грн, а за комісією 29346,54 грн, судом встановлено, що банк заявив про дострокове повернення відповідачем всієї суми кредиту.

Оскільки відповідач не задовольнив вищевказану вимогу позивача, останній звернувся до суду за захистом своїх прав з позовною заявою, що розглядається судом в межах цієї справи. Так, у цій справі банк здійснив розрахунок заборгованості за договором станом на 16.09.2025 (включно), заявивши до стягнення з відповідача всієї суми непогашеного кредиту у розмірі 318470,46 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом - 69232,70 грн, строкова заборгованість - 249237,76 грн. Також банком заявлено до стягнення з відповідача суму прострочених платежів за комісією (по 16.09.2025 включно), яка за розрахунком банку становить 42765,26 грн (а.с. 7, т.1).

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 2 статті 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Положеннями п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно положень ч. 1 та ч. 2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч. 1, 2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За умовами ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позиція суду

Як встановлено судом, між позивачем та відповідачем виникли договірні зобов`язання, за умовами яких позивач зобов`язався надати відповідачу у користування кредитні кошти, а відповідач, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит за графіком та у строк, що погоджені сторонами у договорі, а також сплатити позивачу комісію за користування кредитом, в обумовлені договором терміни.

Судом встановлено, що позивач, на виконання умов договору, надав відповідачу кредит у розмірі 500000,00 грн, який відповідач зобов`язався повернути позивачу за визначеним графіком та у строк до 27.02.2027 включно. Водночас, відповідач свої зобов`язання за договором виконував неналежним чином, внаслідок чого за останнім рахується, станом на 16.09.2025, поточна заборгованість по кредиту у в сумі 69232,70 грн. Крім цього, у зв`язку з допущеним відповідачем порушенням позивач реалізував передбачене договором та законом право та заявив про дострокове повернення всієї суми кредиту, про що відповідача сповіщено шляхом направлення на його адресу вимоги від 29.07.2025 № 394. Оскільки відповідач не задовольнив цієї вимоги позивача та враховуючи встановлення судом обставини порушення відповідачем умов укладеного між сторонами кредитного договору, суд дійшов висновку, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за простроченим кредитом в сумі 69232,70 грн та строкової заборгованості в сумі 249237,76 грн є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню судом.

Водночас, вирішуючи питання щодо вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісією, суд дійшов висновку про таке.

Так, у постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду наголосила про таке. Проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим, зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.

Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від таких висновків немає.

Велика Палата Верховного Суду підкреслює, що зазначене в цьому розділі постанови не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати. Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання.

Як вже зазначалось судом, у спірних правовідносинах позивач реалізував передбачене ч. 2 ст. 1050 ЦК України та договором право та заявив до відповідача вимогу про дострокове повернення відповідачем всієї суми кредиту. Відповідна вимога від 29.07.2025 за вих. № 394 була направлена відповідачу засобами поштового зв`язку 01.08.2025.

Отже, у зв`язку з пред`явленням банком до відповідача, як позичальника, вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, суд виснує, що право позивача нараховувати передбачену договором комісію за кредитом припинилось після пред`явлення цієї вимоги. За таких обставину суд виснує, що банком безпідставно нараховано та заявлено до стягнення з відповідача комісію після 29.07.2025, а тому з відповідача на користь позивача заборгованість по комісії слід стягнути у розмірі 29346,54 грн.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" до Фізичної особи-підприємця Остапчук Олени Олександрівни слід задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача на користь позивача прострочену заборгованість за простроченим кредитом в сумі 69232,70 грн, строкову заборгованість за кредитом в сумі 249237,76 грн та заборгованість за комісією в сумі 29346,54 грн.

Розподіл судових витрат

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги вищезазначене, судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 4173,81 грн.

Керуючись ст. 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Остапчук Олени Олександрівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" (вул. Андріївська, 4, м. Київ, 04070, ) заборгованість по тілу кредиту в сумі 318470 грн 46 коп, заборгованість за комісією в сумі 29346 грн 54 коп та судовий збір в сумі 4173 грн 81 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 03 лютого 2026 р.

Суддя Д.О. Бездоля