номер провадження справи 21/38/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.01.2026 Справа № 908/3497/25

м. Запоріжжя Запорізької області

Заявник - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (вул. Шевченка, 9, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404, , ел. пошта: , має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІКС, представник - Купілов Олексій Вікторович, має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІКС)

Кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "АВАСТА КОМПАНІ" (вул. Ельворті, буд. 7, офіс 211, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25002, , ел. пошта , має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІКС)

Боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" (вул. Діагональна, буд. 8, кімн. 21, м. Запоріжжя, 69035, , ел. пошта , має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІКС)

Банк, здійснюючий розрахунково-касове обслуговування боржника - Фiлiя - Дніпропетровське обласне управлiння публічного акцiонерного товариства "Державний ощадний банк України", м. Дніпро

Розпорядник майна - Сєдова Наталя Іванівна (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 496 від 09.04.2013; адреса: вул. Гагаріна, 8, офіс 69, м. Запоріжжя, 69005, має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІКС)

про банкрутство

Суддя Черкаський В.І.

Без участі представників сторін

УСТАНОВИВ:

Ухвалою від 18.12.2025 зокрема, відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ". Розпорядником майна призначено Сєдову Н.І. Оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" (15.12.2025 № 77982). Попереднє засідання суду призначено на 03.02.2026, 10 - 00.

16.01.2026 до підсистеми "Електронний суд" від Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області надійшла заява від 16.01.2026 (вх. № 1104/08-08/26 від 16.01.2026) з грошовими вимогами до боржника у розмірі 3 673, 52 грн.

Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.01.2026 заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 16.01.2026 (вх. № 1104/08-08/26 від 16.01.2026) передано на розгляд судді Черкаського В.І.

Розглянувши зазначену заяву, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

Абзацом 8 ч. 3 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, передбачено, що заява кредитора має містити інформацію про заінтересованість кредитора стосовно боржника.

Відповідно до абз. 10 ч. 3 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема, до заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 46 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Кодексу.

Правові засади справляння судового збору, платників, в частині звільнення їх від сплати судового збору, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлені Законом України "Про судовий збір".

Згідно положень п. 21 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду у справі про банкрутство (неплатоспроможність) заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом складає: 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України" на 2026 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня складає 3 328, 00 гривень.

Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки заява Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області надійшла до підсистеми "Електронний суд", то судовий збір за подання заявником заяви від 16.01.2026 (вх. № 1104/08-08/26 від 16.01.2026) складає 5 324, 80 грн.

Заявник у прохальній частині заяви від 16.01.2026 (вх. № 1104/08-08/26 від 16.01.2026) просить суд звільнити заявника від сплати судового збору за подання заяви, посилаючись на те, що Головне управління не має коштів на сплату судового збору, крім того сума кредиторської заборгованості (3 673, 52 грн.) є значно меншою, за суму судового збору (5 324, 80 грн. з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8).

В порушення вимог ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області до своєї заяви від 16.01.2026 (вх. № 1104/08-08/26 від 16.01.2026) не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; заява від 16.01.2026 (вх. № 1104/08-08/26 від 16.01.2026) не містити інформацію про заінтересованість кредитора стосовно боржника.

Розглянувши заяву в частині звільнення заявника від сплати судового збору, суд зазначає таке.

Згідно ст. 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Пенсійний фонд України (як юридична особа/орган державної влади) є платником судового збору, якщо він звертається до суду за захистом своїх прав (кредиторська заява) - і обов`язок сплати для таких суб`єктів прямо встановлений законом.

Стаття 5 Закону України "Про судовий збір" встановлює обмежений і вичерпний перелік осіб та конкретних ситуацій, коли звільнення від сплати судового збору можливе:

- громадяни-позивачі в певних категоріях справ (стягнення заробітної плати; відшкодування шкоди життю та здоров`ю; аліменти тощо);

- певні спеціальні категорії осіб (інваліди І - ІІ груп, сім`ї учасників бойових дій, постраждалі від Чорнобиля та інші), але як фізичні особи, а не органи чи фонди;

- деякі органи державної влади (державні органи, підприємства, установи, організації) у справах, що безпосередньо стосуються їх повноважень.

Закон не містить положення про звільнення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області як платника судового збору за загальними кредиторськими вимогами.

Перелік пільг не охоплює позовів державних органів чи бюджетних установ у справах про стягнення коштів на користь держави чи інших суб`єктів за загальним правилом.

Стаття 5 Закону України "Про судовий збір" конкретно звільняє тільки фізичних осіб (громадян, учасників бойових дій, інвалідів, потерпілих тощо) і деякі державні органи лише у випадках, що стосуються їх службових повноважень.

Заяви про кредиторські вимоги Пенсійного фонду не підпадають під ці категорії.

Тобто, немає законної підстави автоматично звільняти Пенсійний фонд від судового збору при зверненні до суду з вимогами про стягнення заборгованості.

Судова практика підтверджує, що перелік у ст. 5 Закону "Про судовий збір" є вичерпним і не може бути розширений судами за аналогією.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Приписи вказаної вище норми права передбачають право суду, з урахуванням майнового стану сторони, відстрочити або розстрочити сплату судового збору лише за наявності викладених вище умов, тоді як законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.03.2021 у справі № 912/3514/20.

Так, з системного аналізу змісту ст. 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що положення пунктів 1 та 2 ч. 1 вказаної статті не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи положення ст. 129 Конституції України, а також положення статті 5 Закону України "Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочення чи звільнення від сплати судового збору.

Посилання заявника на майновий стан або інші обставини, суд можете розглянути можливість відстрочки/розстрочки сплати судового збору або часткового зменшення, але не звільнення - якщо немає підстав, передбачених конкретними нормами закону.

Таким чином, положеннями ст. 8 Закону України "Про судовий збір" не передбачено можливості звільнення від сплати судового збору чи відстрочення сплати судового збору за подання заяви з кредиторськими вимогами до боржника з підстав, викладених у прохальній частині заяви поданої заявником.

Виходячи з положень вищевказаного Закону, суд може відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору, враховуючи майновий стан заявника, який останній повинен довести суду, надавши відповідні докази, згідно з приписами ст. 164 ГПК України.

Отже, сторона повинна навести доводи і надати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

З огляду на викладене, беручи до уваги те, що Пенсійний фонд України як юридична особа не входить до кола осіб, які звільняються від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" - перелік таких осіб є вичерпним; пільги щодо сплати судового збору передбачені лише для фізичних осіб у конкретних категоріях справ і для державних органів у справах, безпосередньо пов`язаних з їх повноваженнями, чого в даній ситуації немає; немає жодної спеціальної законодавчої норми, яка б звільняла органи Пенсійного фонду від сплати судового збору при поданні заяв про стягнення боргу як кредитора, заява Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 16.01.2026 (вх. № 1104/08-08/26 від 16.01.2026) в частині звільнення заявника від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Відмова у задоволенні заяви в частині звільнення від сплати судового збору у цій справі не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Саме по собі посилання заявника на неможливість сплатити судовий збір у зв`язку з тим, що Головне управління не має коштів на сплату судового збору, сума кредиторської заборгованості (3 673, 52 грн.) є значно меншою, за суму судового збору (5 324, 80 грн. з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8), не є підставою для звільнення від сплати судового збору в силу приписів статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Приписами абз. 2 ч. 1 ст. 46 Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що у разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог цього Кодексу, господарський суд постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. В ухвалі про залишення заяви без руху суд повідомляє заявнику про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов`язаний їх усунути, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність залишення заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 16.01.2026 (вх. № 1104/08-08/26 від 16.01.2026) без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків терміном 5 днів з дня отримання вказаної ухвали, шляхом надання до суду: доказів сплати судового збору у розмірі 5 324, 80 грн.; зазначити інформацію про заінтересованість кредитора стосовно боржника.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 46 Кодексу України з процедур банкрутства якщо конкурсний кредитор усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду. В іншому разі господарський суд постановляє ухвалу про повернення заяви. Повернення заяви з підстав, передбачених цією статтею, не перешкоджає повторному зверненню до суду у цій же справі, якщо порушення усунуто.

Керуючись ст. ст. 2, 45-47 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 232-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 16.01.2026 (вх. № 1104/08-08/26 від 16.01.2026) в частині звільнення від сплати судового збору за подання заяви з кредиторськими вимогами до боржника залишити без задоволення.

Заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 16.01.2026 (вх. № 1104/08-08/26 від 16.01.2026) залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків терміном 5 днів з дня отримання вказаної ухвали, шляхом надання до суду:

- доказів сплати судового збору у розмірі 5 324, 80 грн.;

- зазначити інформацію про заінтересованість кредитора стосовно боржника.

Роз`яснити заявнику, що у разі неподання заявником доказів на усунення недоліків заяви у встановлений судом строк, заява вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Копію ухвали надіслати заявнику (до електронного кабінету).

Ця ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 29.01.2026.

Суддя Володимир ЧЕРКАСЬКИЙ