РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2026Справа № 910/13512/25

Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (01133, місто Київ, б.Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, ідентифікаційний код юридичної особи 41084239)
до проФізичної особи-підприємця Пуховського Миколи Максимовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) стягнення заборгованості у розмірі 67 750 грн. 20 коп.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Пуховського Миколи Максимовича (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 67 750 грн. 20 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов`язань за Договором про надання кредиту №472352-КС-001 від 12.08.2023 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

21.11.2025 року через систему «Електронний суд» від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

21.11.2025 року через систему «Електронний суд» від Позивача надійшла відповідь на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 03.11.2025 року була направлена до електронного кабінету Позивача у порядку, визначеному законом, що підтверджується повідомленнями про доставлення процесуального документа до електронного кабінету Позивачу, та надіслана на адресу Відповідача рекомендованим повідомленням про вручення, що підтверджується поверненням на адресу суду поштового конверту, у зв`язку з відсутністю адресату, надісланого на адресу Відповідача.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Фізичної особи-підприємця Пуховського Миколи Максимовича є АДРЕСА_1 .

Суд зазначає, що Ухвала Господарського суду міста Києва у справі №910/13512/25 була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на вищезазначену адресу Відповідача.

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що Відповідач має доступ до судових рішень та мали можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

12.08.2023 року Фізична особа - підприємець Пуховський Микола Максимович здійснив вхід до особистого кабінету на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" www.my.bizpozyka.com, із використанням свого номеру телефону.

12.08.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» направило пропозицію (оферту) укласти Договір про надання кредиту №472352-КС-001 (електронна форма) та одноразовий ідентифікатор UA-0083 на номер телефону НОМЕР_2 . (а.с.21-22)

В свою чергу Відповідач прийняв пропозицію укласти Договір про надання кредиту №472352-КС-001 (електронна форма), на умовах визначених офертою, шляхом введення/відправлення одноразового ідентифікатора UA-0083, надісланого Позивачем на вказаний Відповідачем в анкетних даних номер телефону. (а.с.23-24)

На підтвердження вказаних обставин до матеріалів позовної заяви долучено зображення у форматі pdf паперових копій: анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://my.bizpozyka.com/) від 22.10.2025, яка містить інформацію щодо рнокпп, дати народження, документа, що посвідчує особу, вид підприємницької діяльності, номер телефону, електронну пошту та інше, а також візуальної форми послідовності дій клієнта. (а.с.32-33)

Таким чином, 12.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (Кредитодавець) та Фізичною особою - підприємцем Пуховським Миколою Максимовичем (Позичальник) було укладено Договір про надання кредиту №472352-КС-001 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Законом України "Про електронну комерцію", відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 19 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором про надання кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям (надалі - договір).

Кредит надається строком на 24 тижні, процентна ставка є фіксованою та становить 1,15159869 процентів за кожен день, комісія за надання кредиту становить 2850 грн, загальний розмір кредиту - 19 000,00 грн, термін дії договору до 27.01.2024, орієнтована загальна вартість наданого кредиту: 49 440 грн. Цілі (мета) кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької, господарської діяльності, незалежної професійної діяльності або будь-якої іншої не забороненої законом діяльності. Цей кредит не є споживчим кредитом (п.1). (а.с.19-20)

Пунктом 2 Договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - проценти за користування кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.

Згідно з п. 3 Договору Сторони встановили графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору.

Додатковою угодою №1 від 18.10.2023 року до Договору про надання кредиту №472352-КС-001 від 12.08.2023 року шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Законом України "Про електронну комерцію", Сторони домовились, що Позичальник підписанням цієї Додаткової угоди підтверджує наявність у нього заборгованості перед Кредитодавцем за Договором станом на 18.10.2023, в розмірі 31 390,00грн., що включає: суму Кредиту 19 000,00грн.; проценти за користування Кредитом 11 434,80грн.; комісія за надання Кредиту 955,20грн.; Враховуючи п.3 та п.8. Додаткової угоди орієнтовна загальна вартість наданого кредиту, в частині заборгованості, що вказана в п.3 Додаткової угоди, становить: 73 842,48 грн. Сторони домовились встановити Процентну ставку за користування Кредитом в наступному розмірі: з 18.10.2023 року до 13.12.2023 року (включно) діє пільгова ставка 0,863699% в день, якщо Позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі по графіку платежів вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі, якщо строк прострочення чергового платежу в вказаний вище період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 13.12.2023 року (включно) процентна ставка становитиме 1,15159869% в день; з 14.12.2023 року 1,15159869 в день. Сторони домовились внести зміни в п. 1 Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 26.06.2024 р.». Сторони домовились внести зміни в п. 1 Договору та викласти «Строк кредиту» в новій редакції, а саме: «Строк Кредиту: 320 днів.» (а.с.25-30)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про надання кредиту №472352-КС-001 від 12.08.2023 року Позивач надав Відповідачу кредитні кошти у розмірі 19 000 грн. 00 коп. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника (яка самостійно вказана Відповідачем при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується відповідною довідкою про видачу коштів на загальну суму 19 000 грн. 00 коп. (а.с.34)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що він свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу кредитні кошти, проте Відповідач допустив прострочення виконання його зобов`язання з повернення кредитних коштів. Таким чином, Позивач просить Суд стягнути Фізичної особи-підприємця Пуховського Миколи Максимовича заборгованість по кредиту у розмірі 19 000 грн. 00 коп., заборгованість за процентами у розмірі 47 795 грн. 00 коп., заборгованість комісією у розмірі 955 грн. 20 коп.

Заперечуючи проти позову, Відповідач зазначає, що Позивач не довів факту укладення кредитного договору у спосіб, передбачений законодавством та вимогами Закону України «Про електронну комерцію». Позивач не довів факту видачі кредитних коштів Відповідачу, оскільки у матеріалах справи повністю відсутні будь-які належні та допустимі документи, які могли б підтвердити проведення реальної банківської операції. Згідно з умовами кредитного договору №472352-КС-001 строк кредитування встановлено до 26.06.2024 року, що прямо передбачено договором та не підлягає довільному тлумаченню. Незважаючи на чітко визначений строк, Позивач здійснив нарахування процентів та комісій за період, який значно перевищує межі дії договору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору про надання кредиту №472352-КС-001 від 12.08.2023 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України (в редакції від 01.07.2021) унормовано, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Згідно з п. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звертається (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, окрім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За приписами статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Також, приписами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що й отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям ТОВ «Бізнес позика» від 03.11.2021 визначено загальні положення та терміни, що використовуються при укладанні договору про надання коштів у кредит (розділ 1), зазначено про інформаційне забезпечення договору та дії, що передують його укладенню (розділ 2), визначено порядок укладання договору (розділ 3), права та обов`язки сторін укладеного договору (розділ 4), порядок нарахування процентів, комісії, черговість погашення вимог та повернення кредиту (розділ 5), відповідальність сторін (розділ 7) та інші умови.

Підпунктом 4.2.2.2 пункту 4.2.2 Правил на позичальника покладено обов`язок повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором про надання кредиту та додатковою угодою, до закінчення терміну дії договору, що кореспондує праву кредитодавця, що визначене у пункті 4.3.1.3 вимагати від позичальника повернення суми кредиту, сплати комісії та комісії за зміну умов договору, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафу) у разі її нарахування та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених договором та додатковою угодою.

Відповідно до положень розділу 5 Правил визначається порядок нарахування процентів, комісії, черговість погашення вимог та повернення кредиту: п. 5.1. обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов договору (додаткової угоди). Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику протягом всього строку кредитування; п. 5.2. нарахування комісії здійснюється в момент укладання договору. Порядок та розмір оплати комісії визначено графіком платежів; п. 5.4. заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок кредитодавця у строк відповідно до Графіку платежів, встановленого договором про надання кредиту або додатковою угодою. Датою повернення (погашення) кредиту, так само як і датою сплати процентів за користування кредитом та інших платежів, передбачених умовами договору про надання кредиту (додатковою угодою), при безготівкових розрахунках вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок кредитодавця; п. 5.6 у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про надання кредиту у повному обсязі, ця сума погашає вимоги кредитодавця у такій черговості: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитодавця, пов`язані з поверненням виданого кредиту (судові витрати, витрати на державного/приватного виконавця, нотаріуса тощо); у другу чергу нараховані кредитодавцем неустойка (штраф), інші платежі відповідно до договору про надання кредиту у разі їх нарахування; у третю чергу прострочені проценти за користування кредитом та прострочена сума кредиту; у четверту чергу проценти за користування кредитом; у п`яту чергу сума кредиту.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно - цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що Договір про надання кредиту №472352-КС-001 від 12.08.2023 року було укладено шляхом введення/відправлення одноразового ідентифікатора UA-0083.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи відповідача у цій частині. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких доказів не надано, що в силу положень статей 13, 74 ГПК України є його процесуальним обов`язком.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про надання кредиту №472352-КС-001 від 12.08.2023 року Позивач надав Відповідачу кредитні кошти у розмірі 19 000 грн. 00 коп. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника (яка самостійно вказана Відповідачем при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується відповідною довідкою про видачу коштів на загальну суму 19 000 грн. 00 коп. (а.с.34)

Кредит надається строком на 24 тижні, процентна ставка є фіксованою та становить 1,15159869 процентів за кожен день, комісія за надання кредиту становить 2850 грн, загальний розмір кредиту - 19 000,00 грн, термін дії договору до 27.01.2024, орієнтована загальна вартість наданого кредиту: 49 440 грн. Цілі (мета) кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької, господарської діяльності, незалежної професійної діяльності або будь-якої іншої не забороненої законом діяльності. Цей кредит не є споживчим кредитом (п.1). (а.с.19-20)

Пунктом 2 Договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - проценти за користування кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.

Додатковою угодою №1 від 18.10.2023 року до Договору про надання кредиту №472352-КС-001 від 12.08.2023 року шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Законом України "Про електронну комерцію", Сторони домовились, що Позичальник підписанням цієї Додаткової угоди підтверджує наявність у нього заборгованості перед Кредитодавцем за Договором станом на 18.10.2023, в розмірі 31 390,00грн., що включає: суму Кредиту 19 000,00грн.; проценти за користування Кредитом 11 434,80грн.; комісія за надання Кредиту 955,20грн.; Враховуючи п.3 та п.8. Додаткової угоди орієнтовна загальна вартість наданого кредиту, в частині заборгованості, що вказана в п.3 Додаткової угоди, становить: 73 842,48 грн. Сторони домовились встановити Процентну ставку за користування Кредитом в наступному розмірі: з 18.10.2023 року до 13.12.2023 року (включно) діє пільгова ставка 0,863699% в день, якщо Позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі по графіку платежів вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі, якщо строк прострочення чергового платежу в вказаний вище період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 13.12.2023 року (включно) процентна ставка становитиме 1,15159869% в день; з 14.12.2023 року 1,15159869 в день. Сторони домовились внести зміни в п. 1 Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 26.06.2024 р.». Сторони домовились внести зміни в п. 1 Договору та викласти «Строк кредиту» в новій редакції, а саме: «Строк Кредиту: 320 днів.» (а.с.25-30)

Судом встановлено, що у Відповідача перед Позивачем утворилась заборгованість за Договором про надання кредиту №472352-КС-001 від 12.08.2023 року по поверненню кредитних коштів в розмірі 67 750 грн. 20 коп., з яких 19 000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом, 47 795 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість по процентах, а також заборгованість за комісією у розмірі 955 грн. 20 коп., що підтверджується детальним розрахунком заборгованості станом на 22.10.2025 року, наданим Позивачем. (а.с.10-16)

Однак, Суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи не було додано належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні статей 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем Товариству з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованості по кредиту за кредитним договором у розмірі 19 000 грн. 00 коп., заборгованості по процентах у розмірі 47 795 грн. 00 коп., заборгованості за комісією у розмірі 955 грн. 20 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору про надання кредиту №472352-КС-001 від 12.08.2023 року не здійснив погашення заборгованості за кредитом у розмірі 19 000 грн. 00 коп., заборгованості по процентах у розмірі 47 795 грн. 00 коп., заборгованості за комісією у розмірі 955 грн. 20 коп., тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 67 750 грн. 20 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд зазначає, що, навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. рішення від 1 липня 2003 р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", заява N 37801/97, п. 36).

У п.50 рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2010 "Справа "Трофимчук проти України"" (Заява N 4241/03) зазначено, що Суд повторює, що оцінка доказів є компетенцією національних судів і Суд не підмінятиме власною точкою зору щодо фактів оцінку, яку їм було надано в межах національного провадження. Крім того, гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (див. рішення від 27 жовтня 1993 року у справі "Домбо Беєер B. V. проти Нідерландів", п. 31, Series A, N 274).

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до Фізичної особи-підприємця Пуховського Миколи Максимовича про стягнення заборгованості у розмірі 67 750 грн. 20 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Пуховського Миколи Максимовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (01133, місто Київ, б.Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, ідентифікаційний код юридичної особи 41084239) заборгованість за кредитом у розмірі 19 000 (дев`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп., заборгованість по процентах у розмірі 47 795 (сорок сім тисяч сімсот дев`яносто п`ять) грн. 00 коп., заборгованість за комісією у розмірі 955 (дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 20 коп. та судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 30 січня 2026 року.

Суддя О.В. Чинчин