ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року Справа № 924/775/25

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Маціщук А.В.

суддя Філіпова Т.Л.

суддя Василишин А.Р.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача фізичної особи-підприємця Москалюк Наталії Іванівни

на рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.10.2025 р.

постановлене у м. Хмельницький, повний текст складено 14.10.2025 р.

у справі № 924/775/25 (суддя Заверуха С.В.)

за позовом Хмельницького обласного центру зайнятості

до відповідача фізичної особи-підприємця Москалюк Наталії Іванівни

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Акціонерного товариства "Державний ощадний банк"

про стягнення 293977,36 грн. мікрогранту з урахуванням інфляційних втрат та відсотків річних

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення від 14.10.2025 р. у справі № 924/775/25 Господарський суд Хмельницької області частково задоволив позов Хмельницького обласного центру зайнятості. Згідно з рішенням суду підлягає стягненню з фізичної особи-підприємця Москалюк Наталії Іванівни на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк" 250000,00 грн. мікрогранту та з фізичної особи-підприємця Москалюк Наталії Іванівни на користь Хмельницького обласного центру зайнятості 35871,25 грн. інфляційних втрат, 7532,34 грн. 3% річних та 3520,84 грн. витрат по оплаті судового збору. Суд відмовив у стягненні 573,77 грн. 3 % річних.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач фізична особа-підприємець Москалюк Наталія Іванівна звернулася до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, оскільки ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Доводить, що судом не враховано, що наказами від 27.06.2024 р. № 01 та № 02 фізичною особою-підприємцем Москалюк Н.І. прийнято на роботу Єфіменко А.Г. та Відуліну О.В. на посаду перукарів з 01.07.2024 р. Пояснює, що станом на сьогодні Єфіменко А.Г. та Відуліна О.В. продовжують працювати у ФОП Москалюк Н.І. та за них сплачуються податки і збори, відповідач не припинила свою господарську діяльність, не звільнила вказаних найманих працівників, тобто - продовжує трудові відносини із вказаними особами. У зв`язку з цим вважає, що нею виконані умови щодо створення двох нових робочих місць.

Також не погоджується з нарахованими інфляційними витратами та штрафними санкціями у вигляді 3% річних.

Доводить, що враховуючи, що позивачем кошти мікрогранту отримані 28.12.2023 р., що підтверджується випискою з рахунку, та зважаючи на норми ст.ст. 253-255 ЦК України, останній день шестимісячного строку для створення робочих місць мав закінчуватись 29.06.2024 р., оскільки його початок мав розпочатись з наступного дня після отримання коштів мікрогранту, тобто 29.06.2024 р.

Звертає увагу, що відповідач подав повідомлення до податкового органу про прийняття на роботу двох найманих працівників Відуліну Олену Володимирівну та Єфіменко Аллу Григорівну, що підтверджено відомостями Державної податкової служби України, і повідомлення податкового органу про оформлення найманих працівників 01.07.2024 р. свідчить про створення нових робочих місць для вказаних працівників.

Зазначає, що у поясненнях від 18 липня 2024 року представник відповідача зазначала про те, що ФОП Москалюк Н.І. не могла подати 27 червня 2024 року відомості у податкову про найманих працівників, оскільки перебувала на І групі оподаткування та чекала закінчення податкового кварталу, щоб перейти на ІІ групу оподаткування вже з 01 липня 2024 року.

Просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 14 жовтня 2025 року у справі № 924/775/25 та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Хмельницького обласного центру зайнятості.

Позивач Хмельницький обласний центр зайнятості подав відзив на апеляційну скаргу в якому вважає, що доводи скаржника є необґрунтованими.

Доводить, що відповідачем не дотримано вимоги абзацу 3 пункту 20 Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 р. № 738 «Деякі питання надання грантів бізнесу», оскільки не створено протягом шести місяців з дня зарахування коштів 28.12.2023 р. на рахунок отримувача в уповноваженому банку, тобто з 29.12.2023 р. по 29.06.2024 р., двох робочих місць.

Пояснює, що з огляду на те, що Москалюк Н.І. погодились з умовами договору мікрогранту, підписавши заяву про приєднання 27.11.2023 р., немає сумніву у тому, що вона була обізнана про існування таких умов договору як працевлаштування двох осіб у визначений строк, а тому мала передбачити всі можливі перепони в реалізації цього обов`язку за договором.

Просить залишити апеляційну скаргу фізичної особи підприємця Москалюк Тетяни Іванівни на рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.10.2025 р. у справі № 924/775/25 без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Акціонерне товариство "Державний ощадний банк" відзив на апеляційну скаргу не подала, тоді як була належним чином повідомлена про розгляд справи в суді апеляційної інстанції в письмовому провадженні без повідомлення сторін, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа /а.с. 144 зв. у т.1/.

Відповідно до ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження. Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги відбувся в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами згідно з ч.13 ст.8 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судом першої інстанції, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено наступне.

26.09.2023 р. через Єдиний державний веб-портал електронних послуг Дія, фізична особа-підприємець Москалюк Наталія Іванівна подала заяву № 647LYZ на отримання гранту на власну справу на суму 250000,00 грн., плани щодо використання гранту придбання меблів та обладнання для ведення господарської діяльності, а також транспортних засобів для комерційних та виробничих цілей /а.с. 7 10 у т.1/. До заяви долучено проект бізнес плану щодо створення, розширення салону краси /а.с. 11 12 у т.1/.

Відповідно до наказу Державного центру зайнятості від 14.11.2023 р. № 191 Про надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу та додатку 10 до вказаного наказу Москалюк Н.І. (унікальний ідентифікатор заявки 647LYZ) надано мікрогрант в розмірі 250000,00 грн. /а.с. 13 зв. 15 у т.1/.

27.11.2023 р. фізична особа-підприємець Москалюк Н.І. як отримувач підписала заяву про приєднання до договору про надання мікрогранту, умовами якої передбачено, що ФОП Москалюк Н.І. приєднується до умов договору про надання мікрогранту, який оприлюднено на офіційному сайті Державного центру зайнятості в мережі інтернет, вільний доступ до якого здійснюється за адресою www.dcz.gov.ua. Укладання договору внаслідок приєднання отримувача до його умов передбачає надання мікрогранту у розмірі 250000,00 грн. Обов`язковою умовою, виконання якої повинен забезпечити отримувач протягом строку дії договору, є створення робочих місць у кількості двох робочих місць /а.с. 13 у т.1/.

Відповідно до преамбули форми договору про надання мікрогранту, яка затверджена наказом Міністерства економіки України від 06.07.2022 р. № 1969, цей договір є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України і може бути укладений лише шляхом приєднання отримувача до всіх його умов в цілому шляхом надання АТ «Ощадбанк» заяви про приєднання до умов цього договору, який укладається між Державним центром зайнятості (далі - ДЦЗ), з однієї сторони та суб`єктом господарювання - отримувачем, з іншої сторони, щодо якого ДЦЗ прийняв рішення про надання мікрогранту та який приєднався до умов цього договору.

Згідно з умовами розділу І договору про надання мікрогранту уповноваженим банком згідно з визначеннями, наведеними у розділі І договору про надання мікрогранту, є АТ «Ощадбанк», який діє на підставі договору про взаємодію згідно з Порядком надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 № 738 (надалі - Порядок) і забезпечує укладання цього договору, а також окрему взаємодію його сторін в процесі виконання договору.

Відповідно до п.п. 1, 2 розділу III договору про надання мікрогранту розмір мікрогранту, який надається отримувачу відповідно до цього договору обумовлений бізнес-планом, визначається відповідно до прийнятого ДЦЗ рішення про надання мікрогранту та зазначається у заяві про приєднання. Мікрогрант надається у безготівковому вигляді у національній валюті України шляхом зарахування коштів на рахунок отримувача через Уповноважений банк у строки та порядку, визначені договором про взаємодію та Порядком. Уповноважений банк забезпечує оплату витрат отримувача на цілі, визначені у бізнес-плані відповідно до пункту 3 розділу V договору та передбачені бізнес-планом.

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу IV договору про надання мікрогранту використання коштів мікрогранту здійснюється за цільовим призначенням, яке обумовлене умовами його надання, визначається бізнес-планом та повинно відповідати цілям, визначеним у бізнес-плані відповідно до пункту 3 розділу V цього договору. Отримувач використовує кошти мікрогранту за цільовим призначенням протягом шести місяців з дати його отримання (зарахування на рахунок отримувача).

Відповідно до п. 1 розділу V договору про надання мікрогранту обов`язковою умовою є створення протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку робочих місць залежно від розміру мікрогранту, визначеного пунктом 4 Порядку, кількість яких визначається з урахуванням бізнес-плану та рішення ДЦЗ про надання мікрогранту і зазначається в заяві про приєднання, та працевлаштування на них осіб на строк не менш як на 24 місяці.

Згідно із п. 2 розділу VІ договору про надання мікрогранту передбачено, що отримувач мікрогранту зобов`язується використати кошти мікрогранту для реалізації бізнес-плану на умовах, визначених Порядком та цим договором; виконати обов`язкову умову визначену Порядком; не використовувати кошти мікрогранту на цілі, відмінні від тих, які визначені у бізнес-плані відповідно до п. 3 розділу V цього договору тощо.

Отримувач несе відповідальність та ризики, пов`язані із використанням коштів мікрогранту та реалізацією бізнес-плану (п. 5 розділу VІІ договору про надання мікрогранту).

Згідно з актом виїзного контролю дотримання умов договору про надання мікрогранту на створення або розвиток власного бізнесу від 18.07.2024 р. № 144, який складений консультантом роботодавця відділу рекрутингу та взаємодії з роботодавцями Хмельницької філії Хмельницького обласного центру зайнятості Довжук Людмилою Анатоліївною в присутності Томалі Марини Володимирівни - представника фізичної особи-підприємця Москалюк Наталії Іванівни проведено виїзний контроль дотримання умов договору про надання мікрогранту на створення або розвиток власного бізнесу за адресою: м. Хмельницький, вул. і. Франка, 1, прим. За результатом виїзного контролю встановлено невиконання обов`язкової умови договору мікрогранту, визначеної абзацом 3 п. 20 Порядку № 738, а саме: створення протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок (28.12.2023 р.) грантоотримувача робочих місць залежно від розміру мікрогранту, визначеного п. 4 Порядку, та працевлаштування на них осіб на строк не менше як на 24 місяці. Грантоотримувачу необхідно було працевлаштувати два працівника до 28 червня 2024 року. Згідно наказів № 01 та № 02 від 27.06.2024 р. працівники (Єфименко А.Г. та Відуліна О.В.) прийняті на роботу з 01 липня 2024 року. Мікрогрант для бізнесу наданий в сумі 250000,00 грн і використаний згідно бізнес-плану. Інформація про сплату податків та зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування грантоотримувачем надана /а.с. 15 зв. 17 у т.1/.

Представник ФОП Москалюк Н.І. Томалі Марина Володимирівна надала письмові пояснення, які є додатком № 1 до акту виїзного контролю дотримання умов договору про надання мікрогранту на створення або розвиток власного бізнесу від 18.07.2024 р., у яких зазначено, що ФОП Москалюк Н.І. 28.12.2023 р. отримала мікрогрант на розвиток власного бізнесу. 27.06.2024 р. умову про надання мікрогранту було виконано, створено та обладнано два робочих місця. Але приступити до виконання обов`язків працівники змогли з 01.07.2024 р., оскільки роботодавець знаходилась на 1-й групі оподаткування, а перехід на 2-гу групу здійснюється лише щоквартально, тобто тільки з 01.07.2024 р. /а.с. 18 зв. у т.1/.

Суду надані накази ФОП Москалюк Н.І. від 27.06.2024 № 01 та № 02, відповідно до яких фізичною особою-підприємцем Москалюк Н.І. прийнято на роботу Єфіменко А.Г. та Відуліну О.В. на посаду перукарів з 01.07.2024 р. /а.с. 19 зв. 20 у т.1/.

На засіданні комісії Хмельницького обласного центру зайнятості з питань опрацювання заяв та бізнес-планів на отримання мікрогрантів/грантів на створення або розвиток власного бізнесу, яке оформлено протоколом від 06.08.2024 р.№ 3-п встановлено, що за період з 28 грудня 2023 року по 27 червня 2024 року (протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок) фізична особа-підприємець Москалюк Наталія Іванівна зобов`язана створити протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку 2 робочих місця та працевлаштувати на них осіб на строк не менш як 24 місяці протягом трирічного строку реалізації проекту. Відповідно до даних ЄIAC.NET, на основі сформованих даних станом на 05 серпня 2024 року фактів працевлаштування та перебування в трудових відносинах фізичною особою-підприємцем Москалюк Наталією Іванівною не виявлено. Крім цього, за даними CIAC.NET («Реєстр вакансій») фізичною особою-підприємцем Москалюк Наталією Іванівною не було подано жодних вакансій до Хмельницької філії Хмельницького обласного центру зайнятості в період з 14 грудня 2023 року по 19 червня 2024 року /а.с. 20 зв. 22 у т.1/.

У зв`язку з такими встановленими обставинами комісією вирішено рекомендувати директору Хмельницького обласного центру зайнятості прийняти рішення щодо повернення фізичною особою-підприємцем Москалюк Н.І. коштів мікрогранту в сумі 250000,00 грн.

На виконання вищезазначеного рішення комісії 14.08.2024 р. Хмельницький обласний центр зайнятості видав наказ № 334, яким зобов`язав фізичну особу-підприємця Москалюк Наталію Іванівну повернути кошти мікрогранту в сумі 250000,00 грн. уповноваженому банку (АТ «Державний ощадний банк України») на рахунок, з якого здійснено перерахування мікрогранту /а.с. 22 зв. 23 у т.1/.

У листі від 22.08.2024 р. № 23-015.7/3061 Хмельницький обласний центр зайнятості запропонував фізичній особі-підприємцю Москалюк Н.І. у місячний строк з дня отримання цього листа повернути кошти мікрогранту в сумі 250000,00 грн до уповноваженого банку та надати до Хмельницької філії Хмельницького обласного центру зайнятості копію платіжного документа, що підтверджує перерахування коштів /а.с. 23 зв. 24 у т.1/.

ФОП Москалюк Н.І. отримала вищезазначений лист 06.09.2024 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с. 25 у т.1/, та не відреагувала на нього.

Звертаючись до суду із даним позовом, Хмельницький обласний центр зайнятості вказує, що ФОП Москалюк Н.І. не було виконано умов Порядку та договору про надання мікрогранту, тому надані їй кошти мікрогранту у сумі 250000,00 грн. підлягають поверненню на рахунок АТ «Ощадбанк». Оскільки несвоєчасне виконання грошових зобов`язань має місце, у позові заявлено також про стягнення з відповідача на користь позивача на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України 35871,21 грн. інфляційних втрат, розрахованих за період прострочення з липня 2024 року по червень 2025 року, та 8106,11 грн. 3 % річних, розрахованих за період прострочення з 01.07.2024 р. по 30.07.2025 р.

ФОП Москалюк Н.І. заперечила проти позовних вимог та у відзиві на позовну заяву зазначила, що позивачем не доведено порушення відповідачем Порядку та умов договору щодо обов`язкової умови для створення двох нових робочих місць, у зв`язку з чим позовна заява не підлягає задоволенню.

Задоволивши позов, суд першої інстанції виснував, що сам факт прийняття двох працівників на роботу згідно з наказами ФОП Москалюк Н.І. не звільняє відповідача від обов`язку вчасного працевлаштування таких працівників у строк, визначений абз. 3 п. 20 Порядку, умовами якого сторони керувалися, уклавши договір про надання мікрогранту.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується, враховуючи наступне.

Правовідносини сторін врегульовані Законом України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» та Порядком надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 р. № 738.

Частинами 1, 2 ст. 12 Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» визначено, що державна підтримка надається суб`єктам малого і середнього підприємництва, які відповідають критеріям, встановленим частиною третьою статті 55 Господарського кодексу України. Державна підтримка передбачає формування програм, в яких визначається механізм цієї підтримки. Програми державної підтримки розробляються та впроваджуються спеціально уповноваженим органом у сфері розвитку малого і середнього підприємництва із залученням інших центральних органів виконавчої влади та громадських організацій, що представляють інтереси суб`єктів малого і середнього підприємництва.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» надання фінансової державної підтримки здійснюється спеціально уповноваженим органом у сфері розвитку малого і середнього підприємництва, іншими органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, Українським фондом підтримки підприємництва та іншими загальнодержавними фондами, регіональними та місцевими фондами підтримки підприємництва. Фінансова державна підтримка надається за рахунок державного та місцевих бюджетів.

Основними видами фінансової державної підтримки є: 1) часткова компенсація відсоткових ставок за кредитами, що надаються на реалізацію проектів суб`єктів малого і середнього підприємництва; 2) часткова компенсація лізингових, факторингових платежів та платежів за користування гарантіями; 3) надання гарантії та поруки за кредитами суб`єктів малого і середнього підприємництва; 4) надання кредитів, у тому числі мікрокредитів, для започаткування і ведення власної справи; 5) надання позик на придбання і впровадження нових технологій; 6) компенсація видатків на розвиток кооперації між суб`єктами малого і середнього підприємництва та великими підприємствами; 7) фінансова підтримка впровадження енергозберігаючих та екологічно чистих технологій; 8) інші види не забороненої законодавством фінансової державної підтримки. Порядок використання коштів державного бюджету для фінансової державної підтримки суб`єктів малого і середнього підприємництва затверджується відповідно до вимог бюджетного законодавства.

Порядком надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 № 738 (далі по тексту Порядок), визначено, що з метою спільного надання державної підтримки, передбаченої цим Порядком і регіональними та місцевими програмами розвитку малого і середнього підприємництва, Державний центр зайнятості укладає договори про співробітництво з відповідними місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, військовими адміністраціями, в яких визначаються основні умови виконання зазначених регіональних та місцевих програм.

Відповідно до п. 2 Порядку головним розпорядником бюджетних коштів є Мінекономіки. Розпорядником коштів Фонду є Державний центр зайнятості.

Згідно з п. 4 Порядку розмір мікрогранту, який надається одному отримувачу, визначається відповідно до його запиту, але не менше 50 000 грн та не перевищує, зокрема, 250000 грн у випадку зобов`язання отримувача створити не менше двох робочих місць після отримання мікрогранту та прийняття на них працівників на умовах, визначених цим Порядком.

Відповідно до п. 20 Порядку для отримання мікрогранту отримувач укладає договір мікрогранту у відділенні уповноваженого банку шляхом підписання заяви про приєднання. У договорі мікрогранту обов`язково зазначаються обрані з переліку, визначеного пунктом 5 цього Порядку, напрями витрат, на покриття яких використовується мікрогрант, а також умови, невиконання або неналежне виконання яких є підставою для повернення отримувачем отриманих коштів. Обов`язковою умовою договору мікрогранту є створення протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку робочих місць залежно від розміру мікрогранту, визначеного пунктом 4 цього Порядку, та працевлаштування на них осіб на строк не менш як 24 місяці протягом трирічного строку реалізації проекту.

У разі невиконання обов`язкової умови договору мікрогранту, зокрема, нестворення отримувачем робочих місць протягом шести місяців з дня зарахування коштів на його рахунок та непрацевлаштування на них осіб згідно з умовами цього Порядку, сума мікрогранту протягом одного місяця після закінчення такого шестимісячного періоду повертається отримувачем у повному обсязі уповноваженому банку на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту.

Відповідні рішення про повернення приймаються регіональними центрами зайнятості. Уповноважений банк протягом п`яти робочих днів повертає зазначені кошти на: реєстраційний рахунок загального фонду Мінекономіки, відкритий у Казначействі, для подальшого їх перерахування до державного бюджету в установленому порядку - для коштів, наданих із загального фонду державного бюджету; спеціальний реєстраційний рахунок Мінекономіки, відкритий у Казначействі, - для коштів, наданих із спеціального фонду державного бюджету; на рахунок Фонду - для мікрогрантів, наданих за рахунок коштів Фонду. Неповернуті отримувачем кошти стягуються з нього відповідно до вимог законодавства.

Згідно з п. 21 Порядку Державний центр зайнятості через регіональні, міські, районні, міськрайонні центри зайнятості, філії регіональних центрів зайнятості (далі - центр зайнятості) здійснює моніторинг та контроль виконання умов договору мікрогранту, зокрема шляхом періодичних виїзних оглядів місця провадження господарської діяльності отримувача, протягом трьох років з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку або до повного виконання обов`язкової умови договору мікрогранту, визначеної абзацом третім пункту 20 цього Порядку. Для здійснення моніторингу та контролю за додержанням умов договору мікрогранту отримувачем центр зайнятості може залучати відповідні центральні та/або місцеві органи влади.

У разі несвоєчасного та/або неповного виконання пунктів 20 і 21 цього Порядку сума мікрогранту вважається заборгованістю, стягнення якої здійснюється Державним центром зайнятості та/або регіональним центром зайнятості у судовому порядку.

Згідно з нормами статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом на підставі матеріалів справи встановлено, що відповідачка підприємець Москалюк Н.І. задля отримання мікрогранту на ведення власної справи звернулася через портал «Дія» до центру зайнятості із заявою на отримання мікрогранту у розмірі 250000,00 грн. /а.с. 7 10 у т.1/ і в подальшому підписала заяву про приєднання до договору про надання мікрогранту, де у п. 1 розділу V договору визначено, що обов`язковою умовою виконання є створення двох робочих місць протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку /а.с. 13 у т.1/.

У відповідності до п. 21 Порядку Хмельницький обласний центр зайнятості здійснив перевірку виконання зобов`язань суб`єктом господарювання (відповідачкою) у зв`язку із отриманням мікрогранту та встановив, що відповідачка свої зобов`язання протягом шести місяців з 28.12.2023 р. з дня зарахування коштів на рахунок не виконала, оскільки не працевлаштувала до 28.06.2024 р. жодного працівника.

Колегія суддів враховує, що ФОП Москалюк Н.І. як у поясненнях наданих Хмельницькому обласному центру зайнятості при складанні акту виїзного контролю так і у відзиві на позов та апеляційній скарзі підтверджує отримання нею 250000,00 грн. мікрогранту 28.12.2023 р. та працевлаштовання двох працівників лише з 01.07.2024 р. Натомість, шестимісячний строк створення робочих місць та працевлаштування двох працівників закінчився 28.06.2024 р., оскільки кошти мікрогранту зараховані на рахунок відповідачки 28.12.2023 р.

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції про те, що сам факт прийняття двох працівників на роботу згідно з наказами відповідача не звільняє відповідача від обов`язку вчасного працевлаштування таких працівників у строк, визначений абз. 3 п. 20 Порядку, умовами якого сторони керувалися, уклавши договір про надання мікрогранту.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» робоче місце - місце (приміщення), на якому працівник постійно чи тимчасово перебуває в процесі трудової діяльності і яке визначене, зокрема на підставі трудового договору (контракту).

Отже, є порушенням п. 20 Порядку нестворення станом на 28.06.2024 р. двох робочих місць - місць, на якому працівники постійно чи тимчасово перебувають в процесі трудової діяльності і які визначені, зокрема на підставі трудового договору (контракту), тоді як видача 27.06.2024 р. наказів про прийом на роботу працівників не тотожна створенню робочого місця.

Заперечення скаржниці про те, що останній день шестимісячного строку для створення робочих місць мав закінчуватись 29.06.2024 р. значення не мають, оскільки двох працівників ФОП Москалюк Н.І працевлаштувала лише з 01.07.2024 р., що є порушенням шестимісячного строку визначеного абз. 3 п. 20 Порядку. Такими запереченнями не спростовується факт порушення.

Доводи скаржниці про те, що вона не могла подати 27 червня 2024 року відомості у податкову про найманих працівників, оскільки перебувала на І групі оподаткування та чекала закінчення податкового кварталу, щоб перейти на ІІ групу оподаткування вже з 01 липня 2024 року, колегія суддів оцінює критично. Суд звертає увагу, що умовами договору у п. 5 розділу VІІ договору про надання мікрогранту визначено, що отримувач несе відповідальність та ризики, пов`язані із використанням коштів мікрогранту та реалізацією бізнес-плану. Тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що ФОП Москалюк Н.І. мала завчасно подати заяву про перехід на іншу групу оподаткування, оскільки правовідносини між сторонами виникли з 24.11.2023 р.

За наведених обставин колегія суддів висновує про порушення відповідачкою своїх зобов`язань з виконання договору про надання мікрогранту та вимог Порядку, що має наслідком повернення відповідачкою отриманої суми мікрогранту в розмірі 250000,00 грн. на підставі п. 8 розділу VII договору про надання мікрогранту та п. 21 Порядку.

Відповідно до п. 20-21 Порядку у разі невиконання обов`язкової умови договору про надання мікрогранту сума мікрогранту протягом одного місяця після закінчення такого шестимісячного періоду повертається отримувачем у повному обсязі уповноваженому банку на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту.

Як зазначено вище, відповідачка не відреагувала на лист Хмельницького обласного центру зайнятості від 22.08.2024 р. № 23-015.7/3061 /а.с. 23 зв. 24 у т.1/ та не повернула суму отриманого мікрогранту до 28.07.2024 р. Тому відповідно до абз. 13 п. 21 Порядку у разі несвоєчасного та/або неповного виконання пунктів 20 і 21 цього Порядку сума мікрогранту вважається заборгованістю, стягнення якої здійснюється Державним центром зайнятості та/або регіональним центром зайнятості у судовому порядку.

Відповідно до норм ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки має місце порушення грошового зобов`язання, судом першої інстанції правомірно з урахуванням норм ст. 625 ЦК України задоволені позовні вимоги про стягнення з відповідача 7532,34 грн. 3 % річних, обрахованих за період прострочення оплати з 29.07.2024 р. по 30.07.2025 р., та 35871,25 грн. індексу інфляції за період прострочення оплати з серпня 2024 року по червень 2025 року.

Перевіривши розрахунки позивача на а.с. 34 у т.1, суд першої інстанції відмовив у стягненні 573,77 грн. 3 % річних, оскільки позивачем було невірно визначено дату початку прострочення заборгованості. Рішення суду в частині відмови у стягненні 573,77 3 % річних не оскаржується, тому колегією суддів не перевіряється.

Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції не встановив підстав для скасування чи зміни рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.10.2025 р. у справі № 924/775/25 по суті спору. Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно зі ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача фізичної особи-підприємця Москалюк Наталії Іванівни залишити без задоволення, рішення Господарського суду Хмельницької області від 14.10.2025 р. у справі № 924/775/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Справу № 924/775/25 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.