ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2026 р. Справа № 914/1675/25

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Желіка М.Б.,

секретар судового засідання Хом`як Х.А.

розглянув апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця»

на рішення Господарського суду Львівської області від 23.10.2025 (повне рішення складено 03.11.2025, суддя Матвіїв Р.І.)

у справі № 914/1675/25

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Окко Експрес», м. Сколе, Стрийський район, Львівська область,

про стягнення 715749,60 грн за невиконання обов`язку зі сплати донарахованої суми недобору тарифу за внутрістанційні перевезення

За участю представників:

від позивача Сковородько А.М.

від відповідача Павлова А.А.

Господарський суд Львівської області в рішенні від 23.10.2025 у справі № 914/1675/25 ухвалив відмовити у задоволенні позову Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 715 749, 60 грн за невиконання обов`язку зі сплати донарахованої суми недобору тарифу за внутрістанційні перевезення.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням місцевого господарського суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Львівської області у справі № 914/1675/25 від 23.10.2025 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Західного апеляційного господарського суду від 19.11.2025, склад колегії по розгляду справи № 914/1675/25 визначено: головуюча суддя Орищин Г.В., судді Галушко Н. А., Желік М.Б.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця», поданою на рішення Господарського суду Львівської області від 23.10.2025 у справі № 914/1675/25.

27.11.2025 на адресу Західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 914/1675/25.

При ухваленні оскаржуваного рішення місцевий господарський суд виходив із того, що позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження свого права на стягнення з відповідача 715 749,60 грн за послуги внутрістанційного перевезення пального з вузької колії на широку. Суд встановив, що сторони визнають надання та отримання основних послуг перевезення та маневрової роботи, проте спір виник щодо окремої оплати переливання вантажу, а договори або інші документи, що підтверджують виконання внутрістанційних перевезень без додаткової плати відсутні. Крім того, позивач не обґрунтував застосування конкретних тарифних ставок та коефіцієнтів, не надав відомостей щодо типу вагонів, у яких здійснювалося перевезення та переливання, а нараховані суми містять необґрунтовані дані та не відповідають затвердженим тарифам. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що право позивача на стягнення спірної суми не доведене, тому в задоволенні позову відмовлено. При цьому, суд не розглядав заяву відповідача про застосування наслідків позовної давності, оскільки порушення права позивача не було встановлено.

Позивач не погодився з ухваленим рішенням місцевого господарського суду та оскаржив його в апеляційному порядку. Зокрема зазначив, що рішення підлягає скасуванню, оскільки воно не враховує встановлені факти належного перевезення дизельного пального та перевантаження вантажів на під`їздні колії з іновагонів у власні вагони АТ «Укрзалізниця», за що відповідачем уже здійснено часткову оплату. Перевезення з однієї під`їздної колії на іншу в межах станції є внутрістанційними, і плата за них обчислюється за фактичною відстанню відповідно до Збірника тарифів, а договір між сторонами передбачає обов`язок відповідача сплачувати такі платежі. Позивач надав уточнений розрахунок тарифу, підтвердив правильність застосованої ставки та коду вантажу, і зазначив, що висновки суду першої інстанції щодо неправомірного нарахування платежів є хибними.

Скориставшись своїм правом, наданим ст. 263 ГПК України, Товариством з обмеженою відповідальністю «Окко Експрес» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому покликається, зокрема, на таке:

Перевезення вантажу здійснювалося в межах міжнародного маршруту з Румунії на станцію Мукачево з технічним переливом з вагонів однієї ширини колії на іншу, що передбачено перевізними документами та відповідає статті 4 Угоди про міжнародне залізничне вантажне перевезення. Статут залізниць України визначає, що внутрістанційне перевезення здійснюється лише за заявою вантажовідправника, яку ТзОВ «Окко-Експрес» не подавало, не погоджувало вартість та не замовляло таких операцій, що свідчить про відсутність підстав для стягнення позивачем будь-яких сум за ці операції.

Вважає, що суд першої інстанції правильно встановив необґрунтованість розрахунків, представлених позивачем, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази щодо типу вагонів, у яких здійснювалося перевезення та переливання вантажу, застосовані ставки і коефіцієнти не підтверджені документально і не обґрунтовані, а числові величини в уточненому розрахунку не пояснені та не підтверджені документально. Враховуючи викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю «Окко-Експрес» просить апеляційний суд залишити рішення суду першої інстанції без змін та відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача.

Процесуальний хід розгляду апеляційної скарги відображено у відповідних ухвалах Західного апеляційного господарського суду.

В судове засідання з`явились представники сторін, які підтримали доводи та заперечення, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази в сукупності з апеляційною скаргою та відзивом на неї, судова колегія встановила наступне:

25.02.2020 між Акціонерним товариством «Українська залізниця» (позивач, за договором перевізник) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Окко Експрес» (відповідач, за договором замовник, вантажовідправник, вантажоодержувач, вантажовласник) укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.

Предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги (п.1.1). Обов`язком замовника є сплата послуг перевізника та інших платежів, належних перевізнику із сум внесеної передоплати за кодом платника; самостійне визначення розміру попередньої оплати та періодичності її внесення на підставі діючих тарифів та умов договору, при цьому обов`язок враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообіг, строк перебування вагону за межами України та інших послуг перевізника (п.2.1.4). Вартість послуг перевезення унормовано розділом 3 договору, зокрема, розмір провізних платежів за перевезення вантажу у вагонах замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховуються за ставками і тарифами, які визначаються відповідно до умов Збірника тарифів. Замовник зобов`язаний сплачувати провізні платежі за перевезення вантажу у власному вагоні перевізника, які складаються з: - плати за перевезення навантаженого власного вагону перевізника та інших платежів, які визначаються за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів, встановленим для власного вагону перевізника; - компенсації витрат на перевезення у порожньому стані власного вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 1 2 договору; - плати за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів (у вантажному та порожньому рейсах). Пунктом 3.2.1 договору визначено формулу для розрахунку плати за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів. Пункт 3.2.3 договору визначає складові обов`язку замовника сплачувати плату за перевезення спеціальних вантажів у власному вагоні перевізника. Розрахунки здійснюються через філію «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» АТ «Укрзалізниця» (п. 4.1).

Сторонами також підписано додаток № 1 до договору, який визначає ставки плати за додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, що надаються за вільними тарифами та вводяться в дію 19.01.2023.

В червні 2023 року з Румунії на станцію Мукачево регіональної філії «Львівська залізниця» прибуло 99 вагонів з вантажем дизельного палива, вантажоодержувачем яких є Товариство з обмеженою відповідальністю «Окко-Експрес».

Як зазначає позивач, перевезення здійснювалось по відправках № № 12419, 12401, 12427, 073361, 073387, 073379, 073429, 073411, 073403.

Відповідно до накладних ЦІМ/СМГС здійснювались відправлення № 07341-1 від 19.06.2023, 07340-3 від 19.06.2023, 07337-9 від 01.06.2023, 07338-7 від 01.06.2023, 07336-1 від 01.06.2023, 01240-1 від 25.05.2023, 01241-9 від 25.05.2023, 01242-7 від 25.05.2023.

У п. 20 накладних № 07340-3, 07341-1, 07337-9, 07338-7, 07336-1 вказано відомості про вантаж, а саме: дизельне паливо, із зазначенням, що переливання з вагонів колії 1435 мм у вагони колії 1520 мм відбувається на станції 380807 Мукачево (експедитор) на під`їзному шляху Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-М», після чого вагони слідують на станцію Мукачево 380008 на під`їзний шлях Товариства з обмеженою відповідальністю «Максі Енерджі».

У п. 20 накладних № 01240-1, 01241-9, 01242-7 зазначено, що вантаж дизельне паливо прямує по території залізниць України кондукторами ТзОВ АЕБ «ЕФОРТ» відповідно до контракту від 01.03.2023.

Як вбачається із долучених до позовної заяви «Відомостей вагонів ЦІМ/СМГС», у них перелічено вагони та здійснено покликання на номери перевезень №№ 12419, 12401, 12427, 073361, 073387, 073379, 073429, 073411, 073403.

Позивачем складено пам`ятки про подавання вагонів, а саме: № 7 від 01.06.2023, місце подавання колія 1435 мм, 30 вагонів; № 8 від 01.06.2023, місце подавання колія 1435 мм, 3 вагони; № 9 від 01.06.2023, місце подавання колія 1520 мм, 22 вагони; № 74 від 02.06.2023, місце подавання колія не вказана, 11 вагонів; № 11 від 03.06.2023, місце подавання колія 1520 мм, 11 вагонів; № 75 від 03.06.2023, місце подавання колія не вказана, 11 вагонів; № 76 від 03.06.2023, місце подавання колія не вказана, 11 вагонів; № 12 від 06.06.2023, місце подавання колія 1435 мм, 30 вагонів; № 13 від 06.06.2023, місце подавання колія 1435 мм, 3 вагони; № 14 від 06.06.2023, місце подавання колія 1520 мм, 6 вагонів; № 15 від 06.06.2023, місце подавання колія 1520 мм, 18 вагонів; № 78 від 06.06.2023, місце подавання колія не вказана, 11 вагонів; № 16 від 07.06.2023, місце подавання колія 1520 мм, 5 вагонів; № 17 від 07.06.2023, місце подавання колія 1520 мм, 4 вагони; № 79 від 08.06.2023, місце подавання колія не вказана, 11 вагонів; № 80 від 09.06.2023, місце подавання колія не вказана, 11 вагонів; № 18 від 24.06.2023, місце подавання колія 1435 мм, 30 вагонів; № 19 від 24.06.2023, місце подавання колія 1435 мм, 2 вагони; № 20 від 25.06.2023, місце подавання колія 1520 мм, 26 вагонів; № 21 від 26.06.2023, місце подавання колія 1520 мм, 7 вагонів; № 82 від 26.06.2023, місце подавання колія не вказана, 11 вагонів; № 83 від 27.06.2023, місце подавання колія не вказана, 11 вагонів; № 84 від 29.06.2023, місце подавання колія не вказана, 11 вагонів.

Позивачем також складено пам`ятки про забирання вагонів, а саме: № 7 від 02.06.2023, місце забирання колія 1520 мм, 11 вагонів; № 8 від 03.06.2023, місце забирання колія 1520 мм, 11 вагонів; № 9 від 03.06.2023, місце забирання колія 1520 мм, 11 вагонів; № 70 від 03.06.2023, місце забирання колія не вказана, 11 вагонів; № 69 від 03.06.2023, місце забирання колія не вказана, 11 вагонів; № 10 від 04.06.2023, місце забирання колія 1435 мм, 3 вагони; № 11 від 04.06.2023, місце забирання колія 1435 мм, 30 вагонів; № 71 від 04.06.2023, місце забирання колія не вказана, 11 вагонів; № 12 від 06.06.2023, місце забирання колія 1520 мм, 11 вагонів; № 14 від 08.06.2023, місце забирання колія 1520 мм, 11 вагонів; № 15 від 08.06.2023, місце забирання колія 1520 мм, 11 вагонів; № 73 від 08.06.2023, місце забирання колія не вказана, 11 вагонів; № 74 від 08.06.2023, місце забирання колія не вказана, 11 вагонів; № 16 від 09.06.2023, місце забирання колія 1435 мм, 3 вагони; № 17 від 09.06.2023, місце забирання колія 1435 мм, 30 вагонів; № 75 від 10.06.2023, місце забирання колія не вказана, 11 вагонів; № 18 від 26.06.2023, місце забирання колія 1520 мм, 11 вагонів; № 19 від 26.06.2023, місце забирання колія 1435 мм, 33 вагони; № 20 від 27.06.2023, місце забирання колія 1520 мм, 11 вагонів; № 21 від 28.06.2023, місце забирання колія 1520 мм, 11 вагонів; № 78 від 27.06.2023, місце забирання колія не вказана, 11 вагонів; № 79 від 29.06.2023, місце забирання колія не вказана, 11 вагонів; № 80 від 30.06.2023, місце забирання колія не вказана, 11 вагонів.

09.01.2024 працівниками залізниці складено акт, у якому зафіксовано, що по колії, шириною 1435 міліметрів прибували вагони за відправкою № 12419 з вантажем «паливо дизельне», які подавалися на колію для здійснення перевантаження на колію шириною 1520 міліметрів. При цьому, внутрістанційне перевезення не було оформлено, а відповідний тариф не був нарахований та стягнутий. Подібні випадки встановлено за відправками № 12401, 12427, 073361, 073387, 073379, 073429, 073411, 073403, 012435. У зв`язку з наведеним, запропоновано розглянути зазначені випадки, здійснити нарахування та стягнення тарифу, а також доповісти про проведену роботу підрозділу ЦМР-7 до 16.01.2024.

До зазначеного акта було також долучено таблицю з номерами відправок, номерами вагонів, сумами платежів за перевізні документи та відповідними розрахунками (вагони колії 1520 міліметрів, станція Мукачево станція Мукачево), відповідно до якої загальна сума платежів за перевізними документами становить 1 273 945,14 грн, а сума за розрахунком внутрістанційних перевезень (вагони колії 1520 міліметрів, станція Мукачево станція Мукачево) становить 524 915,12 грн.

16.05.2024 позивач направив відповідачу підписаний кваліфікованим електронним підписом претензійний лист щодо сплати платежів у сумі 639 227,99 грн, у якому зазначено, що: - під час перевірки підрозділом ЦМР-7 повноти стягнення належних залізниці платежів по станції Мукачево від 09.01.2024 встановлено недобір платежів за перевезення за відправками № 12419, 12401, 12427, 073361, 073387, 073379, 073429, 073411, 073403; -відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України, перевезення вантажу з однієї під`їзної колії на іншу в межах однієї станції є внутрістанційним перевезенням; - згідно з п.2.1 розділу ІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, плата за перевезення вантажів при внутрістанційних перевезеннях обчислюється за фактичну відстань, визначену відповідно до технічно-розпорядчого акта станції, але не менше мінімальної відстані у 10 км; - нарахування плати повинно здійснюватися за двома перевізними документами, а саме за перевезення імпортного вантажу та за внутрістанційні перевезення, внаслідок чого загальна сума недобору становить 639 227,99 грн з врахуванням ПДВ; - запропоновано погодити списання зазначеної суми з особового рахунку ТзОВ «Окко Експрес» з повідомленням про це у письмовій або електронній формі.

Листом від 11.06.2024 відповідач повідомив про відсутність підстав для стягнення платежів за внутрістанційні перевезення, посилаючись на те, що перевантаження вантажу є технічною необхідністю у процесі перевезення. Перевантаження вантажу з вагонів однієї ширини колії у вагони іншої ширини колії є одним зі способів перевезення, що передбачений ст.14 розділу 2 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення.

На підставі наведених обставин, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача оплати вартості внутрістанційного перевезення.

Перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків:

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, право на судовий захист виникає за наявності порушеного, невизнаного або оспорюваного суб`єктивного права чи охоронюваного законом інтересу. Саме наявність такого права або інтересу, а також факт його порушення, є необхідною передумовою звернення особи до суду.

Порушенням права є такий стан, за якого суб`єктивне право особи зазнало протиправного впливу, внаслідок чого особа була повністю або частково позбавлена можливості реалізувати це право. За відсутності такого порушення підстави для судового захисту відсутні. Отже, сам по собі факт звернення до суду або наявність спору між сторонами не свідчить про порушення права та не може бути підставою для його судового захисту.

Пункт 1 ч.2 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до положень пункту 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, внутрістанційними перевезеннями є перевезення вантажу з однієї під`їзної колії на іншу в межах однієї станції. Начальник залізниці або уповноважені ним посадові особи за заявою вантажовідправника, без справляння додаткової плати, зокрема надають дозвіл на здійснення внутрістанційних перевезень вантажів (п.21).

За договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Виконання залізницею додаткових операцій, пов`язаних з перевезенням вантажів (завантаження, розвантаження, зважування, експедирування тощо), здійснюється на підставі окремих договорів (п.22).

Порядок розрахунків за перевезення і послуги встановлюється Укрзалізницею згідно з чинним законодавством. Належні за перевезення вантажів і надання додаткових послуг платежі можуть вноситися готівкою, чеками, безготівково, якщо інше не передбачено законодавством, на станціях відправлення або передоплатою через розрахункові підрозділи залізниць.

Остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення вантажів і надання додаткових послуг здійснюються на станціях призначення. Платежі за перевезення експортно-імпортних вантажів здійснюються згідно з міжнародними угодами та чинним законодавством. У разі несвоєчасного внесення вантажовідправником, вантажоодержувачем, експедитором належної плати, зборів та штрафів справляється пеня за кожний день затримки у розмірі, встановленому законодавством. Відправка, видача вантажів можуть бути затримані до внесення платежів. За час затримки відправник, одержувач, експедитор сплачують за користування вагонами (контейнерами), залізниці плату, передбачену статтею 119 цього Статуту (п. 62).

Пунктом 28 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги затвердженого Міністерством транспорту та зв`язку України наказом № 317 від 26.03.2009, передбачено плату за перевезення вантажів залізничними лініями широкої та вузької колій. Так, за перевезення вантажів залізничними лініями широкої та вузької колій плата визначається окремо - за відстані широкої та вузької колій. Визначення плати за перевезення вантажів залізничними лініями вузької колії здійснюється за тарифами, що затверджуються ПАТ «Укрзалізниця». Плата за перевезення від станції відправлення широкою колією до станції перевантаження на вузьку колію та у зворотному напрямку визначається за правилами цього Збірника.

Збірник тарифів передбачає також розподіл витрат, пов`язаних з вантажними перевезеннями, їх складові та джерела покриття, відповідно до якого така послуга як перевантаження вантажів з однієї колії на іншу здійснюється за рахунок фіксованих зборів, вільних тарифів, плати за користування вагонами та контейнерами.

Встановивши, що сторонами не заперечується факт надання позивачем та оплати відповідачем послуг з користування вагонами, подавання та забирання вагонів, маневрової роботи, а також здійснення переливу дизельного палива, колегія суддів зазначає, що спір між сторонами зводиться виключно до питання, чи охоплювалась вартість переливання вантажу з вагонів вузької колії у вагони широкої колії вже здійсненими платежами, чи підлягала вона додатковій оплаті як внутрістанційне перевезення. При цьому, накладні ЦІМ/СМГС прямо передбачали доставку вантажу з Румунії до станції Мукачево із здійсненням переливання у зв`язку зі зміною ширини колії, що свідчить про обізнаність сторін щодо характеру міжнародного перевезення та технічної необхідності заміни вагонів.

Водночас, матеріали справи не містять доказів укладення між сторонами окремих договорів на виконання додаткових операцій, відсутні докази подання вантажовідправником заяви про здійснення внутрістанційного перевезення та надання відповідного дозволу, а також докази затримки видачі вантажу у зв`язку з несплатою відповідних платежів, при тому, що претензійний лист позивачем складено лише у травні 2024 року, тоді як спірні правовідносини виникли у червні 2023 року.

Додаток № 1 до договору, яким визначено ставки плати за додаткові послуги за вільними тарифами, не містить такого виду послуги як внутрістанційне перевезення, пов`язане з переміщенням вантажу між коліями різної ширини.

Поданий позивачем уточнений розрахунок хоча й формально посилається на положення Збірника тарифів, однак здійснений без належного обґрунтування застосованих тарифних ставок і коефіцієнтів, без підтвердження відповідності умов перевезення та без належних доказів на підтвердження використаних у розрахунку показників. За таких обставин, наведений розрахунок не може вважатися обґрунтованим і достовірним.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявність у нього права на стягнення з відповідача заборгованості за послуги переливання пального у вагони з вузької колії на широку у заявленому розмірі.

Згідно зі ст. 74 ГПК України, обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З врахуванням викладеного вище в сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм чинного законодавства та встановлених обставин справи.

Арґументи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, не доводять порушення або неправильного застосування судом під час розгляду справи норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для зміни чи скасування ухваленого у цій справі рішення.

Судові витрати, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні вимог апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» відмовити.

Рішення Господарського суду Львівської області від 23.10.2025 у справі № 914/1675/25 залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і не підлягає оскарженню.

Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складено 02.02.2026.

Головуюча суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік