ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.01.2026р. Справа №905/1144/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м. Краматорськ

до відповідача Фізичної особи-підприємця Візірова Михайла Юнановича, м. Краматорськ

про стягнення заборгованості в сумі 101783,37 грн.

Суддя Левшина Г.В.

ВСТАНОВИВ:

без виклику сторін

1. Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Візірова Михайла Юнановича про стягнення заборгованості в сумі 101783,37 грн., з яких: 73772,66 грн. - сума основного боргу; 755,91 грн. - плата за абонентське обслуговування, 5868,98 грн. - 3% річних; 21385,82 грн. - інфляційні втрати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобов`язань за договором №53 купівлі-продажу (постачання) теплової енергії, в частині сплати вартості наданих послуг, у зв`язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 74528,57 грн. за період з січня 2022 по січень 2024 року, що також стало підставою для нарахування 3% річних та індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язання.

2. Щодо порядку господарського судочинства під час розгляду справи судом:

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2025р. для розгляду даної справи визначена суддя Демідова П.В.

Ухвалою суду від 03.11.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1144/25; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; запропоновано відповідачу у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, подати до суду відзив на позовну заяву, оформлений відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; забезпечити направлення позивачу копії відзиву на позов та доданих до нього документів, докази на підтвердження такого направлення разом з відзивом надати суду; запропоновано позивачу у строк не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву подати відповідь на відзив в порядку статті 166 Господарського процесуального кодексу України, копію якого направити відповідачу в той самий строк, докази направлення надати суду разом з відповіддю на відзив.

У зв`язку з призначенням Демідової П.В. на посаду судді Східного апеляційного господарського суду, розпорядженням керівника апарату Господарського суду Донецької області від 22.12.2025р. №02-01/95 призначений повторний автоматичний розподіл справи.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 22.12.2025р. для розгляду справи №905/1144/25 визначено суддю Левшину Г.В.

Ухвалою суду від 24.12.2025р. прийнято до провадження справу №905/1144/25; вирішено розгляд справи №905/1144/25 розпочати спочатку на стадії розгляду справи по суті; запропоновано учасникам справи надати письмові пояснення/заперечення щодо позовних вимог.

Станом на дату винесення цього рішення відповідач правом на подання відзиву не скористався, будь-яких заяв та/або клопотань до суду не надав.

Одночасно, за наявних обставин, судом було вжито всіх можливих заходів з метою належного повідомлення відповідача з наявним судовим провадженням, з оглядом на наступне.

Відповідно до ч.5 ст.176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Частиною 11 ст.242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За допомогою підсистеми Автоматизованої системи "Діловодства спеціалізованого суду", судом встановлено, що у ФОП Візірова М.Ю. не зареєстрований електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена рекомендованим листом з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_1.

Окрім того, з метою забезпечення гарантії права відповідача на справедливий суд, елементом якого є право знати про наявність позову, судом було сформовано запит через підсистему «Електронний суд» та отримано Відповідь №2278773 щодо інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, з якої вбачається, що відповідач перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб та фактично проживає за наступною адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи відповідну інформацію, судом було здійснено направлення ухвали про відкриття провадження у справі на єдину відому суду адресу місцезнаходження відповідача, проте поштовий конверт повернуто на адресу суду відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з положеннями п. 4 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, направлення ухвали суду рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання поштового листа, в якому міститься ухвала суду адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 21.01.2021 по справі №910/16249/19.

Крім того, ухвалу суд від 24.10.2025р. скеровано на офіційну електронну адресу відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у розділі "Інформація для здійснення зв`язку", а саме: . Згідно довідки про доставку електронного листа зазначену ухвалу було отримано відповідачем 04.11.2025р.

Одночасно, господарським судом Донецької області відповідно до ч.2 ст.12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» також вчинялися дії з повідомлення відповідача про винесені процесуальні документи суду шляхом розміщення відповідної інформації на офіційному веб-сайті судової влади України.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд Донецької області зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою суду про відкриття провадження у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, враховуючи вжиті судом заходи щодо повідомлення відповідача з наявним судовим провадженням, суд виходить з принципу "презумпції обізнаності" останнього з наявним провадженням та згідно із ст.165 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог.

3. Встановлені судом обставини справи:

01.10.2008р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (теплопостачальна організація, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Візіровим Михайлом Юнановичем (споживач, відповідач) укладено договір №53 купівлі-продажу (постачання) теплової енергії (далі - договір), відповідно до п.1.1 якого, теплопостачальна організація зобов`язується постачати теплову енергію споживачу до точки продажу (або до точки розподілу у разі відсутності вузлів обліку) теплової енергії згідно додатку №1 «Межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін», що є невід`ємною частиною цього договору, а споживач зобов`язується приймати та оплачувати надану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в строки та на умовах, передбачених цим договором.

Споживач теплової енергії зобов`язується: вчасно проводити розрахунки за теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов цього договору (підп.3.2.5 п.3.2 договору); протягом трьох робочих днів з моменту закінчення розрахункового періоду отримувати в теплопостачальній організації акти-рахунки та податкові накладні. У разі неотримання уповноваженим представником акту-рахунку теплопостачальна організація надсилає акт-рахунок поштою. В такому разі акт-рахунок вважається отриманим і узгодженим споживачем на третю добу з моменту його надсилання (підп.3.2.25 п.3.2 договору).

Відповідно до п.5.1 договору облік обсягу споживання поставленої теплової енергії здійснюється за приладами комерційного обліку, що занесені до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки та пройшли державну метрологічну атестацію і опломбовані теплопостачальною організацією. У разі відсутності, пошкодження та/або неправильної роботи приладів комерційного обліку або їх не відповідності встановленим вимогам, та або/пошкодження (зриву) пломб на таких приладах, обсяг споживання теплової енергії здійснюється розрахунковим способом відповідно до теплових навантажень споживача, виконаних за вимогами пункту 3.2.13 цього договору. У разі відсутності у теплопостачальної організації даних про фактичне споживання теплової енергії відповідно до показників приладів обліку за умовами цього договору або ненадання споживачем теплових навантажень за вимогами пунктів 3.2.13, 5.3 цього договору, обсяг споживання теплової енергії обраховується виходячи з опалювальної площі споживача.

Згідно з п.6.1 договору, споживач здійснює розрахунок протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання споживачем акту-рахунку за умовами цього договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок теплопостачальної організації: за фактичний обсяг спожитої теплової енергії за розрахунковий період, визначений за показниками приладів обліку або на підставі наданих споживачем теплових навантажень (у разі відсутності або виходу з ладу приладу обліку), за тарифом (ціною) 466,72 гривень за 1 (одну) Гкал (у тому числі ПДВ в розмірі 20%) (підп.6.1.1); у разі відсутності у теплопостачальної організації даних про фактичне споживання теплової енергії відповідно до показників приладів обліку або ненадання навантажень за вимогами пунктів 3.2.13, 5.3 цього договору, виходячи з опалювальної площі споживача за тарифом (ціною): 14,14 гривень за 1 квадратний метр опалювальної площі (у тому числі ПДВ у розмірі 20%) (підп..6.1.2).

Пунктами 6.2, 6.4, 6.5, 6.7 договору передбачено, що у випадку встановлення інших тарифів (цін) на теплову енергію уповноваженими на це органами сторони застосовують нові тарифи (ціни) з моменту їх затвердження (погодження) уповноваженими на це органами без додаткового узгодження їх сторонами. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач оплачує теплову енергію за тарифами (цінами), діючими у розрахунковий період. Споживач сплачує штрафні санкції і компенсує втрати, нараховані згідно з п.8.2 договору протягом трьох робочих днів з дня отримання акту-рахунку.

Цей договір набуває чинності з дня його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє протягом одного календарного року з дня набрання його чинності (п.11.1 договору). Якщо жодна із сторін за 30 календарних днів до дня закінчення строку дії договору не заявила про його розірвання договір вважається продовжений сторонами на наступний рік (п.11.2 договору).

Згідно з додатком №1 до договору №53 від 01.10.2008р. купівлі-продажу (постачання) теплової енергії «Межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін» точка продажу (розподілу) теплової енергії: перший фланець першої засувки елеваторного вузлу будівлі вул. 19 Партз`їзду, 44; межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності споживача: трубопроводи від стояків та нагрівальні прилади.

Додатком №2 до договору №53 від 01.10.2008р. купівлі-продажу (постачання) теплової енергії визначено Перелік об`єктів та обсяги постачання теплової енергії.

Додатковою угодою від 01.06.2016р. до договору №53 від 01.10.2008р. купівлі-продажу (постачання) теплової енергії додаток №2 викладено у новій редакції.

Так, відповідно до додаткової угоди 01.06.2016р. споживачу ФОП Візіров М.Ю. здійснюється постачання теплової енергії за адресою: Ярослава Мудрого, буд.44; вид діяльності ювелірна майстерня; V (об`єм) - 260,34м3; S (площа) 90,00м2; прилад обліку (опалення) - груповий прилад обліку UltraHeat 68635823; проектне теплове навантаження: 0,005069Гкал/год.

01.09.2020р. сторонами укладено Додаткову угоду до договору №53 від 01.10.2008р. купівлі-продажу (постачання) теплової енергії, якою п.1.3 договору викладено в наступній редакції: "Споживач вносить плату ТОВ "Краматорськтеплоенерго" (виконавцю), яка складається з:

- плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу на послугу та обсягу спожитої послуги;

- плати за абонентське обслуговування в розмірі 35,77 гривень в т.ч. ПДВ.

Внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку послуги включаються до плати виконавцю відповідної комунальної послуги і в рахунку відображаються окремо. Внески за обслуговування вузлів комерційного обліку, які встановлені для відповідного будинку з розрахунку на один рік, коригуються щороку та підлягають обов`язковому встановленню органами місцевого самоврядування. Про скоригований розмір внесків, встановлений органами місцевого самоврядування, виконавець письмово повідомляє споживача.

У разі встановлення органами місцевого самоврядування скоригованого розміру внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, протягом строку дії цього договору, новий розмір внесків застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору.".

Суд зазначає, що договір, додатки та додаткові угоди підписані сторонами та скріплені печаткою з боку постачальника.

Рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради №1264 від 06.10.2021р. "Про початок опалювального періоду 2021/2022 років" зобов`язано, зокрема, ТОВ "Краматорськтеплоенерго" почати опалювальний період 2021/2022 років після 16.10.2021р. за умови, що середньодобова температура повітря протягом трьох діб поспіль не перевищує 8?.

Розпорядженням міського голови Краматорської міської ради №18р від 16.03.2022р. зобов`язано закінчити опалювальний період 2021/2022 років для окремих об`єктів комунальної власності з 16.03.2022р.

Розпорядженням начальника Краматорської міської військової адміністрації №63 від 17.10.2022р. "Про початок опалювального періоду 2022-2023 років" рекомендовано, зокрема, ТОВ "Краматорськтеплоенерго" почати опалювальний період 2022-2023 років з 01 листопада 2022 року.

Розпорядженням начальника Краматорської міської військової адміністрації №203-р від 22.03.2023р. "Про закінчення опалювального періоду 2022-2023 років" рекомендовано, зокрема, ТОВ "Краматорськтеплоенерго" закінчити опалювальний період 2022-2023 років з 01 квітня 2023 року.

Розпорядженням начальника Краматорської міської військової адміністрації №726-р від 02.10.2023р. "Про початок опалювального періоду 2023-2024 років" рекомендовано, зокрема, ТОВ "Краматорськтеплоенерго" почати опалювальний період 2023-2024 років з 01 листопада 2023 року.

Розпорядженням начальника Краматорської міської військової адміністрації №303-р від 26.03.2023р. "Про закінчення опалювального періоду 2023-2024 років" рекомендовано, зокрема, ТОВ "Краматорськтеплоенерго" закінчити опалювальний період 2023-2024 років з 29 березня 2024 року.

До матеріалів справи позивач також додав:

- рішення Виконавчого комітету Краматорської міської ради №1602 від 30.12.2021р. про встановлення для всіх категорій споживачів ТОВ "Краматорськтеплоенерго" тарифів на теплову енергію, зокрема, тариф на послугу з постачання теплової енергії для потреб інших споживачів (не населення та не бюджетні організації) у розмірі 4980,67 грн/Гкал (з ПДВ);

- розпорядження начальника Краматорської міської військової адміністрації №1194-р від 29.12.2023р., яким встановлено тарифи для споживачів ТОВ "Краматорськтеплоенерго", з урахуванням тарифів на виробництво теплової енергії, установлених постановою НКРЕКП від 22.12.2021 № 2729 (зі змінами), зокрема, тариф на послугу з постачання теплової енергії для потреб інших споживачів (не населення та не бюджетні організації) у розмірі 5725,64 грн/Гкал (з ПДВ).

На виконання умов договору позивач здійснював постачання теплової енергії відповідачу в опалювальні періоди з січня 2022 року по січень 2024 року, а також нараховував абонплату за період з січня 2022 року по січень 2024 року, на підтвердження чого до позовної заяви додав Акти-рахунки за договором №53 від 01.10.2008р.:

- за січень 2022р. на суму 5857,74 грн. (послуга з постачання теплової енергії з урахуванням переплати за попередній період) та на суму 33,68 грн. (абонплата з урахуванням переплати за попередній період);

- за лютий 2022р. на суму 6415,32 грн. (послуга з постачання теплової енергії) та на суму 33,74 грн. (абонплата);

- за березень 2022р. на суму 6887,16 грн. (послуга з постачання теплової енергії) та на суму 33,74 грн. (абонплата);

- за квітень 2022р. на суму 3287,51 грн. (послуга з постачання теплової енергії) та на суму 33,74 грн. (абонплата);

- за травень 2022р. на суму 33,74 грн. (абонплата);

- за червень 2022р. на суму 33,74 грн. (абонплата);

- за липень 2022р. на суму 33,74 грн. (абонплата);

- за серпень 2022р. на суму 33,74 грн. (абонплата);

- за вересень 2022р. на суму 33,74 грн. (абонплата);

- за жовтень 2022р. на суму 33,74 грн. (абонплата);

- за листопад 2022р. на суму 5921,38 грн. (послуга з постачання теплової енергії) та на суму 33,74 грн. (абонплата);

- за грудень 2022р. на суму 3478,77 грн. (послуга з постачання теплової енергії) та на суму 33,74 грн. (абонплата);

- за січень 2023р. на суму 8539,90 грн. (послуга з постачання теплової енергії) та на суму 33,74 грн. (абонплата);

- за лютий 2023р. на суму 9095,70 грн. (послуга з постачання теплової енергії) та на суму 33,74 грн. (абонплата);

- за березень 2023р. на суму 4722,33 грн. (послуга з постачання теплової енергії) та на суму 33,74 грн. (абонплата);

- за квітень 2023р., в якому з врахуванням здійснення перерахунку абонплати за 2021 рік, нараховано - 41,55 грн.;

- за травень 2023р. на суму 33,74 грн. (абонплата);

- за червень 2023р. на суму 33,74 грн. (абонплата);

- за липень 2023р. на суму 33,74 грн. (абонплата);

- за серпень 2023р. на суму 33,74 грн. (абонплата);

- за вересень 2023р. на суму 33,74 грн. (абонплата);

- за жовтень 2023р. на суму 30,68 грн. (абонплата);

- за листопад 2023р. на суму 7556,94 грн. (послуга з постачання теплової енергії) та на суму 30,68 грн. (абонплата);

- за грудень 2023р. на суму 10001,24 грн. (послуга з постачання теплової енергії) та на суму 30,68 грн. (абонплата);

- за січень 2024р. на суму 2008,67 грн. (послуга з постачання теплової енергії) та на суму 30,68 грн. (абонплата).

Зазначені акти-рахунки підписано позивачем та направлено на адресу відповідача 22.02.2024р., згідно фіскального чеку АТ «Укрпошта» та опису вкладень.

Як стверджує позивач, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором, внаслідок чого утворилась заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 73772,66 грн. та заборгованість з плати за абонентське обслуговування в сумі 755,91 грн.

Несплата відповідачем боргу стала підставою для звернення позивача з даним позовом до суду про стягнення з нього заборгованості та нарахованих на неї сум 3% річних та інфляційних втрат.

4. Оцінка суду і визначені відповідно до встановлених обставин правовідносини:

Відповідно до вимог ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.626, ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України).

Дослідивши договір, з якого виникли цивільні права та обов`язки між позивачем та відповідачем, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та своєю правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

Відповідно до ст.714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004р. №1875-ІV, який діяв станом на дату укладення договору, визначено, що комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник (ч.ч.1, 2 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004р. №1875-ІV).

Виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором (п.3 ч. ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004р. №1875-ІV).

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004р. №1875-ІV втратив чинність з 1 травня 2019 року, у зв`язку з набранням законної сили Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017р. №2189-VIII.

Пунктом 3 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017р. №2189-VIII передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

З огляду на зазначене, постачання теплової енергії відповідачу за період з січня 2022 по січень 2024 року здійснюється на умовах укладеного 01.10.2008р. між сторонами договору.

За умовами договору споживач здійснює розрахунок протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання акту-рахунку, при цьому, у випадку направлення акту-рахунку поштою, він вважається отриманим і узгодженим споживачем на третю добу з моменту його надсилання.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем складено та підписано акти-рахунки за період січень 2022р. - січень 2024р. на загальну суму 74528,57 грн., з яких: 73772,66 грн. плата за послуги теплопостачання та 755,91 грн. плата за абонентське обслуговування. Зазначені акти-рахунки направлені на адресу місцезнаходження відповідача 22.02.2024р. та враховуючи умови договору є отриманим та узгодженими станом на теперішній час, проте відповідачем відповідна заборгованість не сплачена.

Суд враховує, що відповідачем не надано спростувань факту споживання теплової енергії за спірний період в обсягах, які визначені позивачем, як і не надано доказів оскарження вказаних у рахунку обсягів спожитої теплової енергії та абонплати чи доказів звернення щодо отримання роз`яснень стосовно виставлених рахунків та обсягів поставленої теплової енергії в спірний період. Заперечень щодо здійснених позивачем розрахунків вартості поставленої теплової енергії відповідачем не надано.

Отже, сума заборгованості в загальному розмірі 74528,57 грн., з яких: 73772,66 грн. плата за послуги теплопостачання та 755,91 грн. плата за абонентське обслуговування є доведеною, обґрунтованою та підтверджується матеріалами справи.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 5868,98 грн. та інфляційних втрат в сумі 21385,82 грн. за період з 01.03.2022р. по 14.10.2025р., суд зазначає наступне.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що у відповідності до положень ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Нарахування процентів та інфляційних втрат має компенсаційний, а не штрафний характер та, відповідно, особа не може бути звільнена від сплати процентів річних та інфляційних втрат у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, зокрема, на підставі статті 617 Цивільного кодексу України.

Як вже було встановлено судом, згідно умов договору розрахунок за спожиту теплову енергію здійснюється споживачем протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання акту-рахунку, який він зобов`язується отримувати в теплопостачальній організації протягом трьох робочих днів з моменту закінчення розрахункового періоду, при цьому у разі неотримання акту-рахунку теплопостачальна організація надсилає його поштою та відповідно він вважається отриманим на третю добу з моменту його надсилання.

Виходячи із зазначеного саме з дня отримання акту-рахунку споживачем здійснюється відповідний розрахунок.

З матеріалів справи вбачається, що акти-рахунки за спірний період було скеровано на адресу відповідача 22.02.2024р., що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта» та описом вкладень, будь-які інші докази отримання споживачем вказаних актів-рахунків відсутні.

Враховуючи викладене, днем отримання та узгодження актів-рахунків споживачем є 25.02.2024р. (третя доба з моменту його надсилання), у зв`язку з чим розрахунок мав бути здійснений до 28.02.2024р. включно, тобто першим днем прострочення виконання зобов`язання є 29.02.2024р.

Отже, період прострочення виконання зобов`язання складає з 29.02.2024р. по 14.10.2025р., що свідчить про помилковість розрахунків позивача.

За підрахунком суду сума 3% річних, розрахованих за допомогою програми «Ліга. Закон», яка підлягає стягненню з відповідача складає 3596,64 грн., а сума інфляційних втрат 13478,38 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині.

Як визначає ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Проаналізувавши встановлені у справі обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог у загальному розмірі 91603,59 грн., з яких: заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 73772,66 грн., заборгованість за абонентське обслуговування 755,91 грн., 3% річних в сумі 3596,64 грн. та інфляційні втрати в сумі 13478,38 грн.

У відповідності до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у вигляді судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 42, 74, 76, 129, 165, 178, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м. Краматорськ до Фізичної особи-підприємця Візірова Михайла Юнановича, м. Краматорськ про стягнення заборгованості в сумі 101783,37 грн., задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Візірова Михайла Юнановича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (84320, Донецька область, м.Краматорськ, вул. Олекси Тихого, буд. 8-Д, ) заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 73772,66 грн., заборгованість за абонентське обслуговування 755,91 грн., 3% річних в сумі 3596,64 грн., інфляційні втрати в сумі 13478,38 грн., всього заборгованість в сумі 91603,59 грн., судовий збір в сумі 2180,13 грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 29.01.2026р.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Г.В. Левшина