ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"04" лютого 2026 р. м. Київ Справа № 911/3234/25
За заявою фізичної особи-підприємця Леонова Кирила Вікторовича про ухвалення додаткового рішення в справі №911/3234/25
за позовом фізичної особи-підприємця Леонова Кирила Вікторовича
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Креатив-капітал»
про стягнення 90 653, 28 грн
Суддя Антонова В.М.
Без виклику представників учасників справи.
Фізична особа-підприємець Леонов Кирил Вікторович (далі позивач) звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Креатив-капітал» (далі відповідач) про стягнення 90 653, 28 грн попередньої оплати.
Рішенням Господарського суду Київської області від 30.12.2025 (суддя Подоляк Ю.В.) позов задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Креатив-капітал» на користь фізичної особи-підприємця Леонова Кирила Вікторовича 90 653 (дев`яносто тисяч шістсот п`ятдесят три) грн 28 коп. попередньої оплати, 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

12.01.2026 (05.01.2026 документ сформований в системі «Електронний суд») позивачем подано заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в справі №911/3234/25. У поданій заяві позивач просить суд покласти на відповідача понесені ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 35 000, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.01.2026 прийнято до розгляду заяву позивача про ухвалення додаткового рішення в справі №911/3234/25. Встановилено відповідачу строк для подання письмових пояснень чи заперечень стосовно заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл понесених позивачем судових витрат у даній справі у строк до 23.01.2026.

Як встановлено у ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами ч.ч.3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи, що розгляд справи №911/3234/25 здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за необхідне розглянути заяву позивача про стягнення витрат у справі №911/3234/25 без виклику сторін.

Суд зазначає, що при ухваленні рішення за наслідками розгляду справи №911/3234/25 Господарським судом Київської області не було вирішено питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно із ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивачем на підтвердження понесення витрат на правову допомогу долучено до матеріалів справи: копію договору про надання правової допомоги №06/10/2025/2 від 06.10.2025, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ОД №005115, ордер серії ВН №15940550 від 15.10.2025, копію акта приймання-передачі послуг з надання правової допомоги від 05.01.2026 з детальним описом робіт виконаних адвокатом за договором на суму 35 000, 00 грн, а саме: ознайомлення з наявною у довірителя документацією для складання позову та пошук, аналіз судової практики Верховного Суду з розгляду аналогічних справ, формування правової позиції та підготовка стратегії у справі вартістю 4 000, 00 грн; складання проекту письмової вимоги до ТОВ "Креатив-капітал" у порядку ст.530 ЦК України вартістю 4 000, 00 грн; складання позовної заяви у справі, оформлення пакету документів для подання до суду (зібрання, формування доказів та інших документів відповідно до розділу «додаток» позову, подання до суду) 25 000, 00 грн; направлення на адресу ТОВ "Креатив-капітал" копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду на виконання ухвали Господарського суду Київської області від 23.10.2025 по справі №911/3234/25, складання та подання клопотання про приєднання доказів направлення відповідних документів ТОВ "Креатив-капітал" вартістю 2 000, 00 грн.

Частини 1 та 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що:

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави;

- за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частина 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України ).

Відповідно до приписів ч.6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123 - 130 Господарського процесуального кодексу України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд акцентує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).

Відповідно до акта приймання-передачі послуг з надання правової допомоги від 05.01.2026 з детальним описом робіт виконаних адвокатом, останнім складено проект письмової вимоги до ТОВ "Креатив-капітал" у порядку ст.530 ЦК України вартістю 4 000, 00 грн.

Разом з тим, предметом розгляду даної справи були вимоги про стягнення з відповідача 90 653, 28 грн попередньої оплати.

Як встановлено у вказаному вище рішенні Господарського суду Київської області, в зв`язку з поставкою товару не в повному обсязі, позивач самостійно до укладання договору з адвокатом надіслав на адресу відповідача: лист № 488 від 23.07.2025 щодо повернення суми 31 400,00 грн за рахунком № 1007 від 25.06.2025 та лист № 489/1 від 30.07.2025 щодо повернення суми 59 253, 28 грн частини коштів за рахунком № 1105 від 20.06.2025 за непоставлений товар.

У відповідь на вказані листи відповідач надав позивачу гарантійний лист № 1 від 20.08.2025, в якому підтвердив свої зобов`язання щодо повернення коштів у розмірі 90653,28 грн. за товар, що не був поставлений відповідно до рахунків № 1007 від 25.06.2025 та № 1105 від 20.06.2025, вказавши, що повернення коштів за рахунком № 1007 буде здійснено до 22.08.2025; повернення коштів за рахунком № 1105 до 27.08.2025.

Суд не покладає на відповідача витрати на правову допомогу в частині складення вимоги в сумі 4 000, 00 грн, оскільки складення та направлення вимоги є формою позасудового врегулювання спору та Господарським процесуальним кодексом України не передбачено обов`язкового претензійного порядку врегулювання спору, а тому витрати на складення вимоги не можливо віднести до витрат пов`язаних з розглядом справи в суді.

Також із акта приймання-передачі послуг з надання правової допомоги від 05.01.2026 з детальним описом робіт виконаних адвокатом вбачається, що останнім виконано роботи з направлення на адресу відповідача копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду на виконання ухвали Господарського суду Київської області від 23.10.2025 по справі №911/3234/25, складено та подано клопотання про приєднання доказів направлення відповідних документів ТОВ "Креатив-капітал" вартістю 2 000, 00 грн

Згідно із статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, в тому числі: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Отже, подання (надсилання) позову не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». А тому, витрати на подання (надсилання) позову не можуть бути відшкодовані в якості витрат на професійну правничу допомогу та підлягають виключенню з судових витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 04.11.2019 в справі №901/264/19.

Крім цього, відповідно до акта приймання-передачі послуг з надання правової допомоги від 05.01.2026 з детальним описом робіт виконаних адвокатом останнім, включено наступні послуги: ознайомлення з наявною в довірителя документацією для складання позову та пошук, аналіз судової практики Верховного Суду з розгляду аналогічних справ, формування правової позиції та підготовка стратегії у справі вартістю 4 000, 00 грн; складання позовної заяви в справі, оформлення пакету документів для подання до суду (зібрання, формування доказів та інших документів відповідно до розділу «додаток» позову, подання до суду) 25 000, 00 грн.

Разом з тим, фактично написання позову по суті включає вже в себе ознайомлення з наявною у позивача документацією для складання позову, вивчення, аналіз норм матеріального та процесуального права, а також аналіз судової практики і формування правової позиції.

Як вже наголошувалось вище, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на послуги адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19).

Суд зазначає, що подані позивачем документи на підтвердження факту понесення ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування їх в зазначеному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути не лише доведений, документально обґрунтований, а й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Відповідні докази згідно ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд дослідивши обсяг виконаних робіт представником позивача по наданню правової допомоги в даній справі, та приходить до висновку, що заявлені до стягнення витрати на правову допомогу є надто завищеними та неспівмірними із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, зважаючи на складність справи.

Враховуючи викладене вище, з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у даній справі, обсяг і обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності і необхідності) та розумності їхнього розміру, враховуючи ціну позову, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу, а саме в сумі 10 000, 00 грн, а отже, заява позивача про стягнення з відповідача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 240-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву фізичної особи-підприємця Леонова Кирила Вікторовича задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Креатив-капітал» (07300, Київська обл., Вишгородський р-н, м. Вишгород, вул. Київська, буд. 10, ідентифікаційний код 39664078) на користь фізичної особи-підприємця Леонова Кирила Вікторовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

3. У задоволені іншої частини заяви відмовити.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

5. Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя В.М. Антонова