ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року Справа № 924/926/25

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Маціщук А.В.

суддя Бучинська Г.Б.

суддя Василишин А.Р.

секретар судового засідання Загородько Б.Ю.

за участю представників сторін:

позивача Приватного акціонерного товариства "Інвестиційний фонд "Київська Русь-МДС" - не з`явився

відповідача Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" - пред-к Соколовська В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго"

на рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.10.2025 р.

постановлене у м. Хмельницький, повний текст складено 06.11.2025 р.

у справі № 924/926/25 (суддя Шевчук О.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Інвестиційний фонд "Київська Русь-МДС"

до відповідача Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго"

про стягнення 580 588,33 грн. заборгованості з урахуванням інфляційних втрат та відсотків річних

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення від 28.10.2025 р. у справі № 924/926/25 Господарський суд Хмельницької області задоволив позов Приватного акціонерного товариства "Інвестиційний фонд "Київська Русь-МДС". Згідно з рішенням суду підлягає стягненню з Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" на користь Приватного акціонерного товариства "Інвестиційний фонд "Київська Русь-МДС" 438373,99 грн. заборгованості, 108169,35 грн. інфляційних втрат, 34044,99 грн. відсотків річних та 4336,65 грн. витрат по оплаті судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач Акціонерне товариство "Хмельницькобленерго" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" 4336,65 грн. витрат по оплаті судового збору та ухвалити нове рішення в цій частині, яким зменшити розмір належного до стягнення з відповідача судового збору з урахуванням перерахунку його розміру.

Вважає рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Пояснює, що відповідачем у встановлені строки заявлено про визнання позовних вимог (на суму основної заборгованості з виплати дивідендів), як того вимагає ч. 1 ст. 130 ГПК України та ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір". У зв`язку з цим вважає, що враховуючи, що при поданні позову до суду був вірно сплачений розмір судового збору у розмірі 6967,06 грн., тому 50% від сплаченого при поданні позову судового збору становить 3483,53 грн.

Вважає, що суд першої інстанції помилково вирішив стягнути з АТ «Хмельницькобленерго» суму судового збору в розмірі 4336,65, що на 853,12 грн. більше, ніж належить стягнути з відповідача (4336,65 грн - 3483,53 грн), в чому і полягає незаконність ухваленого рішення в цій частині.

Просить рішення Господарського суду Хмельницької області у справі № 924/926/25 від 28.10.2025 р. в частині стягнення з АТ «Хмельницькобленерго» на користь Приватного акціонерного товариства «Інвестиційний Фонд» Київська Русь-МДС» 4336,65 грн. витрат зі сплати судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким зменшити розмір стягнення з АТ «Хмельницькобленерго» на користь Приватного акціонерного товариства «Інвестиційний Фонд» Київська Русь-МДС» витрат зі сплати судового збору з урахуванням перерахунку його розміру.

Позивач Приватне акціонерне товариство "Інвестиційний фонд "Київська Русь-МДС" відзиву на апеляційну скаргу не подав, натомість до початку судового засідання подав клопотання, у якому просив здійснити розгляд апеляційної скарги на рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.10.2025 р. у справі № 924/926/25, призначений на 27.01.2026 р. о 10:40 год., за відсутності позивача та його представника. Явку представників у судове засідання 27.01.2026 р. позивач не забезпечив.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів враховує, що сторони, зокрема, позивач був повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи в установленому порядку /а.с. 204 у т.1/. Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась та додаткові докази судом не витребовувались, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представників позивача.

Представник відповідача/скаржника в судовому засіданні 27.01.2026 р. підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задоволити.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні пояснення представника відповідача/скаржника, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судом першої інстанції, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено наступне.

05.09.2025 р. Приватне акціонерне товариство "Інвестиційний фонд "Київська Русь-МДС" в електронному вигляді з використанням підсистеми «Електронний Суд» подало до Господарського суду Хмельницької області позовну заяву про стягнення з Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" 438373,99 грн. заборгованості з виплати дивідендів за 2021-2023 роки, 108169,35 грн. інфляційних втрат, обрахованих з листопада 2022 року по липень 2025 року та 34044,99 грн 3% річних, обрахованих за період з 30.10.2022 р. по 05.09.2025 р. /а.с. 1 4 у т.1/.

До позовної заяви додано платіжну інструкцію від 05.09.2025 р. № 653 про сплату 6967,06 грн. судового збору /а.с. 21 у т.1/.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем свого обов`язку з виплати дивідендів за 2021 2023 роки.

Ухвалою від 09.09.2025 р. Господарський суд Хмельницької області прийняв позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Інвестиційний фонд "Київська Русь-МДС" до розгляду, відкрив провадження у справі № 924/926/25 та призначив судове засідання на 07.10.2025 р. о 10:00 год.

24.09.2025 р. відповідач Акціонерне товариство "Хмельницькобленерго" подав відзив на позовну заяву, в якому просив позовні вимоги позивача задоволити частково та стягнути з Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" на користь Приватного акціонерного товариства "Інвестиційний фонд "Київська Русь-МДС" 438373,99 грн. заборгованості з виплати дивідендів за 2021-2023 роки, а у стягненні 108169,35 грн. інфляційних втрат та 34044,99 грн 3% річних відмовити у позові /а.с. 71 78 у т.1/.

Задоволивши позов, суд першої інстанції ухвалив рішення про стягнення з Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" на користь Приватного акціонерного товариства "Інвестиційний фонд "Київська Русь-МДС" 438373,99 грн. заборгованості, 108169,35 грн. інфляційних втрат та 34044,99 грн. відсотків річних.

При розподілі судових витрат суд першої інстанції, пославшись на ст. 129, 130 ГПК України, стягнув з відповідача на користь позивача 4336,65 грн. судового збору.

Згідно з додатковим рішенням від 06.11.2025 р. Господарський суд Хмельницької області, пославшись на ст. 130 ГПК України, повернув позивачу з Державного бюджету 2630,41 грн. судового збору.

Керуючись нормами ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тому апеляційний суд не перевіряє рішення по суті спору.

Колегія суддів відзначає, що рішення суду першої інстанції в частині розподілу судового збору не містить розрахунку розподілу судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, що не відповідає нормам ст. 236, 237 ГПК України. Але такий недолік рішення не впливає на його правильність, оскільки колегією суддів після здійснення розрахунку сум судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача та повернення останньому, встановлено, суми визначені судом першої інстанції правильно у відповідності до ст. 129-130 ГПК України та норм Закону України "Про судовий збір".

Так, відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Згідно з пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1, п. 1-3 ч. 4 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови у позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стаття 130 ГПК України передбачає порядок розподілу витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України встановлено, зокрема, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно ч. 5 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Як встановлено колегією суддів, звертаючись до суду із даним позовом, позивач згідно з платіжною інструкцією від 05.09.2025 р. № 653 /а.с. 21 у т.1/ сплатив судовий збір у належній сумі 6967,06 грн., що становить 1,5 % від ціни позову 580588,33 грн. з урахуванням коефіцієнту 0,8, який застосовується при поданні позову в електронному вигляді згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Звертається увага, що у позові об`єднані кілька позовних вимог майнового характеру, тоді як у відзиві відповідач визнав і просив стягнути тільки одну з вимог про стягнення 438373,99 грн. заборгованості з виплати дивідендів за 2021-2023 роки, тоді як у стягненні 142214,34 грн., а саме 108169,35 грн. інфляційних втрат та 34044,99 грн 3% річних відповідач просив відмовити /а.с. 71 78 у т.1/.

Відповідно, на підставі ст. 129 та ч. 1 ст. 130 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 % суми судового збору від суми визнаної відповідачем вимоги (438373,99 грн. * 1,5% * 0,8 * 50 % = 2630,24 грн.), а в решті витрати на судовий збір правомірно покладені на відповідача з урахуванням норм ст.129 ГПК України.

Доводи скаржника/відповідача про те, що суд першої інстанції помилково вирішив стягнути з АТ «Хмельницькобленерго» суму судового збору в розмірі 4336,65 грн., тоді як з АТ «Хмельницькобленерго» підлягає стягненню 50 % від всієї суми сплаченого позивачем судового збору при поданні позову є безпідставними, оскільки норми ч. 1 ст. 130 ГПК України необхідно застосовувати до тієї частини майнових та/або немайнових вимог, які визнаються відповідачем до початку розгляду справи по суті. До позовних вимог, які не визнаються і оспорюються, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат має керуватись загальними правилами розподілу судових витрат відповідно до ст. 129 ГПК України.

Такі правові висновки щодо застосування ч. 1 ст. 130 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 17.11.2022 р. у справі № 910/14479/21 та від 30.01.2025 р. у справі № 910/1157/24 і враховуються колегією суддів відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ч. 4 ст. 236 ГПК України.

За таких встановлених обставин колегія суддів висновує, що рішення суду першої інстанції в частині розподілу судового збору ухвалене з дотриманням норм ст. 129, ч. 1 ст. 130 ГПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

За результатом перегляду рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.10.2025 р. у справі № 924/926/25 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і немає підстав для його скасування чи зміни. Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.10.2025 р. у справі № 924/926/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Справу № 924/926/25 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений 29.01.2026 р.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.