ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" січня 2026 р. Справа № 924/1081/25

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю.В., при секретарі судового засідання Жиромській А.Ю., розглянувши матеріали справи

за первісним позовом обслуговуючого кооперативу "Бізнес Центр Егоїст", м.Хмельницький

до фізичної особи- підприємця Лісового Олега Віталійовича, м. Хмельницький

про стягнення грошей

та за зустрічним позовом фізичної особи- підприємця Лісового Олега Віталійовича, м. Хмельницький

до обслуговуючого кооперативу "Бізнес Центр Егоїст", м.Хмельницький

про стягнення збитків та моральної шкоди

за участю представників сторін (за первісним позовом):

від позивача Матущак А.В. - згідно ордеру,

від відповідача Козак Ю.Г. - згідно ордеру,

встановив:

Позивач за первісним позовом просить стягнути з фізичної особи-підприємця Лісового Олега Віталійовича 9163,77 грн. заборгованості згідно договору №205 про надання послуг з комплексного обслуговування, 92,14 грн. інфляційного збільшення, 1015,44 грн. штрафних санкцій.

В обґрунтування позову зазначає, що до 14.03.2025 року відповідач щомісячно оплачував послуги з комплексного обслуговування ОК «Бізнес Центр Егоїст», що підтверджується актами наданих послуг, підписаними відповідачем. Надалі відповідачу неодноразово повідомлялось про утворення боргу, проте, жодної оплати не надходило. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду із позов про стягнення боргу та штрафних санкцій.

Позивач у відзиві на зустрічну позовну заяву, сформованому в системі «Електронний суд», який надійшов до суду 01.12.25, заперечує щодо задоволення зустрічної позовної заяви. Зазначає, що ФОП Лісовий О.В. не виконує свої обов`язки, передбачені статутом кооперативу, дії відповідача спрямовані на недосягнення мети кооперативу. На думку позивача, договором не встановлено обов`язку надсилати рахунки рекомендованим поштовим відправленням, а спосіб надання відповідних рахунків договором не деталізований та здійснюється шляхом особистого вручення за можливості, а тільки у випадку відсутності користувача за місцем діяльності надсилається поштовим відправленням. Зазначає, що ФОП Лісовий О.В. неодноразово порушував свій обов`язок щодо сплати платежів своєчасно та в повному обсязі, тому кооператив мав право здійснювати відключення відповідача від електропостачання. Крім того, повідомляє, що кооператив листом від 13.02.25 попередив відповідача про наявність права на відключення у зв`язку із систематичним порушенням строку оплати за договором. Зазначене відключення електроенергії тлумачиться позивачем як захід цивільно правової відповідальності з метою припинення та попередження порушення відповідачем своїх зобов`язань.

Відповідач у відзиві на позов проти позовних вимог заперечує, свої заперечення та аргументи також виклав у зустрічній позовній заяві (яка прийнята ухвалою суду від 14.11.2025 року), в якій просить стягнути з обслуговуючого кооперативу "Бізнес Центр Егоїст" збитки у розмірі 156 382,21 грн., з яких 82100,00 грн. реальні збитки, 74282,21 грн. упущену вигоду та моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн., посилаючись на ст.ст. 16, 22, 1066, 1067 Цивільного кодексу України.

В обгрунтування вимог зазначає, що дії ОК "Бізнес Центр Егоїст" з приводу безпідставного відключення електропостачання офісу №205 02.04.2025 призвело до зриву тендеру, участь в якому брав ФОП Лісовий О.В, тендерна пропозиція якого була визначена найбільш економічно вигідною, що стало причиною нанесення прямих збитків.

Звертає увагу, що оплата послуг за договором №205 про надання послуг з комплексного обслуговування за місяць січень на лютий здійснювалася вчасно. Проте, у квітні 2025 року, а саме з 02.04.2025, з моменту безпідставного та протиправного припинення позивачем надання послуг за договором № 205, відповідач оплату послуг за договором припинив.

Відповідач зазначає, що 2 квітня 2025 року, з незрозумілих підстав, починаючи з 12 год. 54 хв. позивач за первісним позовом безпідставно припинив електропостачання, відключив офіс №205, власником якого є ФОП Лісовий О.В., від електроживлення, що унеможливило функціонування офісу відповідача та здійснення ним господарської діяльності у вказаному oфici, а саме: відпуск товару, участь у тендерах та аукціонах, що завдало істотних збитків ФОП Лісовому О.В, так як останній є офіційним реселером компанії AJAX на території України.

Акцентує увагу, що 2 квітня 2025 року відбувався тендер за участі ФОП Лісовий О.В. в системі закупівель № UА-2025-03-21-005295-а Лот постачання «Системи та пристрої нагляду та охорони» за замовленням Управління поліції охорони в Одеській області. У вказаному тендері ФОП Лісовий О.В. згідно протоколу № 61 вiд 03.04.2025 був обраний за найбільш економічно вигідною тендерною пропозицією в сумі 503110,00 грн. За результатами розгляду 02.04.2025 тендерної пропозиції замовник виявив відсутність певних документів i надав відповідачу час для доповнення їх в термін вказаний у торгах: «вимога про усунення невідповідностей до 02.04.2025 13:21 год». Саме в час внесення відповідачем додаткових документів на вимогу замовника тендеру в електронний реєстр закупівель, позивачем за первісним позовом в 12 год. 54 хв. 2 квітня 2025 року було вимкнено електропостачання в oфici №205 i не було включено додаткове чи резервне електропостачання (генератор, наявність якого присутня у позивача, так як всі користувачі БЦ «ЕГОЇСТ» власним коштом придбали вказаний генератор), що спричинило відсутність доступу відповідачу до майданчику електронних закупівель та вчасного внесення відповідних документів на вимогу замовника тендеру у визначений ним час у систему «Прозорро». У зв`язку з чим відповідача було дискваліфіковано, обрано переможцем іншого учасника тендеру, що спричинило пряму фінансову втрату ФОП Лісовому О.В. на суму 82100,00 грн.

Відповідач у зустрічній позовній заяві зазначає, що втрачений заробіток ФОП Лiсовим О.В. через протиправні дії позивача стосовно безпідставного відключення його офісу № 205 вiд електроживлення у період з 02.04.2025 по 07.04.2025 включно становить 74 282, 21 грн., що складає упущено вигоду для відповідача та надає відповідний розрахунок. Наголошує, що протягом п`яти робочих ФОП Лісовий О.В. був позбавлений можливості здійснювати підприємницьку діяльність з продажу товарів, так як будучи ФОПом 3-i групи на спрощеній системі оподаткування відповідач здійснює розрахунок за торгівлю продукцією способом еквайринг (безготівковими платежами через термінали точок продажу платіжними картками, смартфонами з NFС-технологією та смартгодинниками), що є неможливим без світла.

Втрата 02.04.2025 потенційного заробітку в сумі чистого доходу 82100,00 грн. та в подальшому повне зупинення господарської діяльності з 02.04.2025 до 07.04.2025 у зв`язку з безпідставним відключенням світла в офісі № 205 завдали відповідачу емоційного стресу, душевних страждань. Крім того, вказані дії позивача за первісним позовом призвели до зниження ділової репутації відповідача та спричинили останньому моральної шкоди, яку відповідач оцінює в розмірі 10000,00 грн.

У відповіді на відзив на зустрічний позов, сформованому через систему «Електронний суд» 04.12.25, відповідач зазначає, що правовідносини між ФОП Лісовим О.В. та кооперативом, про які зазначає позивач у відзиві на зустрічну позовну заяву, мають корпоративний характер, і не мають жодного відношення до предмету спору. Твердження первісного позивача, що ФОП Лісовий О.В. не сплатив своєчасно та в повному обсязі належні платежі суперечить фактичним обставинам та умовам договору № 205, так як вартість послуг за договором оплачена первісним відповідачем за місяці січень, лютий у повному обсязі та у сумі, що відповідає виставленим йому рахункам, вчасно, протягом 5-ти банківських днів з дня одержання первісним відповідачем рахунку, що відповідає умовам договору, а саме п.4.4. Крім того, відповідач акцентує увагу, що до відзиву первісним позивачем долучено лист попередження №13/03 від 13.03.25, а не від 13.02.25 як вказано у відзиві. Вказаний лист первісний відповідач не отримував; первісним позивачем не надано доказів його направлення.

Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні первісний позов підтримав, проти вимог зустрічного позову заперечив.

Представник відповідача за первісним позовом у судовому засіданні підтримав позицію викладену у зустрічній позовній заяві. У первісному позові просить відмовити.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реестрацію права власності № 309599100 вiд 12.09.2022 Лiсовий Олег Віталійович є власником нежитлового приміщення № 205 площею 23,5 кв.м., що розташоване на 2-му поверсі за адресою: АДРЕСА_1 .

За вказаною адресою у нежитловому приміщенні №205 ФОП Лісовий О.В. здійснює підприємницьку діяльність у магазині «ФОРТЕЦЯ», а саме здійснює продаж продукції «AJAX». Згідно листа вих. № АSМ-24/439 вiд 19.11.2024 ФОП Лісовий О.В. є офіційним дистриб`ютор даної продукції.

01.01.2025 року між обслуговуючим кооперативом «Бізнес Центру Егоїст» (виконавцем) та Лісовим Олегом Віталійовичем ( користувачем) укладено договір №205 про надання послуг з комплексного обслуговування Бізнес центру «ЕГОЇСТ».

Відповідно до п. 1.2. договору виконавець, на умовах оплатності, самостійно або шляхом залучення на конкурсних засадах юридичних та/чи фізичних осіб (підрядних організацій) забезпечує впорядковане і ефективне використання приміщень та площ загального користування будівлі Бізнес центру «ЕГОЇСТ», розташованого за адресою: м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 3-А (надалі - «БЦ»), належну експлуатацію, обслуговування, утримання та поточний ремонт. Повний перелік послуг з комплексного обслуговування БЦ, додається до договору, як додаток №1.

Згідно з п.1.3. договору по електропостачанню, водопостачанню, водовідведенню, водовідведенню зливових стоків, орендній плані за земельну ділянку та інш. (далі за текстом договру «Експлуатаційні витрати»), виконавець здійнює оплату на рахунки шдприемств, що надають ui послуги, вщповщно до показниюш л!чильник1в вщповщно до дночих тарифів.

Відповідно до пункту 1.4. договору користувач зобов`язується сплачувати виконавцю відповідні платежі за належним чином надані послуги у порядку та на умовах, що зазначені у цьому договорі.

Згідно з п.2.1. договору виконавець має право:

- вимагати від користувача своєчасного внесення ним оплати відповідно до умов договору (п.2.1.2.);

- надсилати письмове попередження користувачу про наявність заборгованості по сплаті відкодування експлуатаційних витрат та послуг з комплексного обслуговування БЦ, із зазначенням вартості заборгованості, періоду заборгованості та граничного терміну (строку) її погашення (сплати) у триденний термін до дата запланованого відключення нежитлового приміщення користувача (п.2.1.3.);

- самостійно проводите відключення нежитлового приміщення користувача від комунікаційних мереж (електро-, водо- та каналізації) у випадку наявності заборгованості по сплаті відшкодування експлуатаційних витрат та послуг з комплексного обслуговування БЦ більше ніж за 10 (десять) календарних днів (п.2.1.4.).

Відповідно до п.2.2.2 договору користувач має право вимагати від виконавця належного виконання покладених на нього обов`язків шодо комплексного обслуговування БЦ.

Користувач має право вимагати захисту своїх порушених прав, в тому числі вимагати відкодування завданих йому збитків в результаті неналежного надання послуг з боку Виконавця (п.2.2.4. договору).

У п. 4.1. передбачено, що ціна договру визначається як сума плати за послугу з комплексного обслуговування БЦ і суми відшкодування експлуатаційних витрат.

Відповідно до п.4.3. договору на початку кожного місяця, але не пізніше 3 (третього) числа, виконавець зобов`язується надавати користувачу рахунки на оплату послуг з комплексного обслуговування БЦ та відшкодування експлуатаційних витрат.

Згідно з п.4.4. договору користувач здійснює оплату за послуги з комплексного обслуговування БЦ та відшкодування експлуатаційних витрат за звітний місяць протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання рахунків, але не пізніше 10 (десятого) числа поточного місяця на підставі цього договору в національній валюті України шляхом перерахування відповідної суми коштів на розрахунковий рахунок виконавця.

Датою здійснення оплати відповідно до умов цього договору вважається дата надходження коштів на розрахунковий рахунок виконавця (п.4.5. договору).

Відповідно до п. 4.7. договору за несвоєчасне внесення плати користувач сплачує на користь виконавця пеню у poзмірі та порядку встановленому чинним законодавством України за кожен день прострочення оплат.

По закінченню кожного місяця, виконавець направляє на підписання користувачу Акт здачі-прийому наданих послуг. Користувач зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання Акту здачі-прийому наданих послуг підписати його i передати виконавцю, або направити виконавцю в цей же термін письмову мотивовану відмову від підписання акту. У paзi, якщо протягом 5 (п`яти) днів після отримання користувач не підписав Акт виконаних робіт i не надав вмотивованих пояснень відмови його підписання, послуги вважаються наданими в повному обсязі (п.4.8. договору).

У п. 5.2. договору сторонни передбачили, що у paзi порушення однією із сторін умов договору, iнша сторона письмово викликає представника цієї сторони для складання та підписання акта-претензії, в якому зазначаються порушені пункти договору.

Акт-претензія складається сторонами i скріплюється їхніми підписами. У paзі неприбуття представника однієї із сторін у двох денний термін або відмови його від підписання, акт-претензія вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два користувача приміщень у БЦ.

Акт-претензія, не пізніше наступного дня з моменту його складання та підписання, надсилається іншій сторонi, яка у п`ятиденний термін приймає рішення про задоволення або при відмову в задоволення претензій з обгрунтуванням причин такої відмови.

Згідно з п.5.3. договору затримка по сплаті рахунків за послуги з комплексного обслуговування БЦ та відшкодування експлуатаційних витрат дозволяє виконавцю скористатися п.п 2.1.3 та 2.1.4 цього договору.

Виконавець не несе відповідальності перед Користувачем за збитки в зв`язку з віключенням або збоями в енергопостачанні, водопостачанні, каналізації i водовідведенні у БЦ, що відбулися не з вини виконавця (п.5.6. договору).

Відповідно до п.5.8. договору користувач звільняється від сплати послуг з комплексного обслуговування БЦ за весь час у разі: послуги з комплексного обслуговування БЦ виконавцем не надавалися, в тому числі в зв`язку iз виникненням i усуненням аварій інженерних мереж i комунікацій (п5.8.1.); послуги надавалися виконавцем неналежної якості (п.5.8.2.).

Договор набирає чинності з дати укладення i діє до « 31» грудня 2025 року, а в частині виконання грошових зобов`язань - до повного їх виконання сторонами (п.7.1. договору).

Пункт 8.1. договору передбачає, що всі додаткові угоди, рахунки, звіти, акти, повідомлення, запити, вимоги або будь-яка iнша кореспонденція за цим договором виконуються в письмовій формі українською мовою та доставляються рекомендованим поштовим відправленням, та, для зручності, можуть надсилатися до приміщення користувача, а також дублюватися електронною поштою чи факсом відповідній стороні за адресами визначеними у розділі 10 даного договору.

Відповідно до п. 10.3 договір має такі додатки, які становлять його невід`ємну частину:

Додаток №1 - Перелік послуг з комплексного обслуговування БЦ;

Додаток №2 - Poзмip тарифу з комплексного обслуговування БЦ;

Додаток №3 - Правила i положення Бізнес центру «ЕГОЇСТ».

В матеріалах справи наявна скріншоти роздруківки з месенджеру «Viber», з яких вбачається, що 11.02.2025 року позивач за первісним позовом направив відповідачу через месенджер «Viber» рахунок на оплату №33 вiд 31.01.2025 на суму 1786,45 грн.

12.02.2025 згідно платіжної інструкції №11Х5-5МА4-3403-ЗРВ2 відповідач за первісним позовом здійснив оплату за надані послуги.

11.03.2025 року позивач за первісним позовом направив відповідачу через месенджер «Viber» рахунок на оплату №84 вiд 28.02.2025 на суму 2588,31 грн.

14.03.2025 згідно платіжної інструкції №Н775-281С-6СКН-42Н4 відповідач за первісним позовом здійснив оплату за надані послуги.

15.04.2025 позивач за первісним позовом направив відповідачу через месенджер «Viber» рахунок на оплату №135 вiд 31.03.2025 на суму 1822,66 грн.

02.04.2025 року відбувався тендер за участі ФОП Лісового О.В. в системі закупівель №UА-2025-03-21-005295-а Лот постачання «Системи та пристрої нагляду та охорони» за замовленням Управління поліції охорони в Одеській області.

За результатами оцінки тендерних пропозицій щодо закупівлі за кодом ДК 021:2015-(35120000-1) Системи та пристрої нагляду та охорони найбільш економічно вигідною тендерною пропозицією визначена тендерна пропозиція від учасника - ФОП Лісовий О.В. в сумі 503110,00 грн.

За результатами розгляду тендерної пропозиції учасника - ФОП Лісового О.В. на відповідність вимогам тендерної документації, умовам технічної специфікації замовник виявив невідповідність в інформації та/або документах та надав Лісовому О.В. час для доповнення в термін вказаний у торгах: «вимога про усунення невідповідностей до 02.04.2025 13:21 год.».

Відповідно до протоколу №61 щодо прийняття рішення уповноваженою особою Управління поліції охорони в Одеській області від 03.04.2025 року відхилено тендерну пропозицію учасника ФОП Лісовий О.В. щодо закупівлі за кодом -(35120000-1) Системи та пристрої нагляду та охорони на підставі підпункту 1 пункту 44 Особливостей.

02.04.2025 року о 12 год. 24хв. офіс №205 первісним позивачем було відключено від електроживлення. Вказану подію відповідач за первісним позовом зафіксував у повідомленні через месенджер «Viber» до адміністратора ОК "Бізнес Центр Егоїст" від 02.04.2025, разом з прінскріном з офіційної сторінки Хмельницький РЕМ про відсутність аварійних відключень світла за вказаною адресою, прінскріном з власної системи Позивача Jeweller (блоку керування охоронної системи та світлом за офісом) про «відсутнє зовнiшнє живлення хаба» , «зв`язок з охороною Jeweller втрачено», «пристрій вимикач у oфici недоступний» 02.04.2025 о 12 год. 54 хв.

02.04.2025 ФОП Лісовий О.В. звернувся до відділу поліції Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області із заявою з метою фіксування протиправних дій заступника директора бізнес центру, а саме відключення електроенергії в офісі №205 та заподіяння матеріальних збитків.

Листом вiд 28.04.2025 вих. № 70532-2025 начальники Відділення поліції №1 Хмельницького РУП ГУ НП в Хмельницькій області Рябушенко С. повідомив ФОП Лісового О.В., що дані відносини розглядаються у судовому порядку.

04.04.2025 ФОП Лісовий О.В. звернувся із скаргою вих. №12/14 до голови правління ОК "Бізнес Центр Егоїст", у якій запропонував припинити протиправні дії - неправомірне відключення електроенергії та відшкодувати завдані збитки в досудовому порядку. Дана скарга була передана позивачу через охоронця бізнес центру та надіслана 15.04.2025 через месенджер «Viber».

14.04.2025 ФОП Лісовий О.В. звернувся із повідомленням вих. №15/25 до голови правління ОК "Бізнес Центр Егоїст" у якому повідомив про заподіяні збитки та про відмову в подальшому оплачувати будь-які рахунки стосовно надання послуг з обслуговування офісу №205, так як такого обслуговування вiд останнього не отримав безпідставно з 02.04.2025 та запропонував врегулювати спір в досудовому порядку. Вказане повідомлення було передане позивачу через охоронця бізнес центру наручно та надіслане 15.04.2025 через месенджер «Viber».

07.07.2025 року ФОП Лісовий О.В. звернувся до голови правління ОК "Бізнес Центр Егоїст" із повідомленням про складання акту-претензії (вих. № 7/5 вiд 07.07.2025) у зв`язку із порушення позивачем (за первісним позовом) умов договору. Дане повідомлення було передане адміністрації ОК "Бізнес Центр Егоїст" через охоронця.

20.07.2025 року ФОП Лісовим О.В. складено акт-претензію щодо невиконання умов договору №205 про надання послуг з комплексного обслуговування «Бізнес Центру Егоїст» від 01.01.2025 та безпідставного припинення електропостачання. Акт-претензія підписаний ще одним користувачем приміщення офіс 101.

21.07.2025 акт-претензія від 20.07.2025 разом із скаргою вих. №12/14 від 04.04.2025, повідомленням вих. №15/25 від 14.04.2025 направлені на офіційну адресу позивача за первісним позовом рекомендованим повідомленням №494. Крім того, зазначені документи 08.08.2025 надіслані позивачу через месенджер «Viber».

20.10.2025 року ФОП Лісовий О.В. звернувся до голови правління ОК "Бізнес Центр Егоїст" із повідомленням про складання акту взаєморозрахунків та досудового врегулювання спору. Повідомлення надіслане позивачу через месенджер «Viber» 21.10.25.

Позивачем за первісним позов до матеріалів справи долучено акти надання послуг №33 від 31.01.25р. на суму 1786,45грн., №84 від 28.02.25 на суму 2588,31 грн., №135 від 31.03.25р. на суму 1822,66 грн., №186 від 30.04.25р. на суму 1494,70 грн., №237 від 31.05.25р. на суму 1268,64 грн., №289 від 30.06.25р. на суму 1098,83 грн., №341 від 31.07.25р. на суму 1160,46 грн., №394 від 31.08.25р. на суму 1208,86 грн., №414 від 30.09.25р. на суму 1109,62 грн.

Докази направлення чи вручення вищевказаних актів відповідачу в матеріалах справи відсутні. Відповідачем вищевказані акти не підписані.

Відповідачем за первісним позовом до матеріалів справи також долучено скаргу від 23.10.25 на неправомірне відключення електропостачання обслуговуючим кооперативом до НКРЕКП, заяву до АТ «Хмельницькобленерго» від 28.10.25, лист АТ «Хмельницькобленерго» від 30.10.25 щодо надання відповіді на звернення, виписку по рахунку фізичної особи-підприємця від 28.10.25, цінову пропозицію на суму 503110,00 грн., рахунок на оплату №16771 від 26.03.25 на суму 395065,24 грн., витяг №57445 з реєстру платників єдиного податку, аудіозапис звукозапису розмови охоронця ОК "Бізнес Центр Егоїст" та ФОП Лісового О., розрахунок суми збитків та моральної шкоди.

Дослідивши наявні в справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд враховує наступне.

Щодо первісного позову.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного Кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії, або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

З матеріалів справи вбачається, 01.01.2025 року між обслуговуючим кооперативом «Бізнес Центру Егоїст» (виконавцем) та Лісовим Олегом Віталійовичем ( користувачем) укладено договір №205 про надання послуг з комплексного обслуговування Бізнес центру «ЕГОЇСТ», відповідно до умов якого виконавець, на умовах оплатності, самостійно або шляхом залучення на конкурсних засадах юридичних та/чи фізичних осіб (підрядних організацій) забезпечує впорядковане і ефективне використання приміщень та площ загального користування будівлі Бізнес центру «ЕГОЇСТ», розташованого за адресою: м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 3-А, належну експлуатацію, обслуговування, утримання та поточний ремонт.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Порядок проведення розрахунків передбачений п.п. 4.3, 4.4., 4.5, 4.8 договору. За вказаними умовами договору первісний позивач має не пізніше 3 (третього) числа кожного місяці надавати відповідачу рахунки на оплату послуг з комплексного обслуговування БЦ та відшкодування експлуатаційних витрат. А первісний відповідач, в свою чергу здійснює оплату за послуги з комплексного обслуговування БЦ та відшкодування експлуатаційних витрат за звітний місяць протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання рахунків, але не пізніше 10 (десятого) числа поточного місяця.

Як вбачається з матеріалів справи, первісним позивачем через месенджер «Viber» були направлені первісному відповідачу рахунки на оплату послуг за січень, лютий, зокрема 11.02.2025 року - рахунок на оплату №33 вiд 31.01.2025 на суму 1786,45 грн., який сплачений відповідачем 12.02.2025 згідно платіжної інструкції №11Х5-5МА4-3403-ЗРВ2; 11.03.2025 року - рахунок на оплату №84 вiд 28.02.2025 на суму 2588,31 грн., який сплачений відповідачем 14.03.2025 згідно платіжної інструкції №Н775-281С-6СКН-42Н4. Рахунок на №135 від 31.03.2025 на суму 1822,66 грн. був направлений 15.04.2025.

Пунктами 2.1.3, 2.1.4 договору передбачено право первісного позивача надсилати письмове попередження відповідачу про наявність заборгованості по сплаті відшкодування експлуатаційних витрат та послуг з комплексного обслуговування БЦ, із зазначенням вартості заборгованості, періоду заборгованості та граничного терміну (строку) її погашення (сплати); самостійно проводите відключення нежитлового приміщення відповідача від комунікаційних мереж (електро-, водо- та каналізації) у випадку наявності заборгованості по сплаті відшкодування експлуатаційних витрат та послуг з комплексного обслуговування БЦ більше ніж за 10 (десять) календарних днів.

Однак, доказів надсилання письмового попередження матеріали справи не містять. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, станом на 02.04.2025 року у відповідача не було заборгованості по оплаті послуг.

Представник первісного позивача у судовому засіданні повідомив, що передумовою подання позову слугував конфлікт між ФОП Лісовим О. та керівництвом ОК "Бізнес Центр Егоїст".

Через конфлікт щодо відключення від енергоживлення приміщення №205 Лісовий О., як він зазначає в зустрічній позовній заяві, 14.04.25 надіслав на ім`я відповідача повідомлення за вих. №15/25 про заподіяні збитки та відповідно відмову від оплати рахунків за надання послуг з обслуговування.

У п.5.8. договору передбачено, що користувач звільняється від сплати послуг з комплексного обслуговування БЦ за весь час у разі якщо послуги з комплексного обслуговування БЦ виконавцем не надавалися.

Представник первісного відповідача стверджує, що після отримання повідомлення про відмову від оплати послуг з обслуговування первісний позивач перестав надавати щомісячні рахунки. Оскільки сума послуг не є сталою, то без рахунків та актів здачі-прийому наданих послуг, первісний відповідач навіть за бажання провести оплату не міг її провести.

Згідно з п.4.8. договору по закінченню кожного місяця, виконавець направляє на підписання користувачу Акт здачі-прийому наданих послуг. Користувач зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання Акту здачі-прийому наданих послуг підписати його i передати виконавцю, або направити виконавцю в цей же термін письмову мотивовану відмову від підписання акту.

ФОП Лісовий О.В., діючи відповідно п.5.2. договору, а саме з метою фіксування порушення однією із сторін умов договору склав акт-претензію від 20.07.25, яка 21.07.2025 разом із скаргою вих. №12/14 від 04.04.2025, повідомленням вих. №15/25 від 14.04.2025 направлені на офіційну адресу позивача за первісним позовом рекомендованим повідомленням №494.

Доводячи свій позов первісний позивач надав суду в якості доказів не затверджені (не підписані) ФОП Лісовим О.В. акти наданих послуг з березня по вересень 2025 року. Однак, первісний відповідач не надав суду будь-яких доказів направлення їх ФОП Лісовому О.В. як це передбачено п.4.8. договору.

Не направлення ФОП Лісовому О.В. актів та рахунків унеможливлює виконання ним зобов`язань щодо оплати послуг з обслуговування. При цьому, надаючи юридичну оцінку відмові Лісового О.В. від оплати цих послуг через збитки суд відмічає її неправомірність, оскільки вказані збитки не змінюють та не припиняють договірних зобов`язань по оплаті з комплексного обслуговування.

Посилання позивача за первісним позовом на те, що рахунки виставлялися через месенджер «Viber» судом оцінюється критично, оскільки виставлення рахунків в такий спосіб не узгоджується з положенням п.8.1. договору, яким передбачено, що всі рахунки доставляються рекомендованим поштовим відправленням.

Таким чином, здійснений первісним позивачем розрахунок позовним вимог, в тому числі нарахування інфляційних втрат та штрафних санкцій (пені) не відповідає умовам договору, оскільки не можливо визначити момент прострочення.

З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні первісного позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача за первісним позовом у зв`язку з відмовою в його задоволенні.

Щодо зустрічного позову.

Підпунктом 8 п. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним з способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Приписами статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Верховний Суд у постанові від 25.03.2021 у справі № 910/4608/20, зокрема, зазначив, що для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

При цьому, на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Натомість вина боржника у порушенні зобов`язання презюмується та не підлягає доведенню кредитором, тобто саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Суд зауважує, що Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Близький по змісту правовий висновок, викладений і у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Обґрунтовуючи позовні вимоги за зустрічним позовом в частині стягнення збитків, первісний відповідач доводить, що внаслідок протиправих дiй первісного позивача, а саме відключення нежитлового приміщення № 205 вiд електропостачання 02.04.2025 з 12 год. 54 хв. призвело до того, що ФОП Лісовий О.В. не зумів додати до лоту закупівель на вимогу замовника відскановані додаткові документи до 13 год. 21 хв. 02.04.2025 року, через що було відхилено його тендерну пропозиція, яка була визначена найбільш економічно вигідною.

За розрахунком первісного відповідача реальні збитки становлять 82100,00 грн. (різниця між ціновою пропозицією, яка була заявлена на тендері за вирахуванням податку (ФОП Лісовий О.В. є платником 3-i групи єдиного податку, що має ставку оподаткування 5%) 503 110,00 грн. 5% =77 955,00 грн. та ціною придбання товару 395065,24 грн. (згідно рахунку №61771 від 26.03.25) -789,76 грн. вартість послуг логістики, які за умовами тендеру сплачує Лісовий О.).

При цьому, позивач вказує, що вказані збитки є прямим наслідком невиконання первісним позивачем договірних зобов`язань.

Відповідно до п.2.2.4. договору користувач має право вимагати захисту своїх порушених прав, в тому числі вимагати відкодування завданих йому збитків в результаті неналежного надання послуг з боку виконавця.

Так як станом на 02.04.25 у первісного відповідача не існувало заборгованості по сплаті послуг з комплексного обслуговування БЦ, то у первісного позивача не було підстав для відключення нежитлового приміщення №205 від електропостачання.

Виходячи із встановлених обставин та матеріалів справи, суд зазначає, що в діях первісного позивача наявні всі елементи складу правопорушення, зокрема: протиправна поведінка, яка полягає у відключенні електропостанння нежитлового приміщення №205; безпосередньо завдані збитки відповідачу; причинний зв`язок між протиправною поведінкою позивача та збитками; вина позивача, яка виражена у порушенні умов договору про надання послуг з комплексного обслуговування БЦ та відсутності попередження про відключення електропостачання.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення реальних збитків в розмірі 82100,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення 74282,21 грн. збитків, що виражені в неодержаному прибутку (упущеній вигоді) внаслідок відключення електропостачання, суд відзначає наступне.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Упущена вигода як правова категорія за своєю суттю є не отриманим доходом (майновими втратами), який(і) з урахуванням розумних витрат на його отримання міг реально отримати кредитор за звичайних обставин, якби його право не було порушено, а боржник додержувався правил здійснення господарської діяльності.

Відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди є формою цивільно-правової відповідальності, для застосування якої необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; 2) збитків, заподіяних такою особою; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і збитками; 4) вини особи, яка заподіяла збитки, в тому числі встановлення заходів, вжитих кредитором для одержання такої вигоди. За відсутності одного із елементів складу цивільного правопорушення відповідальності з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди не настає.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04.07.2011 у справі №3-64гс11, постановах Верховного Суду від 09.10.2018 у справі №908/2261/17, від 31.07.2019 у справі №910/15865/14, від 30.09.2021 у справі №922/3928/20.

За загальними правилами розподілу обов`язку доказування кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 2 та ч. 3 ст. 74 ГПК України).

Відповідно до ст. 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання.

Тобто вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди мають бути обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами про реальну можливість отримання позивачем відповідних доходів, але не отриманих через винні дії відповідача (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №127/16524/16-ц).

Доказуючи наявність упущеної вигоди, кредитор має довести факти вжиття певних заходів щодо одержання таких доходів. Якщо неодержання кредитором очікуваних доходів є наслідком недбалої поведінки самого кредитора, така упущена вигода не підлягає відшкодуванню (подібні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 06.12.2019 у справі №908/2486/18, від 15.10.2020 у справі №922/3669/19, від 16.06.2021 у справі №910/14341/18).

Відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди має свою специфіку, обумовлену низкою факторів, що зумовлено, зокрема, особливістю правової природи категорії збитків у вигляді упущеної вигоди, оскільки момент вчинення правопорушення упущена вигода є лише можливою (майбутньою), а не наявною майновою втратою, а її розмір допустимо встановити лише приблизно, із деякими припущеннями, адже досить складним є визначення розміру тих втрат, які ще не сталися (не наступили фізично), позаяк невідомо, які чинники могли б мати вплив на прибуток (постанова Верховного Суду від 10.11.2022 у cправі № 910/7511/20).

Тож у з`ясуванні критеріїв, яким слід керуватися при визначені (обрахунку) розміру збитків у вигляді упущеної вигоди, слід зважати на сутність правової природи категорії упущена вигода, принципи на яких ґрунтується виконання зобов`язання з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, а також функції, які повинно виконувати відшкодування збитків.

Відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди пов`язує можливість отримання доходу (майнових вигод) особою, право якої порушено, саме із звичайними обставинами, тобто звичайними умовами цивільного/ господарського обороту.

Тому при визначенні (обчисленні) розміру упущеної вигоди першочергове значення має урахування критерію звичайних обставин (умов цивільного/господарського обороту), за яких кредитор мав достатні очікування на отримання відповідного доходу в разі належного виконання боржником своїх обов`язків.

При цьому звичайними обставинами (умовами цивільного/господарського обороту) фактично є типові (нормальні) обставини (умови) комерційного обігу (функціонування ринку), а не теоретично, потенційно можливі, особливо сприятливі ситуації, що мали місце під час неналежного виконання боржником своїх обов`язків.

Іншим критерієм, який необхідно враховувати при визначенні (розрахунку) розміру упущеної вигоди, є критерій розумності витрат. Сутнісний зміст цього критерію та необхідність урахування при розрахунку упущеної вигоди обумовлений принципами зобов`язального права та загальними засадами цивільного законодавства, з яких мають виходити усі без виключення учасники цивільних відносин.

Аналіз таких принципів цивільного права як справедливість, добросовісність, розумність дає підстави для висновку, що розумними витратами є витрати кредитора на отримання доходів, які він поніс би, якби не відбулося порушення права.

Слід зазначити, що визначаючи розмір збитків у вигляді упущеної вигоди, необхідно також враховувати компенсаційну функцію, яку повинно виконувати відповідне відшкодування, яка виходить з неприпустимості збагачення потерпілої сторони зобов`язання (кредитора) та визначає своїм завданням компенсацію кредитору дійсних негативних наслідків порушення його прав. Іншими словами відновлення майнового стану кредитора за рахунок боржника має здійснюватися із розрахунку еквівалентності, співмірності між собою відшкодування та збитків.

Відтак, при визначенні розміру збитків у вигляді упущеної вигоди слід керуватися такими критеріями її розрахунку (обчислення) як: 1) звичайні обставини (умови цивільного/господарського обороту); 2) розумні витрати; 3) компенсаційність відшкодування збитків.

Відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди як форма цивільно-правової відповідальності застосовується з метою захисту порушених (невизнаних) цивільних прав й інтересів, та полягає у відшкодуванні правопорушником вартості майнової вигоди, яку потерпіла особа могла б мати, якби її суб`єктивне право не було порушеним (невизнаним).

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов`язків. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У виді упущеної вигоди відшкодовуються та шкода (збитки), які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення.

Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 923/700/17, від 30.03.2021 у справі №908/2261/17, від 11.11.2021 у справі № 910/7511/20.

Визначаючи розмір матеріальних збитків, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (зроблений розрахунок упущеної вигоди), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.09.2020 у справі №926/1904/19).

Обґрунтовуючи розмір упущеної вигоди відповідач зазначає, що сумарний дохід ФОП Лісовий О.В. вiд його підприємницької діяльності за період з 01.02.2025 по 31.05.2025 становить 1782773,16 грн., що підтверджується випискою по рахунку НОМЕР_1 28.10.2025 АТ «УНIВЕРСАЛ БАНК». Середній дохід вiд підприємницької діяльності за місяць, відповідно, становить: 1782773,16 / 4 = 445693,29 грн. За квітень 2025 року вартість доходу ФОП Лісового О.В. за 1 день, з урахуванням середньомісячного доходу Лісового О. вiд його господарської діяльності, становить: 445 693,29 / 30 днів =14 856,44 грн. в день. Отже, втрачений заробіток ФОП Лiсового О.В. через безпідставне відключення електроенергії в нежитловому приміщенні №205 у період з 02.04.2025 по 07.04.2025 включно становить 74282,21 грн.(14856,44 * 5 робочих днів).

Суд відмічає, що упущена вигода є лише можливою (майбутньою), а не наявною майновою втратою, тому її розмір визначається достатньо обґрунтованим розрахунком і може допускати незначну похибку.

Разом з тим у даному випадку вимога позивача про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 74282,21 грн. є обґрунтована, документально підтверджена, а тому підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн., то суд виходить з наступного.

Відповідно до загальних положень Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч. ч. 3, 4 ст. 23 Цивільного кодексу України).

Крім цього, підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені й ст. 1167 Цивільного кодексу України.

Суд звертає увагу відповідача за первісним позовом, що право на відшкодування моральної шкоди за нормами чинного законодавства не є матеріальною гарантією, оскільки жоден закон не встановлює імперативний обов`язок компенсації. Зазначене право на відшкодування - це процесуальна можливість довести наявність шкоди, визначити її розмір та отримати через судовий розгляд цього питання відповідну компенсацію.

Верховний Суд у постанові від 11.01.2024 у справі № 910/479/21 також акцентує, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Відповідач у зустрічній позовній заяві зазначає, що протиправні дії позивача безпідставне відключення світла, спричинили для нього душевні страждання та нервові потрясіння.

Однак, матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту нервових потрясінь, як і доказів того, що дії позивача прямо чи опосередковано спрямовані на приниження ділової репутації ФОП Лісового О.В. і що такі негативні емоції досягли рівня страждання, які заподіяли моральну шкоду.

Виходячи з вищенаведеного, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог відповідача про відшкодування моральної шкоди.

Згідно з частин 1, 3 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до приписів статті 73 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про часткове задоволення зустрічних позовних вимог у даній справі та стягненню з обслуговуючого кооперативу "Бізнес Центр Егоїст" на користь ФОП Лісового Олега Віталійовича 82100,00 грн. реальних збитків, 74282,21 грн. упущеної вигоди. В стягненні 10000,00 грн. моральної шкоди суд відмовляє.

У зв?язку із частковим задоволенням зустрічного позову на підставі ст.129 ГПК України витрати, пов?язані з оплатою судового збору покладаються на позивача за первісним позовом.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

У задоволенні первісного позову обслуговуючого кооперативу "Бізнес Центр Егоїст", м. Хмельницький до фізичної особи-підприємця Лісового Олега Віталійовича, м. Хмельницький про стягнення грошей відмовити.

Зустрічний позовом фізичної особи-підприємця Лісового Олега Віталійовича, м. Хмельницький до обслуговуючого кооперативу "Бізнес Центр Егоїст", м. Хмельницький про стягнення збитків та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з обслуговуючого кооперативу "Бізнес Центр Егоїст" ( м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 3 а, приміщення 1, код 45602056) на користь фізичної особи-підприємця Лісового Олега Віталійовича ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ) 82100,00 грн. (вісімдесят дві тисячі сто гривень 00 коп.) реальних збитків, 74282,21 грн. (сімдесят чотири тисячі двісті вісімдесят дві гривні 21 коп.) упущеної вигоди та 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

В решті зустрічного позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя Ю.В. Гладюк

Повний текст рішення складено 29.01.2026р.

Віддрук 2 прим: 1 - до справи; 2 - відповідачу ( АДРЕСА_3 , код ) надіслати реком. з повід. про вруч. Позивачу надіслати рішення до кабінету ЕС.