ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2026 р.м. ХарківСправа № 922/3880/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Горішній Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства "Міжвідомчий науково-технологічний центр "Агробіотех" Національної академії наук України та Міністерства освіти і науки України (вул. Харківське шосе, буд.50, м. Київ, 02160; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нетком" (в`їзд Пушкінський, буд. 6, кв. 12, м. Харків, 61024; )
про стягнення 423 852,78 грн
без участі представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Міжвідомчий науково-технологічний центр "Агробіотех" Національної академії наук України та Міністерства освіти і науки України 31.10.2025 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нетком" про стягнення з відповідача на свою користь суми основного боргу за Договором поставки № 04-01/2016 від 01.09.2015 в розмірі 391 667,26 грн; інфляційних втрат у розмірі 23654,69 грн; 3% річних у розмірі 8 530,83 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов договору та приписів чинного законодавства, не здійснив у повному обсязі оплату за поставлений позивачем товар.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.11.2025 позовну заяву Державного підприємства "Міжвідомчий науково-технологічний центр "Агробіотех" Національної академії наук України та Міністерства освіти і науки України прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі № 922/3880/25 за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання.

Вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов. Проте, відповідач наданим йому процесуальним правом не скористався, відзив на позовну заяву не надав.

Протокольною ухвалою господарського суду від 23.12.2025 підготовче провадження у справі № 922/3880/25 закрито; розгляд справи по суті призначено на 22.01.2026 о 12:30.

У судове засідання, яке відбулося 22.01.2026, учасники справи не з`явились.

28.11.2025 позивачем було подано до суду заяву про розгляд справи по суті за відсутності представника позивача за наявними матеріалами.

Відповідач про причину неявки у судове засідання суд не повідомив.

Копії ухвал суду від 04.11.2025, 02.12.2025 та 23.12.2025, надіслані на адресу відповідача (яка відповідає відомостям з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), повернуті до господарського суду без вручення адресатові за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Інформації ж про іншу адресу відповідача у суду немає.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі № 904/9904/17).

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Враховуючи, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні, суд визнав за можливе розглянути справу без участі представників сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно зі ст. 202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

01.09.2015 між Державним підприємством "Міжвідомчий науково-технологічний центр "Агробіотех" Національної академії наук України та Міністерства освіти і науки України (Постачальник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нетком" (Покупець, відповідач у справі) було укладено Договір поставки № 04-01/2016, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язався передавати (поставляти) в обумовлені строки Покупцеві товари - регулятори росту рослин (далі - Товар), а Покупець зобов`язався приймати Товар і сплачувати за нього певну грошову суму. Предметом поставки є Товар, визначений Постачальником та Покупцем у рахунках-фактурах, видаткових накладних, із зазначенням номенклатури, найменування та кількості, ціни за одиницю та ціни поставки.

Згідно з пунктом 2.3 Договору, право власності на поставлений Товар переходить до Покупця в момент отримання Товару від Постачальника (перевізника) за накладною (товарно-транспортною накладною).

Сума цього Договору складається із суми вартості партій Товарів, поставлених Постачальником протягом строку дії цього Договору, вказаних у накладних. Ціни встановлюються у національній валюті України (пункти 7.2, 7.3 Договору).

Відповідно до пунктів 8.1, 8.2 Договору, оплата здійснюється в розмірі повної вартості Товару шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок Постачальника, вказаний у реквізитах у цьому Договорі.

Покупець повинен оплатити поставлений товар на умовах, визначених та узгоджених Сторонами у рахунку-фактурі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, на виконання умов Договору поставки № 04-01/2016 від 01.09.2015 передав відповідачу товар на загальну суму 1958 336,30 грн.

Проте, відповідач за поставлений товар не розрахувався.

02.06.2020 сторонами укладено Додаткову угоду до Договору поставки № 04-01/2016 від 01.09.2015, згідно з якої Покупець - ТОВ "Нетком" визнав наявність боргу перед Продавцем - ДП "МНТЦ "Агробіотех" НАН та МОН України в розмірі 1958336,30грн та підтвердив виникнення у нього зобов`язання сплатити вказаний борг Продавцю.

Пунктом 2 Додаткової угоди Сторони також погодили порядок проведення остаточного розрахунку за наступним Графіком погашення заборгованості:

- Платіж 1 до 31.12.2020 - 15% від загальної суми боргу (293 750,44 грн);

- Платіж 2 до 31.12.2021 - 25% від загальної суми боргу (489 584,07 грн);

- Платіж 3 до 31.12.2022 - 20% від загальної суми боргу (391 667,26 грн);

- Платіж 4 до 31.12.2023 - 20% від загальної суми боргу (391 667,26 грн);

- Платіж 5 до 31.12.2024 - 20% від загальної суми боргу (391 667,26 грн).

22.10.2020 від відповідача на рахунок ДП "МНТЦ "Агробіотех" НАН та МОН України надійшла часткова оплата Платежу № 1 в розмірі 100 000,00 грн.

Залишок платежу на суму 193 750,44 грн відповідачем не сплачено.

Також відповідачем не був погашений Платіж № 2 на суму 489 584,07 грн, у зв`язку з чим Постачальник - ДП "МНТЦ "Агробіотех" НАН та МОН України звернувся до Господарського суду Харківської області із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нетком" 842 392,14 грн заборгованості, з яких: сума основного боргу за Договором поставки № 04-01/2016 від 01.09.2015 в розмірі 683 334,51 грн, інфляційні втрати в розмірі 141 755,71 грн та 3% річних у розмірі 17 301,92 грн. Також позивач просив суд покласти на ТОВ "Нетком" витрати зі сплати судового збору в розмірі 12 635,88 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 21.11.2022 у справі №922/1617/22 позовні вимоги ДП "МНТЦ "Агробіотех" НАН та МОН України були задоволені; присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нетком" на користь Державного підприємства "Міжвідомчий науково-технологічний центр "Агробіотех" Національної академії наук України та Міністерства освіти і науки України суму основного боргу за Договором поставки № 04-01/2016 від 01.09.2015 в розмірі 683 334,51 грн, інфляційні втрати в розмірі 141 755,71 грн, 3% річних у розмірі 17 301,92 грн, витрати зі сплати судового збору в розмірі 12 635,88 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн.

09.10.2023 позивач звернувся до Господарського суду Харківської області із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нетком" 409851,58 грн заборгованості, з яких: сума основного боргу в розмірі 391 667,26 грн (платіж № 3 відповідно до Додаткової угоди від 02.06.2020 до Договору поставки №04-01/2016 від 01.09.2015), інфляційні втрати 9 782,25 грн, 3% річних 8 402,07 грн Також позивач просив суд покласти на ТОВ "Нетком" витрати зі сплати судового збору в розмірі 6 147,78 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 07.12.2023 у справі №922/4250/23 задоволено позовні вимоги ДП "МНТЦ "Агробіотех" НАН та МОН України; присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нетком" на користь Державного підприємства "Міжвідомчий науково-технологічний центр "Агробіотех" Національної академії наук України та Міністерства освіти і науки України суму основного боргу за Договором поставки № 04-01/2016 від 01.09.2015 в розмірі 391 667,26 грн, інфляційні втрати в розмірі 9 782,25 грн, 3% річних у розмірі 8 402,07 грн, витрати зі сплати судового збору в розмірі 6 147,78 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

У вересні 2024 року позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нетком" 416 024,73 грн заборгованості, з яких: сума основного боргу в розмірі 391 667,26 грн (платіж № 4 відповідно до Додаткової угоди від 02.06.2020 до Договору поставки № 04-01/2016 від 01.09.2015), інфляційні втрати 16 684,64 грн, 3 % річних 7 672,83 грн. Також позивач просив суд покласти на ТОВ "Нетком" витрати зі сплати судового збору в розмірі 6 240,37 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 06.11.2024 у справі №922/3080/24 позовні вимоги ДП "МНТЦ "Агробіотех" НАН та МОН України були задоволені; присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нетком" на користь Державного підприємства "Міжвідомчий науково-технологічний центр "Агробіотех" Національної академії наук України та Міністерства освіти і науки України суму основного боргу за Договором поставки № 04-01/2016 від 01.09.2015 в розмірі 391 667,26 грн, інфляційні втрати в розмірі 16 684,64 грн, 3% річних у розмірі 7 672,83 грн, витрати зі сплати судового збору в розмірі 6 240,37 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн.

Зазначені вище обставини укладання господарського договору, невиконання його умов відповідачем, укладання додаткової угоди до основного договору та невиконання відповідачем її умов були встановлені рішенням Господарського суду Харківської області від 21.11.2022 у справі № 922/1617/22 за позовом ДП "МНТЦ "Агробіотех" НАН та МОН України до ТОВ "Нетком" про стягнення боргу і не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

Водночас, на даний час відповідачем - ТОВ "Нетком" (покупцем за договором поставки) не погашено черговий платіж № 5 на суму 391 667,26 грн, що становить 20 відсотків від загальної суми боргу, який мав бути сплачений згідно із затвердженим додатковою угодою графіком до 31.12.2024.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 2 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 вищевказаної статті, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Факт передачі позивачем відповідачу товару та його вартість встановлено рішенням Господарського суду Харківської області від 21.11.2022 у справі №922/1617/22.

Строк оплати наданого товару, відповідно до умов Договору поставки № 04-01/2016 від 01.09.2015 та ч. 1 ст. 530 ЦК України, є таким, що настав.

Оскільки відповідач не надав суду доказів сплати існуючої заборгованості, суд приходить до висновку про задоволення позову, та стягнення з відповідача на користь позивача 391 667,26 грн боргу.

Відповідно до ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат у розмірі 23654,69 грн та 3% річних у розмірі 8 530,83 грн за період прострочення 01.01.2025 - 22.09.2025.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд визнав вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних у вищевказаному розмірі законними та обґрунтованими.

Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем склав 423 852,78 грн, у тому числі: основний борг у розмірі 391 667,26 грн; інфляційні втрати у розмірі 23654,69 грн; 3% річних у розмірі 8 530,83 грн.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державного підприємства "Міжвідомчий науково-технологічний центр "Агробіотех" Національної академії наук України та Міністерства освіти і науки України є законним, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати суд покладає на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 625, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нетком" (в`їзд Пушкінський, буд. 6, кв. 12, м. Харків, 61024; ) на користь Державного підприємства "Міжвідомчий науково-технологічний центр "Агробіотех" Національної академії наук України та Міністерства освіти і науки України (вул. Харківське шосе, буд.50, м. Київ, 02160; ) - суму основного боргу за Договором поставки № 04-01/2016 від 01.09.2015 в розмірі 391 667,26 грн; інфляційні втрати в розмірі 23 654,69 грн; 3% річних у розмірі 8 530,83 грн; витрати зі сплати судового збору в розмірі 5 086,23 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ст. 256-257 ГПК України.

Повне рішення складено "27" січня 2026 р.

СуддяН.М. Кухар