ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"27" січня 2026 р. м. Ужгород Справа № 907/1365/25

Господарський суд Закарпатської області у складі судді П.Д. Пригузи, розглянувши справу

за позовом: фізичної особи ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача - 1: фізичної особи ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ,

до відповідача - 2: фізичної особи ОСОБА_3 , РНОКПП- НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ,

про відшкодування збитків,

в с т а н о в и в:

Фізична особа ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідача - 1 фізичної особи ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , до відповідача - 2 фізичної особи ОСОБА_3 , РНОКПП- НОМЕР_3 , з позовними вимогами стягнення з відповідачів 2310.00 грн збитків завданих йому невиконанням обов`язку повідомлення іншого учасника про намір продажу частки у статутному капіталі ТОВ "МЕДПЛАНЕТ" третій особі.

Ухвалою суду від 05.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 27 січня 2026 року.

Сторони в судове засідання не з`явилися. При цьому від позивача в день судового засідання надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання за відсутності позивача.

Від відповідачів заяв по суті справи не надійшло. Згідно наявних матеріалів справи вбачається, що судом надіслано ухвали про відкриття справи і призначення її до розгляду рекомендованими листами, які повернуті поштою без вручення, отже не вручені відповідачам.

Розглянувши матеріали справи суд зазначає таке.

У відповідності з приписами ст. 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд, зокрема: 3) у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; 4) вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше; 5) може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; 10) вирішує заяви та клопотання учасників справи; 18) призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті тощо.

Згідно ч. 1 ст. 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є, зокрема, остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.

Визначаючи предмет спору та характер спірних правовідносин суд встановив, що Позивач ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідачів на свою користь грошових сум, які ним визначено як шкоду (збитки), що завдані порушенням Відповідачами корпоративних прав Позивача.

Позивач вимагає стягнути з кожного відповідача ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) на свою, ОСОБА_1 , користь по 1155,00 грн. збитків (усього 2310,00 грн.), що є сплатою ОСОБА_1 адміністративного збору за надання документів з реєстраційної справи від державного реєстратора Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, куди ним було подано відповідний запит відповідно до ст. 36 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Понесення цих витрат підтверджено копією квитанції від 19.09.2024 року за надання документів з реєстраційної справи, що додана до матеріалів справи.

Судом було відкрито справу за такою заявою як спір, що відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 20 ГПК України розглядають господарські суди як справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Відповідно до обгрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що 22 квітня 2022 року громадяни України ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (відповідачі) створили Товариство з обмеженою відповідальністю

«МЕДПЛАНЕТ», яке було зареєстровано 22.04.2022 за номеромом запису 000091527, код в ЕДПРОУ ТОВ «МЕДПЛАНЕТ» 44900561. Розмір статутного капіталу Товариства ТОВ «МЕДПЛАНЕТ» в розмірі 45000 грн. Розмір часток учасників поділено наступним чином:

- частка учасника ОСОБА_1 (Позивача) визначена в розмірі 22050 грн., що становить 49 % статутного капіталу Товариства;

- частка учасника ОСОБА_2 (Відповідача 1) визначена в розмірі 11700 грн., що становить 26% статутного капіталу Товариства;

- частка учасника ОСОБА_3 (Відповідача 2) визначена в розмірі 11250 грн., що становить 25 % статутного капіталу Товариства.

Пунктом 3.2 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністіо

«МЕДПЛАНЕТ» від 22 квітня 2022 року встановлено: « 3.2. Відчуження учасником

частки у статутному капіталі Товариства.

Пунктом 3.2.1. Статуту передбачено, що учасник Товариства, частка якого у статутному капіталі Товариства становить менше 50 відсотків, має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі Товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам Товариства або третім особам без згоди інших учасників Товариства.

При цьому, пунктом 3.2.2. встановлено, що учасник Товариства має переважне право на придбання частки (частини частки) іншого учасника Товариства, що продається третій особі, а пунктом 3.2.3. Статуту визначено порядок повідомлення учасника Товариства про такий намір.

Згідно позову, відповідачі відчужили свої частки в статутному капіталі з порушенням порядку, що стало підставою для звернення ОСОБА_1 до господарського суду із відповідними позовами. Так, Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 29.05.2025 року у справі №907/884І24 визнано недійсними рішення загaльних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідanьністю «Медпланет», оформлені протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Медпланет» №23 від 10 вересня 2024 року (копія судового рішення додана до справи).

Окрім того, Позивачем подано позов до Господарського суду Закарпатської області на захист переважного права придбання часток, за яким ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 22.10.2025 відкрито справу №907/849/24 у порядку загального позовного провадження. Позивач зазначає, що до цієї справи він вимог про стягнення завданої шкоди не заявляв, звернувся з окремим позовом.

Визначаючи правову природу позовних вимог суд звертається до приписів ст. 123 ГПК України, та доходить висновку, що заявлені вимоги в загальній сумі 2310,00 грн., що Позивачем характеризуються як збитки, є витратами, що пов`язані з розглядом справи про захист переважного права придбання часток, що розглядається Господарським судом Закарпатської області за № 907/849/24 про переведення прав і обов`язків покупця. Саме до цієї позовної заяви, як зазначає сам Позивач, було додано отримані від державного реєстратора Виконавчого комітету Ужгородської міської ради документи.

Однак, Позивач обрав інший спосіб відшкодування понесених витрат, подавши окремий позов до Відповідачів про стягнення завданої шкоди.

Свої позовні вимоги Позивач обгрунтовує нормами ст. 16, 22 ЦК України: що відповідно до частини 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; пунктом 8 частини 2 ст. 16 ЦК України визначено, що відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди визначено способом захисту цивільних прав та інтересів; ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Суд доходить висновку, що предметом цього спору Позивачем визначено цивільні права, що не є корпоративними правами, грунтуються на відшкодуванні позадоговірної шкоди, що, на думку позивача, має бути відшкодована фізичними особами, якими він визначив відповідачами у такому спорі.

Таким чином, характер спірних правовідносин, позовні вимоги та склад учасників судового процесу виключають можливість розгляду такого спору господарським судом.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за частиною першої статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

За змістом ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, які розглядаються в порядку іншого судочинства.

Отже, у цивільному судочинстві можуть розглядатися будь-які справи, у яких одна зі сторін, як правило, є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є пошкодженими, оспореними чи невизнаними.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Визначення корпоративних правовідносин наведено у ст. 96-1 ЦК України, відповідно до якої, права учасників юридичних осіб (корпоративні права) це сукупність правомочностей, що належать особі як учаснику (засновнику, акціонеру, пайовику) юридичної особи відповідно до закону та статуту товариства.

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» учасник товариства має право, зокрема, брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах.

Тобто, якщо учасник (акціонер) господарського товариства обґрунтовує позовні вимоги про визнання недійсним договору про відчуження майна цього товариства порушенням останнім у ході статутної діяльності корпоративних прав такого учасника (акціонера), то цей спір належить до юрисдикції господарських судів незалежно від того, чи є іншим відповідачем у справі як фізична особа сторона оспорюваного договору.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 року у справі № 905/2559/17.

Натомість, предметом позову у цій справі є вимога про стягнення коштів з відповідачів фізичних осіб на користь фізичної особи за понесені витрати (збитки) при захисті своїх цивільних прав та інтересів. Цей спір не має ознак корпоративного спору.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 569/2749/15-ц визначено, що критеріями розмежування справ цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Велика Палата Верховного Суду послідовно зазначала, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства (див. постанови від 12.10.2022 у справі № 183/4196/21 (провадження № 14-36цс22), від 08.06.2022 у справі № 362/643/21 (провадження № 14-32цс22), від 23.11.2021 у справі № 641/5523/19 (провадження № 14-178цс20) та інші).

З наведеного, господарський суд дійшов висновку, що цей спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у цій справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 ГПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку із виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Суд роз`яснює, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, що не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя та розгляду позовної заяви судом належної юрисдикції.

Окрім того, суд роз`яснює, що заявлені вимоги в загальній сумі 2310,00 грн. як витрати, що пов`язані з розглядом справи про захист переважного права придбання часток, можуть бути заявленими у справі № 907/849/24 відповідно до ст. 129 ГПК України.

Частиною 4 статті 231 ГПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відтак, судовий збір за звернення з позовною заявою може бути повернутий позивачу за відповідним письмовим клопотанням особи, яка його сплатила.

Керуючись ст. 231, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі № 907/1365/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів до Західного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено 28.01.2026.

Суддя П.Д. Пригуза