номер провадження справи 6/217/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2026 Справа № 908/3609/25

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федько Олександри Анатоліївни, розглянув у спрощеному позовному провадженні без виклику представників сторін справу № 908/3609/25

за позовом: Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№55)» (70002, Запорізька область, Вільнянський район, м. Вільнянськ, вул. Металістів, буд. 1)

про стягнення грошових коштів.

Процесуальні дії по справі.

01.12.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вих. 012 (вх.№ 3983/08-07/25, документ сформований в системі Електронний суд 01.12.2025) Військової частини НОМЕР_1 до відповідача: Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№55)» про стягнення штрафу в розмірі 811807,92 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 01.12.2025, здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3609/25 та визначено до розгляду судді Федько О.А.

Ухвалою суду від 05.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/3609/25 в порядку спрощеного позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 6/217/25. Постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи. Розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі № 908/3609/25. Запропоновано відповідачу протягом 15 днів з дня отримання даної ухвали надати суду відзив на позовну заяву разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача або визнання позовних вимог, якщо такі докази не надані позивачем.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (ч. 7 ст. 6 ГПК України).

Згідно з положеннями п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі №908/3609/25 від 05.12.2025 була направлена учасникам справи до їхніх електронних кабінетів в підсистемі Електронний суд та отримана ними 05.12.2025 о 18 год. 04 хв. (позивач) та о 18 год. 37 хв. (відповідач), про що свідчать довідки про доставку електронних листів.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 04.01.2026 сплив тридцятиденний строк, наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, а тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд визнав надані документи достатніми для всебічного та об`єктивного розгляду спору.

Ураховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує повне рішення без його проголошення - 03.02.2026.

Оскільки розгляд справи здійснювався без виклику представників сторін, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України не проводилось.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В якості підстави для звернення з позовом позивач зазначив, що між сторонами 11.06.2025 був укладений договір про закупівлю товарів №55/Б, за умовами якого відповідач зобов`язався у строк до 15 липня 2025 поставити позивачу товар (малопомітна перешкода МПП 10х10х1,4) кількості 3000 комплектів, загальною вартістю 24 600 240,00 грн з ПДВ. На виконання умов Договору в червні 2025 року Відповідачем був поставлений Позивачу в повному обсязі (3000 комплектів). Під час постачання Сторонами було виявлено, що товар в кількості 495 комплектів не відповідає вимогам щодо якості. В зв`язку з чим Відповідачем була здійснена заміна неякісного товару на якісний відповідно до акту прийому-передачі №2 від 15.07.2025 в кількості 67 комплектів та акту прийому-передачі №3 від 07.08.2025 в кількості 428 комплектів. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язання щодо поставки якісного товару в установлений договором строк позивач на підставі п. 2.5 та 8.2 договору нарахував та заявив до стягнення з відповідача штраф у розмірі 811807,92 грн.

У відзиві, який надійшов до суду 31.12.2025 (вх. №2633/08-08/25, документ направлений засобами поштового зв`язку 29.12.2025), відповідач заперечив проти застосування штрафних санкцій з огляду на втрату чинності Господарським кодексом України 28.08.2025. Зауважував, що Замовником було отримано весь товар належної якості, отже в даному випадку штраф не є засобом забезпечення належного виконання зобов`язання Постачальником та його застосування є надмірним тягарем, направленим на отримання Замовником невиправданих додаткових прибутків, що суперечить судовим рішенням як Конституційного Суду України, так і Верховного Суду. Просив відмовити у задоволенні позову.

У відповіді на відзив (вх. №239/08-08/26, документ сформований в системі Електронний суд) позивач звертав увагу суду, що штраф в розмірі 20 відсотків вартості неякісних товарів передбачено не тільки п.2.5. договору про закупівлю товарів №55/Б від 11.06.2025, а і п. 8.2. цього договору, але вже без посилання на Господарський кодекс України, який 28.08.2025 втратив чинність. Зауважував, що на момент виникнення спірних правовідносин ГК України був чинний. Факт неналежного виконання договору про закупівлю товарів №55/Б від 11.06.2025 (поставка товару неналежної якості) відповідачем не спростовано. Нарахування штрафу здійснено у відповідності до умов договору та законодавства України, яке було чинне як на момент порушення зобов`язань, так і на момент пред`явлення позову. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

11.06.2025 між Військовою частиною НОМЕР_1 (Замовник, позивач у справі) та Державним підприємством «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№55)» (Постачальник, відповідач у справі) відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2022 №1275 «Про затвердження особливостей здійснення оборонних закупівель на період дії правового режиму воєнного стану», статті 30 Закону України «Про оборонні закупівлі», враховуючи те, що Замовник на підставі наказу Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту від 31.01.2025 №37 (зі змінами) є службою державного замовника, уповноваженою рішення Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту на здійснення закупівель та укладення державних контрактів (договір) на закупівлю товарів, робіт і послуг оборонного призначення та інших товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб безпеки і оборони, укладено Договір про закупівлю товарів №55/Б (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору Постачальник зобов`язується у 2025 році поставити Замовникові товари, зазначені в Специфікації (Додаток №1 до Договору), а Замовник - прийняти такі товари. Найменування товару: Малопомітна перешкода по об`єкту: «Нове будівництво смуги НВЗ у Дніпропетровській області протяжністю 8,6 км». Номенклатура, асортимент, кількість товару зазначається сторонами у відповідній специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору (додаток №1 до договору).

Товар повинен відповідати технічним вимогам, які визначені цим Договором (п. 1.3 договору).

Пунктом 2.1 договору встановлено, що Постачальник зобов`язується поставити Замовнику товар, якість якого відповідає вимогам, встановленим на території України, стандартам щодо відповідності Товарів, що звичайно ставляться до даного виду товару, та вимогам цього договору.

У разі виявлення недоліків неякісного товару (за умови правильного використання, зберігання та експлуатації) Постачальник замінює цей товар на якісний у 5-ти денний термін та Замовник має право стягнути з Постачальника штраф у розмірі 20% від суми поставленого неякісного товару (абзац 1, 2 п. 2 ст. 231 ГК України) (п. 2.5 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору загальна сума товару за цим договором становить 24 600 240,00 грн, в тому числі ПДВ - 4 100 040,00 грн.

Строк поставки товару: « 15» липня 2025 року (п. 6.1 договору).

У пункті 8.2 договору встановлено, що Постачальник сплачує Замовнику штрафні санкції у випадках: за порушення умов зобов`язання, щодо якості товарів стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних товарів; за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

За умовами п. 11.1 договору цей договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 25.12.2025, а в частині оплати за поставлений товар - до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Додатком №1 до договору є Специфікація «Нове будівництво смуги НВЗ у Дніпропетровській області протяжністю 8,6 км», відповідно до якої Виконавець зобов`язується поставити Замовнику малопомітну перешкоду МПП 10х10х1,4, країна походження (виробництва ) Україна, деталізований код відповідно до ДК 021:2015 - 44310000-6, у кількості 3000 комплектів, ціна за одиницю виміру товару складає 8200,08 грн, загальна вартість товару з РДП 24 600 240,00 грн.

У листі від 25.06.2025 №7/9-1204 відповідач зазначив, що під час спільного з представниками ВЧ огляду виявлені наступні невідповідності: слабкі замки: елементи кріплення виробу не забезпечують належної фіксації; розриви: присутні пошкодження цілісності дроту; невідповідність геометричних розмірів: фактичні розміри продукції не відповідають встановленим стандартам згідно специфікації.

За результатами перевірки досягнута домовленість, що при виявленні фактів невідповідності заявленим в специфікації технічним характеристикам під час встановлення комплектності МПП представниками ВЧ будуть складені відповідні акти з фото фіксацією та зазначенням підприємства (філії) виробника.

На підставі листа звернення №2948 від 14 липня 2025 представники Постачальника підтвердили наявність браку та погодили провести заміну неякісного товару в кількості 495 комплектів малопомітної перешкоди МПП 10х10х1,4. Сторони погодили, що Постачальник зобов`язаний додатково поставити 495 комплектів малопомітної перешкоди МПП 10х10х1,4, яка потребує заміни, про що сторонами складено Акт №1 від 14.07.2025.

15 липня 2025 відповідач передав позивачеві 67 комплектів малопомітної перешкоди МПП 10х10х1.4, про що сторонами складено Акт №2 прийому-передачі майна до договору постачання №55/Б від 11.06.2025.

07 серпня 2025 відповідач передав позивачу 428 комплектів малопомітної перешкоди МПП 10х10х1.4, про що сторонами складено Акт №3 прийому-передачі майна до договору постачання №55/Б від 11.06.2025.

Відповідно до видаткової накладної №30/06-1 від 07.08.2025, відповідач поставив /передав позивачу товар за договором постачання №55/Б від 11.06.2025, а саме 3000 комплектів постачання №55/Б від 11.06.2025 загальною вартістю з ПДВ 24 600 240,00 грн.

Позивач зобов`язання щодо оплати отриманого товару виконав, що підтверджується платіжною інструкцією №1231 від 18.09.2025.

У зв`язку з поставкою позивачеві неякісного товару, позивач направив на адресу відповідача претензію від 10.09.2025 №3804 з вимогою протягом семи днів з моменту отримання цієї претензії здійснити оплату штрафу, передбаченого п. 2.5 договору у розмірі 811 807,92 грн.

У відповіді на претензію від 26.09.2025 №7/9-1688 відповідач зазначив про відсутність обов`язкового складу для застосування відповідальності відповідно до п. 8.1 договору у вигляді штрафу в розмірі 20% від суми поставленого неякісного товару внаслідок втрати чинності Господарським кодексом України.

Відповідач в добровільному порядку суму штрафних санкцій не оплатив, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду, за яким відкрито провадження у даній справі.

Доказів оплати штрафних санкцій відповідач на час розгляду справи суду не надав.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Однією з підстав для виникнення зобов`язання є договір та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 цього Кодексу).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Зміст договору, що є обов`язковим для виконання його сторонами (частина перша статті 629 цього Кодексу) становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Між сторонами виникли господарські відносини на підставі договору про закупівлю товарів №55/Б від 11.05.2025, який за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 ЦК України).

Частиною 1 ст. 664 ЦК України визначено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Відповідно до ч. 1 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як установлено судом, у Специфікації, яка є додатком №1 до договору, сторонами погоджені найменування товарів, країна походження (виробництва) товару, деталізований код відповідно до ДК 021:2015, одиниця виміру, загальна кількість, ціна за одиницю виміру товару в гривнях, загальна сума вартості товару в гривнях з ПДВ. А саме сторонами погоджено, що Постачальник зобов`язується передати/поставити замовнику малопомітну перешкоду МПП 10х10х1,4, країна походження (виробництва) Україна, деталізований код відповідно до ДК 021:2015 - 44310000-6, у кількості 3000 комплектів, ціна за одиницю виміру товару складає 8200,08 грн, загальна вартість товару з ПДВ 24 600 240,00 грн.

Строк поставки товару: « 15» липня 2025 року (п. 6.1 договору).

Факт поставки відповідачем неякісного товару в кількості 495 комплектів підтверджується Актом №1 до договору від 14.07.2025, що не заперечується відповідачем.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач здійснив заміну неякісного товару в кількості 67 комплектів малопомітної перешкоди МПП 10х10х1.4 15.07.2025, про що сторонами складено акт №2 від 15.07.2025. Отже, заміна 67 комплектів зі 495, якість яких не відповідала умовам договору, відбулась у строк поставки товару, визначений пунктом 6.1 договору.

В іншій частині - 428 комплектів малопомітної перешкоди МПП 10х10х1.4 - неякісний товар був замінений 07.08.2025, про що сторонами складено Акт №3 прийому-передачі майна від 07.08.2025.

За змістом статей 610, 611, 612 ЦК України невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, установлених договором або законом.

Цивільно-правова та господарсько-правова відповідальність - це покладення на правопорушника встановлених законом негативних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового обов`язку, що узгоджується з нормами статті 610 ЦК України.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

Згідно зі ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до частини першої статті 230 ГК України (який був чинний на момент поставки відповідачем товару) неустойка є штрафною санкцією, яка застосовується до учасника господарських відносин у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною ч.2 ст. 231 ГК України, у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах, зокрема, за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

При цьому за приписами частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Отже, завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та як міри відповідальності є одночасно забезпечення дисципліни боржника стосовно виконання зобов`язання (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі, у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Відповідно до п. 2.5 договору у разі виявлення недоліків неякісного товару (за умови правильного виростання, зберігання та експлуатації) Постачальник замінює цей товар на якісний у 5-ти денний термін та Замовник має право стягнути з Постачальника штраф у розмірі 20% від суми поставленого неякісного товару (абзац 1.2 п. 2 ст. 231 ГК України).

За змістом п. 8.2 договору Постачальник за порушення умов зобов`язання, щодо якості товарів сплачує Замовнику штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних товарів.

Ураховуючи, що сторони спору віднесені до державного сектора економіки, неустойка, яка передбачена в договорі №55/Б від 11.06.2025 має імперативний характер (встановлений законом), тобто договірно-обов`язковий, умови про яку включені в договір через підпорядкування імперативним вимогам правової норми - частини 2 ст. 231 ГК України, яка була чинною на момент укладання договору.

Факт неналежного виконання відповідачем зобов`язання щодо поставки якісного товару за договором підтверджується матеріалами справи та є доведеним.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача щодо наявності правових підстав для застосування положень ст. 611 ЦК України та пунктів 2.5, 8.2 укладеного між сторонами договору.

Суд зазначає, що завданням господарського суду є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів у сфері господарської діяльності та розгляд інших справ, що належать до його юрисдикції.

Відповідно до положень ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами, на яких має ґрунтуватися зобов`язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.

Добросовісність - це відповідність дій учасників цивільних правовідносин певному стандарту поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю, повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, що відповідатиме зазначеним критеріям та уявленням про честь і совість. Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 910/16579/20. Отже, застосування неустойки також має здійснюватися із дотриманням принципу розумності, добросовісності та справедливості.

Позивачем розрахований штраф за поставку неякісного товару в сумі 811 907,921 грн, виходячи з вартості 495 комплектів малопомітної перешкоди.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок штрафу, суд зазначає, що він виконаний позивачем правильно.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі вичерпного переліку обставин як підстав для зменшення судом розміру неустойки (частина третя статті 551 ЦК України) господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 26.08.2021 у справі № 911/378/17 (911/2223/20).

З огляду на судову практику, у вирішенні судом питання про зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки суди, зокрема, беруть до уваги ступінь виконання основного зобов`язання, поважність причин несвоєчасного виконання відповідачем зобов`язання, поведінку відповідача, яка свідчить про вжиття ним всіх можливих заходів до виконання зобов`язання (правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 22.05.2019 у справі № 910/11733/18).

При цьому, довести наявність обставин, які можуть бути підставою для відповідного зменшення, має заінтересована особа, яка заявила пов`язане з цим клопотання.

Так, матеріали справи містять докази добросовісної поведінки відповідача, спрямованої на вжиття ним заходів щодо усунення порушення господарського зобов`язання, оскільки відповідач здійснив заміну частини неякісного товару в кількості 67 комплектів у строк, передбачений договором, тобто у строк для поставки усієї партії товару.

З урахуванням наведеного суд виснує, що хоча відповідачем і було допущено порушення зобов`язання щодо поставки якісного товару, втім стягнення з відповідача штрафу в сумі 109881,07 грн щодо заміненого 15.07.2025 товару в кількості 67 комплектів (67 комплектів * 8200,08 * 20%) не відповідає вимогам справедливості та розумності.

Відтак, з метою дотримання балансу інтересів сторін, суд ухвалив зменшити розмір заявленого позивачем до стягнення штрафу на 109 881,07 грн, та в цій частині відмовляє у задоволенні позовних вимог.

За приписами статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до статті 617 цього ж кодексу особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Суд зауважує, що Відповідачем не доведено поважність причин несвоєчасного виконання ним зобов`язання щодо поставки товару належної якості - 428 комплектів, вжиття ним всіх можливих заходів до виконання зобов`язання в строк, передбачений договором, підстави для зменшення розміру штрафних санкцій за невиконання ним умов договору.

З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу в сумі 701 926,85 за поставку неякісного товару за договором про закупівлю товарів №55/Б від 11.05.2025, та задовольняє позовні вимоги в цій частині.

Заперечення відповідача щодо відсутності правових підстав для застосування до порушника штрафних санкцій у зв`язку зі втратою чинності Господарським кодексом України суд зазначає таке.

За частинами 1, 3 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відтак, суд зазначає, що вимоги щодо змісту та форми правочинів, порядку та підстав забезпечення виконання зобов`язань, визначаються законодавством, чинним на момент вчинення таких правочинів та виникнення спірних правовідносин.

Господарський кодекс України втратив чинність на підставі Закону України №4196-ІХ від 09.01.2025, який введено в дію 28.08.2025 року. Відтак, на момент укладення договору про закупівлю товару №55/Б від 11.06.2025, а так само станом на дату поставки відповідачем товару неналежної якості, ГК України був чинним, а отже його норми належить застосовувати до спірних правовідносин.

Також варто відзначити, що після втрати чинності Господарським кодексом України з 28 серпня 2025 року, застосування штрафних санкцій у господарському процесі базується на Цивільному кодексі України та договірних умовах, якими сторони передбачили відповідальність постачальника у вигляді 20% штрафу за порушення зобов`язання щодо якості товарів.

З огляду на наведене, застосування позивачем до Постачальника штрафних санкцій за неналежне виконання зобов`язань за договором є обґрунтованим та відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Приписами ст. ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Ураховуючи вище встановлені обставини, приписи ст.ст. 74, 76, 77-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства, віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст. 129 ГПК України. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 8423,12 грн. Витрати по сплаті судового збору в розмірі 1318,58 грн покладаються на позивача.

Також, суд констатує наявність підстав для повернення з Державного бюджету суми зайво сплаченого судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що Військова частина НОМЕР_1 при звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 12177,12 грн (платіжна інструкція № 20568 від 28.11.2025).

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до п.п. 1-2 п. 2 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Одночасно, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Беручи до уваги викладене, враховуючи подання позову до суду в електронній формі, судовий збір за подання позову із застосуванням коефіцієнту 0,8 становить 9741,70 грн (12177,12 грн х 0,8).

Отже, позивач сплатив суму судового збору у більшому розмірі, ніж передбачено законом. Сума зайво сплаченого судового збору складає 2435,42 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже, сума зайво сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2435,42 грн підлягає поверненню позивачеві з Державного бюджету України за ухвалою суду за наявності відповідного клопотання.

Керуючись ст.ст.123, 129, 232,233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№55)» (70002, Запорізька область, Вільнянський район, м. Вільнянськ, вул. Металістів, буд. 1; ідентифікаційний код юридичної особи 08680075) на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_2 ) штраф у розмірі 701 926,85 грн (сімсот одну тисячу дев`ятсот двадцять шість гривень 85 коп. та судовий збір в розмірі 8423,12 грн (вісім тисяч чотириста двадцять три гривні 12 коп.).

В іншій частині позову відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано - 03.02.2026.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.А. Федько