ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"22" січня 2026 р. Справа № 924/748/25 (676/4596/25)

Господарський суд Хмельницької області у складі

судді Крамара С.І., при секретарі судового засідання Кучеревич М.А., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Макс кредит", м. Київ

до ОСОБА_1 , с. Смотрич Кам`янець-Подільського району Хмельницької області

про стягнення 26 543,40грн

в межах справи

за заявою ОСОБА_1 , с. Смотрич Кам`янець-Подільського району Хмельницької області

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи

Представники сторін та учасники справи: не з`явились

В судовому засіданні, відповідно до ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі, стислий виклад позицій сторін.

В червні 2025 року до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду звернулося з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Макс кредит", м. Київ, згідно якого просило суд стягнути з ОСОБА_1 , с. Смотрич Кам`янець-Подільського району Хмельницької області заборгованість в розмірі 26 543,40грн, з яких: 13 000,00грн - основна заборгованість, 2 600,00грн - заборгованість за комісією, 5 743,40грн - заборгованість за процентами, 5 200,00грн - заборгованість зі штрафів, у зв`язку із неналежним виконанням договору кредитної лінії №00-10244430 від 06.03.2025.

Ухвалою судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25.06.2025 було відкрито провадження у справі №676/4596/25 за позовом ТОВ "Макс кредит" за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін.

Фізична особа, ОСОБА_1 , через систему "Електронний суд" в електронній формі звернулась до Господарського суду Хельницької області із заявою (вх.№05-06/1372/25 від 22.07.2025) про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства у зв`язку з неможливістю погасити заборгованість в розмірі 826 100,15грн.

Ухвалою суду від 01.08.2025 відкрито провадження у справі №924/195/25, введено процедуру реструктуризації боргів боржника, введено мораторій, оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі, призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Белінську Н.О., призначено попереднє засідання.

01.08.2025, з метою виявлення всіх кредиторів боржника на офіційному веб-порталі судової влади України було оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 №76786.

07.10.2025, 28.10.2025 та 05.11.2025 ухвалами суду було визнано грошові вимоги: АТ "Комерційний банк "ПриватБанк", АТ "Перший український міжнародний банк", ТОВ "НоваПей Кредит", АТ "Таскомбанк", ТОВ "ІЗІ Кредит".

27.10.2025 цивільну справу за позовною заявою ТОВ "Макс Кредит" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було направлено за підсудністю до Господарського суду Хмельницької області для розгляду.

За результатами попереднього засідання ухвалою суду від 05.11.2025 було: зобов`язано керуючого реструктуризацією сформувати реєстр вимог кредиторів, провести збори кредиторів; призначено судове засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

19.11.2025 матеріали справи №676/4596/25 надійшли на адресу господарського суду області.

Ухвалою від 24.11.2025 судом прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Макс кредит", м. Київ до ОСОБА_1 , с. Смотрич Кам`янець-Подільського району Хмельницької області про стягнення 26 543,40грн до розгляду в межах справи за заявою ОСОБА_1 , с. Смотрич Кам`янець-Подільського району Хмельницької області про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, відкрито провадження у справі №924/748/25 (676/4596/25) в порядку розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Позивач - ТОВ "Макс кредит" наполягає на задоволенні позовних вимог, в обґрунтування яких посилається на порушення боржником договору кредитної лінії кредитної лінії №00-10244430 від 06.03.2025, укладеного через особистий кабінет на веб-сайті кредитора шляхом подачі заявки на отримання кредиту. Вказує, що внаслідок порушення умов договору позивачем була надіслана вимога про дострокове повернення кредиту. На час звернення з позовом заборгованість боржника/відповідача становить 26 543,40грн, з яких: 13 000,00грн - основна заборгованість, 2 600,00грн - заборгованість за комісією, 5 743,40грн - заборгованість за процентами, 5 200,00грн - заборгованість зі штрафів. Щодо нарахування штрафних санкцій зазначає, що при їх нарахуванні керується Законом України "Про споживче кредитування" зі змінами, які передбачають відсутність обмеження по нарахуванню штрафних санкцій по споживчим кредитам. Просить також стягнути судові витрати по справі, зокрема, судовий збір та витрати на правничу допомогу в сумі 8 000,00грн.

Відповідач - ОСОБА_1 своїм процесуальним правом на подачу відзиву не скористалась.

В судове засідання 22.01.2026 учасники провадження у справі не з`явилися, повноважних представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Судом враховується, що згідно статей 42, 46 Господарського процесуального кодексу України участь сторони у судовому засіданні є її правом. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Судом також враховано, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

З огляду на наведене, зважаючи на належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, вимоги розумності строку судового розгляду, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Розглядом матеріалів справи встановлено таке.

ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Товариство з обмеженою відповідальністю "Макс кредит" є фінансовою установою, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи серії ФК №В0000479 від 31.12.2021, Ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг від 11.04.2018, яка є безстроковою та оформлена в бездокументарній формі.

06.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Макс кредит" (надалі - Кредитодавець) та ОСОБА_1 (надалі - Позичальник/Відповідач) було укладено договір кредитної лінії №00-10244430 (надалі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору, Кредитодавець надає Позичальнику Кредит у національній валюті у вигляді Кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути Кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Пунктом 1.2. Договору встановлено, що сума Кредитного ліміту складає: 13 000,00 (тринадцять тисяч нуль копійок) гривень. Тип Кредиту - кредитна лінія (безвідклична).

Відповідно до пункту 1.3. Договору, строк дії кредитної лінії (Строк кредитування): 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути Суму кредиту Кредитодавцю в останній день Строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) - "01" березня 2026 згідно умов пункту 3.6 цього Договору.

Згідно пункту 1.4. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в Періодичні дати платежів, які є останнім днем кожного Розрахункового платіжного періоду, тобто: "21" березня 2025р., та кожного 15 дня після цієї дати протягом Строку дії кредитної лінії (Строку кредитування).

Відповідно до пункту 1.5.1. Договору стандартна процентна ставка складає 0,94% (нуль цілих 94 сотих) від Суми кредиту за кожний день користування Кредитом, застосовується у межах Строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору (за виключенням строку кредитування, коли Позичальник має право на використання Зниженої процентної ставки).

Згідно до пункту 1.5.2. Договору знижена процентна ставка становить 0,49 (нуль цілих 49 сотих)% від Суми кредиту за кожен день користування Кредитом, надається Позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати платежу у встановленому Графіком платежів розмірі не пізніше наступного дня за першою Періодичною датою платежу, визначеною п.1.4. цього Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 1,5 днів користування Кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування Кредитом (датою видачі Кредиту).

Відповідно до п.1.6 Договору Кредитодавець одноразово в момент видачі Кредиті нараховує Комісію за надання кредиту у розмірі 20,00% від Суми кредиту, що складає: 2 600, 00 (дві тисячі шістсот гривень нуль копійок), яку Позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.5 цього Договору.

Згідно п. 3.7 Договору, Позичальник зобов`язаний повернути Суму кредиту в останній день Строку кредитування, яка є датою остаточного повернення Кредиту, а саме "01" березня 2026р.

Відповідно до п.4.2.6. Договору у разі прострочення Позичальником сплати процентів за користування Кредитом на строк понад один календарний місяць, Кредитодавець відповідно до ч.4 ст.16 Закону України "Про споживче кредитування" має правої вимагати від Позичальника повернення Кредиту в повному обсязі, сплати процентів за весь строк фактичного користування Кредитом, а також у повному розмірі комісії за надання Кредиту.

Вимога надсилається у вигляді електронного листа на електронну адресу Позичальника, зазначену в Договорі (або окремо надану Позичальником Кредитодавцю) із направленням повідомлення про таке направлення на додаткові контактні дані Позичальника, вказані в цьому Договорі (або окремо повідомлені ним), в тому числі з використанням месенджерів.

Після отримання вимоги про повернення Кредиту, Позичальник повинен здійснити повне дострокове повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісії за надання кредиту протягом 30 календарних днів з дня отримання від Кредитодавця повідомлення про таку вимогу.

При цьому, в даному випадку вважається, що Позичальник усунув порушення умов Договору, якщо на 31-й день, з дня отримання від Товариства вищезазначеної вимоги, у Позичальника буде відсутня будь-яка прострочена заборгованість за Договором, в гому числі заборгованість, що зумовила направлення Позичальнику вимоги та/або і заборгованість, що виникла після направлення такої вимоги. В іншому разі, вимога залишається дійсною, а Позичальник зобов`язаний не пізніше 30-го дня, з дня одержання вимоги, повернути в повному обсязі кредит, комісію за надання кредиту проценти та інші платежі передбачені цим Договором. У такому випадку, з 31-го дня з дня отримання від Товариства вимоги, нарахування процентів за користування кредитом припиняється, а усі нараховані проценти, комісія за надання кредиту, та Сума Кредиту визнаються простроченими.

Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, про що зазначено в реквізитах Договору: одноразовий ідентифікатор: 29787, відправлено: 06.03.2025 21:41:02, введено: 06.03.2025 21:41:11, підписано ел.підписом позичальника (електронний підпис позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб.телефону 17).

Кошти Кредитодавцем за кредитним договором були перераховані платіжною системою ТОВ "Платежі онлайн". Здійснення переказу грошових коштів здійснило ТОВ "ПрофітГід" на підставі укладеного 28.07.2023 між ТОВ "ПрофітГід" та ТОВ "Макс кредит" договору на переказ коштів №ПГ-714.

Відповідно до п. 1.2 вказаного договору Фінансова установа забезпечує технологічний супровід прийому платежів та переказу коштів на підставі договору про співробітництво з технологічним оператором платіжних послуг - Товариством з обмеженою відповідальністю "Платежі онлайн" яке під час надання послуг використовує Систему Рlaton.

21.04.2025 року Позивачем на електронну адресу Відповідача була направлена вимога про дострокове повернення кредиту у зв`язку із простроченням сплати процентів за користування кредитом, однак вимога була проігнорована Відповідачем, ув`язку з чим, Позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору кредитної лінії від 06.03.2025 №00-10244430 неналежним чином виконав свій обов`язок з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у сумі основної заборгованості в розмірі 13 000,00грн, заборгованості за комісією 2 600,00грн, суми заборгованості за процентами 5 743,40 (п`ять тисяч сімсот сорок три гривні 40 копійок) та позивач здійснив нарахування штрафів в розмірі 5 200,00грн згідно поданого розрахунку.

Аналізуючи докази, оцінюючи їх в сукупності, судом приймається до уваги таке.

У відповідності до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.1 ст.6) кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Cтаттею 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено порядок розгляду спорів, стороною в яких є боржник.

Абзацом 1 ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Ухвалою суду від 01.08.2025 відкрито провадження у справі №924/195/25, введено процедуру реструктуризації боргів боржника, введено мораторій, оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі, призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Белінську Н.О., призначено попереднє засідання.

Абзацом 3 ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Згідно з пунктом 1 ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Як вбачається із матеріалів справи, 06.03.2025 через особистий кабінет відповідача на веб-сайті позивача шляхом подачі заявки на отримання кредиту між сторонами було укладено договір кредитної лінії №00-10244430 (електронний договір)(надалі - договір).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості.

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу позику (кредит) у розмірі 13 000,00грн.

Відповідно до п.4.2.6. Договору у разі прострочення відповідачем сплати процентів за користування Кредитом на строк понад один календарний місяць, позивач відповідно до ч.4 ст.16 Закону України "Про споживче кредитування" має правої вимагати від відповідача повернення Кредиту в повному обсязі, сплати процентів за весь строк фактичного користування Кредитом, а також у повному розмірі комісії за надання Кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, зв`язку із простроченням сплати процентів за користування кредитом, 21.04.2025 року позивачем на електронну адресу відповідача була направлена вимога про дострокове повернення кредиту.

Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано суду доказів повернення ним кредиту за Договором кредитної лінії від 06.03.2025 №00-10244430 у строки, встановлені у вимозі.

В Договорі кредитної лінії від 06.03.2025 №00-10244430 сторони визначили, що стандартна процентна ставка складає 0,94% (нуль цілих 94 сотих) від Суми кредиту за кожний день користування Кредитом, застосовується у межах Строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору (за виключенням строку кредитування, коли відповідач має право на використання Зниженої процентної ставки).

Відповідно до пункту 1.5.2. Договору знижена процентна ставка становить 0,49 (нуль цілих 49 сотих)% від Суми кредиту за кожен день користування Кредитом, надається відповідачу в якості заохочення та діє виключно за умови сплати платежу у встановленому Графіком платежів розмірі не пізніше наступного дня за першою Періодичною датою платежу, визначеною п.1.4. цього Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 1.5 днів користування Кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування Кредитом (датою видачі Кредиту).

Як вбачається з Графіку платежів, який є додатком до Договору кредитної лінії від 06.03.2025 №00-10244430, та розрахунку заборгованості, проценти за користування кредитом становлять 5 743,40грн (із врахуванням перерахунку із Зниженої процентної ставки на Стандартну у зв`язку з невиконанням умов договору)

Відповідно до п.1.6 Договору позивач одноразово в момент видачі Кредиті нараховує Комісію за надання кредиту у розмірі 20,00% від Суми кредиту, що складає: 2 600, 00 (дві тисячі шістсот гривень нуль копійок), яку відповідач зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.5 цього Договору.

Позивачем заявлено до стягнення 2 600,00грн комісії за надання кредиту.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, наявність та розмір заборгованості ОСОБА_1 за Договором кредитної лінії від 06.03.2025 №00-10244430 в загальній сумі 21 343,40грн, з яких: 13 000,00грн - основна заборгованість, 5 743,40грн - заборгованість за процентами за користування кредитом та 2 600,00грн - заборгованість за комісією, підтверджуються матеріалами справи та відповідачем не були спростовані.

Щодо стягнення з відповідача неустойки у вигляді штрафів в загальній сумі 5 200,00грн, суд приходить до наступного.

За змістом ч.2 ст.4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України.

Тобто, основним регулятором договірних відносин є саме ЦК України, що також вбачається згідно аналізу висновків постанови ВС від 10.10.2018 у справі № 362/2159/15-ц.

Відповідно до Закону України від 15.03.2022 №2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України №64/2022від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 до теперішнього часу.

Судом враховано, що пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ "Про споживче кредитування" встановлено, що у разі прострочення споживачем у період з 01.03.2020 до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.

З системного аналізу як приписів п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ "Про споживче кредитування", на які вказувало ТОВ "Макс кредит", так і п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, вбачається, що відповідні положення ЗУ "Про споживче кредитування" не мають предметом свого правового регулювання правовідносини щодо нарахування пені під час воєнного стану в державі, а стосуються унормування цивільного законодавства у зв`язку з іншими обставинами, а саме прийняття ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг".

Таким чином, враховуючи все вищезазначене, нарахована кредитором неустойка у виглядів штрафів за договором кредитної лінії від 06.03.2025 №00-10244430 в загальному розмірі 5 200,00грн задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.ст. 73, 74, ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу положень ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи зазначене, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Макс кредит", м. Київ до ОСОБА_1 , с. Смотрич Кам`янець-Подільського району Хмельницької області підлягає задоволенню в частині стягнення 13 000,00грн - основної заборгованості, 2 600,00грн - заборгованості за комісією, 5 743,40грн - заборгованості за процентами.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по оплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача його витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00грн.

Положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до статті 26 Закону України „Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Судом враховано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. (Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.10.2019р. по справі №922/445/19).

Як вбачається з матеріалів справ, адвокатські послуги ФОП Тисячник Р.Р. надавала на підставі договору про юридичної (правничої) допомоги №01/11-МК від 01.11.2024 та ордеру серії АР №1220287.

Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт від 20.06.2025 за договором№01/11-МК від 01.11.2024, сторонами погоджено вартість наданих та прийнятих послуг адвоката в розмірі 8 000,00грн, які було оплачено згідно квитанції №20/06 від 20.06.2025.

Докази понесення витрат на професійну правничу допомогу були надані позивачем разом із позовною заявою.

Відповідно до положень ч.4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того судом зауважується, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача відповідно до положень ст.126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (наприклад, рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, п. 269).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №910/8443/17, від 11.05.2018 р. та практиці Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015р., п. п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009р., п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006р., п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004р.

Виходячи зі змісту положень частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.

Судом враховано, що поряд зі згаданим принципом змагальності сторін іншими основними засадами (принципами) господарського судочинства також є: верховенство права та пропорційність.

Згідно із ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як передбачено ст.15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Отже, з врахуванням викладеного, виходячи зі змісту норм статей 3, 11, 15 Господарського процесуального кодексу України, питання про співмірність заявлених відповідачем до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням змісту прийнятого рішення, принципу співрозмірності, критеріїв пропорційності та розумності, складності справи, судом вважаються обґрунтованими витрати ТОВ "Макс кредит" у розмірі 4 000,00грн.

За наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача 4 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Макс кредит" (вул. Лєскова, буд.9, літ. "А", м. Київ, 01011; ) 13 000,00грн (тринадцять тисяч гривень 00 коп.) основного боргу, 2 600,00грн (дві тисячі шістсот гривень 00 коп.) заборгованості по комісії, 5 743,40грн (п`ять тисяч сімсот сорок три гривні 40 коп.) заборгованості за процентами, 4 000,00грн (чотири тисячі гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу, 1 947,85грн. (одну тисячу дев`ятсот сорок сім гривень 85 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст.257 та пп.17.5 п.17 Розділу ХІ „Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 27.01.2026.

Суддя С.І. Крамар