ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2026 р. Справа№ 910/11892/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Козир Т.П.

за участю секретаря судового засідання Карпової М.О.

у присутності представників сторін:

арбітражний керуючий Горєлов О.Л. особисто

від ТОВ "Енерго Рікавері": Піхотенко А.С. за довіреністю

розглянувши апеляційну скаргу Компанії "Остхем Холдінг Лімітед" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 року

у справі №910/11892/17 (суддя Чеберяк П.П.)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Приватного акціонерного товариства "Укргаз-Енерго"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 року у справі №910/11892/17, зокрема, задоволено заяву ТОВ "Енерго Рікавері" про заміну кредитора правонаступником, замінено АТ "Закритий Недиверсифікований Венчурний Корпоративний Інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" його правонаступником - ТОВ "Енерго Рікавері".

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, Компанія "Остхем Холдінг Лімітед" звернулась до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 року у справі №910/11892/17 та ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ "Енерго Рікавері" в задоволенні заяви про заміну кредитора.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2025 року вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Сотніков С.В., Отрюх Б.В.

Ухвалою суду від 08.12.2025 року відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Компанії "Остхем Холдінг Лімітед" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 року у справі №910/11892/17, повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду, витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/11892/17.

18.12.2025 року супровідним листом Господарського суду міста Києва №910/11892/17/7467/25 від 17.12.2025 року витребувані матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою суду від 23.12.2025 апеляційну скаргу Компанії "Остхем Холдінг Лімітед" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 року у справі №910/11892/17 залишено без руху у зв`язку з відсутністю в апеляційній скарзі відомостей про повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи (кредиторів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5.), їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) та неподанням доказів, які підтверджують відправлення копії цієї скарги і доданих до неї документів вищевказаним кредиторам з визначенням строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

26.12.2025 через систему "Електронний суд", тобто у встановлений судом строк, скаржником на виконання вимог ухвали суду від 23.12.2025 року в якості усунення недоліків подано аналогічну апеляційну скаргу в якій, зокрема, зазначено відомості про повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи (кредиторів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5.), їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) та долучено докази, які підтверджують відправлення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів вищевказаним кредиторам.

Ухвалою суду від 29.12.2025 поновлено скаржнику строк для подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Компанії "Остхем Холдінг Лімітед" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 року у справі №910/11892/17, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 22.01.2026 за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Енерго Рікавері" просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу місцевого суду - без змін.

У зв`язку з перебуванням судді Сотнікова С.В. у відпустці витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2026 для розгляду справи №910/11892/17 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Козир Т.П.

Ухвалою суду від 20.01.2026 вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №910/11892/17 за апеляційною скаргою Компанії "Остхем Холдінг Лімітед" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.11.2025.

Арбітражний керуючий Горєлов О.Л. в судовому засіданні 22.01.2026 вимоги апеляційної скарги Компанії "Остхем Холдінг Лімітед" підтримав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 року у справі №910/11892/17 та ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ "Енерго Рікавері" в задоволенні заяви про заміну кредитора.

Представник ТОВ "Енерго Рікавері" в судовому засіданні проти доводів скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

22.01.2026 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення арбітражного керуючого і представника ТОВ "Енерго Рікавері", колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції від 10.11.2025 року в оскаржуваній частині - залишити без змін, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Господарського суду міста Києва на стадії розпорядження майном боржника перебуває справа №910/11892/17 про банкрутство ПрАТ "Укргаз-Енерго". Повноваження розпорядника майна боржника виконує арбітражний керуючий Горєлов О.Л.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2019 затверджено реєстр вимог кредиторів ПрАТ "Укргаз-Енерго".

06.10.2025 року до Господарського суду міста Києва надійшла заява ТОВ "Енерго Рікавері" про заміну кредитора правонаступником, в якому останній просить суд замінити кредитора у справі - АТ "Закритий Недиверсифікований Венчурний Корпоративний Інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" його правонаступником - ТОВ "Енерго Рікавері".

За наслідками розгляду заявлених вимог ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 року у даній справі заяву ТОВ "Енерго Рікавері" про заміну кредитора правонаступником задоволено та замінено АТ "Закритий Недиверсифікований Венчурний Корпоративний Інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" його правонаступником - ТОВ "Енерго Рікавері".

Приймаючи вказане судове рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість даної заяви належними і допустимими доказами.

Компанія "Остхем Холдінг Лімітед" з даною ухвалою суду першої інстанції не погоджується та в поданій апеляційній скарзі посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції фактичних обставин справи, а також порушення норм матеріального права.

За твердженням скаржника, зі змісту ухвали Господарського суду міста Києва від 15.08.2019 року вбачається, що кредиторські вимоги первісного кредитора (ПАТ "Родовід банк") носять деліктний характер, оскільки виникли на підставі ст. 1212 ЦК України, а тому подані заявником правочини містять суперечності та не дають змогу встановити набуття ТОВ "Енерго Рікавері" прав кредитора у даній справі.

Оскільки доводи та вимоги скаржника фактично зводяться до незгоди з ухвалою суду в частині наслідків розгляду заяви про заміну кредитора у даній справі, то у відповідності до ст. 269 ГПК України ухвала суду першої інстанції переглядається лише в цій частині.

В іншій частині ухвала місцевого господарського суду не переглядається.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення вказаної ухвали в оскаржуваній частині, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не вбачає підстав для її скасування з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України однією із підстав заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Інших обмежень права кредитора на укладення договору уступки вимог законодавство не містить (ч. 3 ст. 512 ЦК України).

В силу положень ст. 514 ЦК України до нового кредитори переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

За загальним правилом, правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні, його слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника. Правонаступництво для юридичних осіб може наставати в разі їх припинення з правонаступництвом. Припинення юридичної особи з правонаступництвом, тобто реорганізація юридичної особи, може проводитися у формі злиття, приєднання, поділу або перетворення.

Водночас процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі (у тому числі на стадії виконання судового рішення) необхідною умовою є наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Отже, правонаступництвом є перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Розрізняють дві форми правонаступництва: універсальне та часткове (сингулярне). При універсальному правонаступництві до правонаступника (фізичної або юридичної особи) разом з правами первісного кредитора переходять і його обов`язки. Таке правонаступництво має місце у разі спадкування, реорганізації юридичної особи шляхом перетворення, злиття, приєднання. При частковому (сингулярному) правонаступництві, до правонаступника переходять тільки певні права та обов`язки кредитора.

У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Основою процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному праві, яке настало після відкриття провадження у справі. Виходячи з цього, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав та обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Вирішуючи питання про правонаступництво, суд досліджує обставини передачі прав кредитора новому кредитору та встановлює відповідність їх підставам, визначеним законодавством. У процесі дослідження цих обставин судом може бути встановлено недійсність передання кредитором своїх прав іншій особі (наприклад, нікчемність відповідного договору відступлення права вимоги).

Подібні висновки викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 13.04.2021 року у справі №910/11702/18.

Нормою ст. 43 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справі правонаступника, обов`язкові для нього там само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства та статей 512, 514 ЦК України дозволяє зробити висновок про те, що у справах про банкрутство на будь-якій стадії їх розгляду можливе сингулярне правонаступництво кредитора у разі вибуття чи заміни кредитора у зобов`язанні. В такому випадку господарський суд за заявою правонаступника або іншої учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони на будь-якій стадії провадження у справі її правонаступником. Разом з тим, заява правонаступника повинна містити виклад обставин, що обґрунтовують таке правонаступництво, розмір вимог нового кредитора із визначенням їх черговості та визначенням їх правової природи за укладеним договором відступлення прав вимоги (конкурсні, поточні, забезпечені або не забезпечені заставою майна боржника), з окремим виділенням суми неустойки (штрафу, пені), а суд має встановити дані обставини та обґрунтувати у своєму рішенні підстави відхилення або прийняття доводів та обставин, на які посилається правонаступник, зазначити розмір вимог, щодо яких здійснюється таке правонаступництво та їх черговість, оскільки за наслідком прийняття такого рішення вносяться зміни до затвердженого реєстру вимог кредиторів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2019 року у справі №910/11892/17 затверджено реєстр вимог кредиторів боржника, до якого включено, зокрема, вимоги ПАТ "Родовід Банк" четвертої черги на суму 283 289 424,65 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2023, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2023, задоволено заяву АТ "Закритий Недиверсифікований Венчурний Корпоративний Інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" про заміну сторони правонаступником та замінено ПАТ "Родовід Банк" його правонаступником - АТ "Закритий Недиверсифікований Венчурний Корпоративний Інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус".

13.08.2025 року між АТ "Закритий Недиверсифікований Венчурний Корпоративний Інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" (надалі - первісний кредитор) та ТОВ "Заміський будинок ЛТД" (надалі - новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги №13-08/2025, згідно умов якого первісний кредитор передав новому кредитору право грошової вимоги до боржника з повернення сум грошових коштів за договором банківського вкладу №79.1/18-Д-08 від 29.02.2008 року, укладеного між первісним кредитором та боржником, та відповідно до умов постанови Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2015 року у справі №910/17885/14 за позовом заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства фінансів України, ПАТ "Родовід Банк" до боржника про стягнення безпідставно отриманих коштів за договором банківського вкладу в розмірі 283 289 424,65 грн.

Згідно до п. 3.1.3 вказаного Договору, право вимоги переходить до Нового кредитора в день укладення цього Договору, після чого Новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до Боржника стосовно його Заборгованості за Основним договором, визначеної умовами цього Договору. Разом з Правами вимоги Новому кредитору переходять всі без виключення інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав або виникнуть в майбутньому на підставі Основного договору. Підтвердженням переходу Прав вимоги за Договором є підписаний Сторонами акт приймання-передачі прави вимоги, що є невід`ємною частиною Договору.

У відповідності до п. 3.1.6 договору №13-08/2025 про відступлення прав вимоги від 13.08.2025 року, новий кредитор може відступити або передати всі або будь-які права, вигоду та зобов`язання за цим договором третім особам з моменту набуття ним права вимоги згідно з п. 3.1.3. договору, якщо інше не передбачено умовами основного договору.

Згідно п. 10. 1 даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та/або уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін (у разі їх наявності) і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

На виконання умов даного договору 13.08.2025 року між АТ "Закритий Недиверсифікований Венчурний Корпоративний Інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" та ТОВ "Заміський будинок ЛТД" було підписано акт приймання-передачі прав вимоги та акт приймання-передачі документації.

В подальшому, 15.08.2025 року між ТОВ "Заміський будинок ЛТД" та ТОВ "Енерго Рікавері" було підписано акт приймання-передачі прав вимоги за рахунок яких формується статутний капітал ТОВ "Енерго Рікавері", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляшук О.В. та зареєстровано в реєстрі за №991, №992.

Згідно вказаного Акту приймання-передачі прав вимоги, ТОВ "Заміський будинок ЛТД" передало, а ТОВ "Енерго Рікавері" прийняло в рахунок внеску до статутного капіталу наступні права вимоги:

- право грошової вимоги до ПАТ "Укргаз-Енерго" (ідентифікаційний код юридичної особи 34003224) з повернення сум грошових коштів в розмірі 283 289 424,65 грн за Договором банківського вкладу №79.1/18-Д-08 від 29.02.2008 року, який було укладено між ПАТ "Родовід Банк" (ідентифікаційний код 14349442), та ПАТ "Укргаз-Енерго", відповідно до умов постанови Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2015 року у справі №910/17885/14 за позовом заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства фінансів України, ПАТ "Родовід Банк" до ПАТ "Укргаз-Енерго" про стягнення безпідставно отриманих коштів за вказаним договором, яке належить ТОВ "Заміський будинок ЛТД" на підставі Договору №13-08/2025 про відступлення прав вимоги від 13.08.2025 року.

Таким чином, аналіз наведених документів свідчить про те, що право вимоги до ПрАТ "Укргаз-Енерго" перейшло до ТОВ "Енерго Рікавері".

Доводи скаржника про невідповідність предмету договору відступлення права вимоги обсягу та характеру права вимоги, яке було встановлене судовим рішенням, та, як наслідок, про відсутність підстав для заміни кредитора, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

У відповідності до п. 1.1.1 Договору №13-08/2025 про відступлення прав вимоги від 13.08.2025, Боржник - Приватне акціонерне товариство "Укргаз-Енерго", ідентифікаційний код юридичної особи 34003224, що є Боржником за Основним договором відповідно до Рішення суду, право вимоги до якого відступається за цим Договором.

Згідно з п. 1.1.2. Договору відступлення, заборгованість - це невиконані Боржником грошові зобов`язання перед Первісним кредитором з повернення грошових коштів відповідно до умов Постанови Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2015 року у справі №910/17885/14 за позовом заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства фінансів України, Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" до Боржника про стягнення безпідставно отриманих коштів за Основним договором, розмір яких визначено в п. 2.2. цього Договору.

При цьому, пунктом 1.1.3 визначено, що Основний договір - це Договір банківського вкладу №79.1/18-Д-08 від 29.02.2008, який укладений між Банком та Боржником, у відповідності до умов якого Боржник розмістив грошові кошти на депозитному рахунку у Банку у розмірі та на умовах, встановлених Основним договором, а Банк зобов`язався повернути Боржникові такі активи у визначені Основним договором строки та розмірах, а також сплатити проценти за користування ними.

Право вимоги визначено в п. 1.1.5 вказаного Договору як право грошової вимоги Первісного кредитора до Боржника з повернення сум грошових коштів за Основним договором відповідно до умов Постанови Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2015 у справі №910/17885/14 за позовом заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства фінансів України, Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" до Боржника про стягнення безпідставно отриманих коштів за Основним договором в розмірах, які визначені в п. 2.2. цього Договору. Сторони домовились, що права вимоги включають права вимоги до Боржника відповідно до Рішення суду, права вимоги за якими належать Первісному кредиторові на підставі Договору №07/09/09/2020/4 про відступлення прав вимоги від 09 вересня 2020 року, укладеного між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (ідентифікаційний код 41264766).

Рішення суду, в розумінні Договору про відступлення прав вимоги №13-08/2025 від 13.08.2025 - це Постанова Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2015 року у справі №910/17885/14 за позовом заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства фінансів України, Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" до Боржника про стягнення безпідставно отриманих коштів за Договором строкового банківського вкладу №79.1/18-Д-08 від 29.02.2008.

Таким чином, судова колегія зазначає, що предмет відступлення за договором прямо включає посилання не лише на Договір банківського вкладу №79.1/18-Д-08 від 29.02.2008 року, але й на судове рішення від 14.04.2015 року, яким встановлено право вимоги саме на підставі ст. 1212 ЦК України (безпідставне збагачення). Опис права вимоги в Договорі відступлення повністю відповідає суті вимоги, визнаній судом, оскільки грошові кошти в розмірі 283 289 424,65 грн. були отримані Боржником як незаконно нараховані відсотки за недійсною додатковою угодою №3 до зазначеного договору вкладу. Відсутність договірних відносин за угодою №3 не змінює того факту, що право вимоги походить з первинних відносин за Договором банківського вкладу, а застосування ст. 1212 ЦК України є наслідком визнання угоди №3 недійсною.

Отже, в даному випадку відступлене право є ідентичним визнаному в реєстрі кредиторів і твердження апелянта з цього приводу є необґрунтованими.

Так само і Акт приймання-передачі права вимоги від 13.08.2025 року (додаток до Договору відступлення) передає права вимоги до Боржника за заборгованістю за Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2015 у справі №910/17885/14 за позовом заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства фінансів України, Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" до Боржника про стягнення безпідставно отриманих коштів за Договором строкового банківського вкладу №79.1/18-Д-08 від 29.02.2008.

Отже, посилання скаржника на невідповідність предмету відступлення є безпідставним та недоведеним, оскільки як Договір №13-08/2025, так і Акт приймання-передачі мають посилання на постанову суду від 14.04.2015 року, яка встановлює право вимоги саме як безпідставне збагачення (ст. 1212 ЦК України), а посилання на Основний договір є лише описовим контекстом походження коштів, що не змінює правової суті вимоги та її тотожності реєстру кредиторів.

Враховуючи вищенаведене, переглянувши в апеляційному порядку законність ухвали суду першої інстанції, дослідивши заяву про заміну кредитора правонаступником та наявні у справі докази, судова колегія вважає правомірним висновок суду першої інстанції про задоволення поданої заяви та заміну АТ "Закритий Недиверсифікований Венчурний Корпоративний Інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" його правонаступником - ТОВ "Енерго Рікавері".

В силу положень процесуального законодавства та численної практики Верховного Суду судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаджинастасиу проти Греції", національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти російської федерації" зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України").

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Трофимчук проти України" зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Таким чином, судом апеляційної інстанції в повній мірі досліджено та надано оцінку всім наявним у справі доказам та обставинам справи, а доводи скаржника щодо неправильного застосування судом норм матеріального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвалу місцевого господарського суду в оскаржуваній частині прийнято у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є недоведеними, безпідставними, необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що правових підстав для її задоволення та скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Згідно ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, у спорах, що виникають з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційним судом не встановлено підстав для задоволення апеляційної скарги Компанії "Остхем Холдінг Лімітед" та скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 року у даній справі в частині задоволення заяви ТОВ "Енерго Рікавері" про заміну кредитора у справі - АТ "Закритий Недиверсифікований Венчурний Корпоративний Інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" його правонаступником - ТОВ "Енерго Рікавері", така апеляційна скарга залишається без задоволення, а ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині - без змін. Судові витрати, пов`язані із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, згідно ст.129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Компанії "Остхем Холдінг Лімітед" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 року у справі №910/11892/17 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 року у справі №910/11892/17 в частині задоволення заяви ТОВ "Енерго Рікавері" про заміну кредитора у справі - АТ "Закритий Недиверсифікований Венчурний Корпоративний Інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" його правонаступником - ТОВ "Енерго Рікавері" залишити без змін.

3.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4.Матеріали справи повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови підписано 04.02.2026 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді Б.В. Отрюх

Т.П. Козир