ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2026 р. м. Київ Справа № 911/3589/25

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та проведення судового засідання за наявними матеріалами справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІЛОДЖІСТІК», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «БРОВАРИ-ТРАНС-СЕРВІС», м. Бориспіль, Київської область

про стягнення заборгованості

без виклику представників учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІЛОДЖІСТІК» №566 від 25.11.2025 року (вх. №8057 від 25.11.2025) (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «БРОВАРИ-ТРАНС-СЕРВІС» (далі відповідач) про стягнення заборгованості за Договором транспортного експедирування №0426/24-3 від 26.04.2024 у сумі 120559,46 грн., а саме: 81347,56 грн. основного боргу та 39211,90 грн. пені.

Ухвалою суду від 28.11.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/3589/25 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи).

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи через систему «Електронний суд» відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Відповідно до ч. 2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень", судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень", для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач мав доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач, який належним чином повідомлений про наявність у провадженні суду справи з позовними вимогами до нього, у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами.

Враховуючи, що ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІЛОДЖІСТІКС» (за договором Перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бровари-Транс-Сервіс» (за договором Замовник) 26.04.2024 укладено Договір транспортного експедирування №0426/24-3 від 26.04.2024 (далі Договір), згідно умов п. 1.1 якого, Замовник доручає перевізнику перевезти вантаж в міжнародному та/або внутрішньо-українському сполученні та зобов`язується оплатити перевезення, а Перевізник надає транспортні засоби для перевезення вантажу та доставляє вантаж у пункт призначення Вантажоодержувачу, вказаному у супровідних документах, в обумовлений сторонами термін.

Згідно п.п. 2.1, 2.2 Договору, Перевізник організовує перевезення вантажів на підставі Заявок Замовника. Конкретні умови по кожному замовленню погоджуються сторонами і вказуються у Заявці, а саме: найменування, кількість (вага) та пакування вантажу, його особливі характеристики; найменування та місцезнаходження вантажовідправника та вантажоодержувача; пункти відправлення та призначення вантажу; маршрут перевезення; державні номери транспортного засобу, прізвище, ім`я, по-батькові та інші особисті дані водія транспортного засобу, вимоги щодо технічного та санітарного стану транспортного засобу; особливі вказівки Замовника: дата і час завантаження та розвантаження або строк виконання доручення; вартість перевезення (сума доручення); інші умови перевезення. Заявка з моменту підписання Сторонами стає додатком і невід`ємною частиною даного Договору. Заявка вважається прийнятою до виконання, якщо вона підтверджена підписами уповноважених осіб та скріплена печатками Сторін. Презюмується, що надіслана Замовнику Заявка з відміткою печатки Перевізника, підписана уповноваженою особою Перевізника, є прийнятою до виконання. Заявка може бути подана Замовником за допомогою електронної пошти чи/або іншим фіксованим шляхом (способом). Електрона копія заявки має юридичну силу оригіналу.

Вартість перевезення обумовлюється сторонами за кожне замовлення та погоджується сторонами в Заявці. Розрахунок за надані послуги здійснюється в національній валюті України (гривні) шляхом перерахування коштів Замовником на розрахунковий рахунок Перевізника. Підтвердженням факту надання послуг є оригінал товарно-транспортної накладної (ТТН - внутрішньо-українськи перевезення, CMR міжнародні перевезення) з відміткою відправника вантажу, перевізника, одержувача вантажу, або інший документ, що підтверджує отримання вантажу Вантажоодержувачем. Замовник оплачує замовлені послуги протягом 7 (семи) банківських днів з моменту отримання Замовником повного пакету документів, а саме: оригіналу договору, оригіналу заявки на перевезення, рахунку, акту виконаних робіт, 2 примірники товарно-транспортної накладної (ТТН, СМR) (п.п. 3.1-3.4 Договору).

Перевізник зобов`язаний своєчасно доставити вантаж у пункт призначення у повному обсязі без пошкоджень і передати його Вантажоодержувачу що вказаний у супровідних документах (пп. 4.3.6 п. 4.3 Договору). Замовник зобов`язаний оплатити надані Перевізником послуги, в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором (пп. 4.4.2 п. 4.2 Договору).

Як зазначено позивачем, на виконання умов Договору відповідач надав позивачу Заявку №1208/24 від 10.05.2024 на перевезення вантажу за маршрутом, погодженим сторонами.

Позивачем на виконання своїх зобов`язань за Договором надано відповідачу послуги з перевезення вантажу в міжнародному сполученні, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною CMR та актом наданих послуг від 21.05.2024 №42.

Позивачем виставлено відповідачу рахунок на оплату №5 від 21.05.2024 на загальну суму 101347,56 грн. Однак, відповідачем вказаний рахунок оплачено частково на суму 20000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 28.02.2025 № 1727, від 20.03.2025 №14451. Таким чином, за відповідачем утворилась заборгованість у сумі 81347,56 грн.

Позивачем на адресу відповідача надіслано претензію №1/169 від 21.05.2025 з вимогою про погашення заборгованості у сумі 81347,56 грн. протягом 7 днів з дня отримання претензії (докази надіслання додано до матеріалів справи). Однак, вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та реагування, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Згідно ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів.

Відповідно до ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст. 929 ЦК України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником.

Статтею 12 Закону України «Про транспортно-експедиційну діяльність» встановлено обов`язок клієнта по сплаті експедитору належної плати та відшкодуванню документально підтверджених витрат, понесених експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що позивачем на виконання зобов`язань за Договором відповідачу надано послуги, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною CMR та актом наданих послуг від 21.05.2024 №42, який частково оплачений відповідачем.

При цьому, судом враховано, що закон не містить переліку дій, що свідчать про визнання особою свого боргу або іншого обов`язку, але їх узагальнюючою рисою є те, що такі дії мають бути спрямовані на виникнення цивільних прав і обов`язків (частина 1 ст. 11 ЦК України). В цьому сенсі діями, спрямованими на визнання боргу, є дії боржника безпосередньо стосовно кредитора, які свідчать про наявність боргу, зокрема повідомлення боржника на адресу кредитора, яким боржник підтверджує наявність у нього заборгованості перед кредитором, відповідь на претензію, підписання боржником акта звіряння розрахунків або іншого документа, в якому визначена його заборгованість.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, також можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Аналогічний правовий висновок викладено постанові Верховного Суду від 09.11.2018 у справі №911/3685/17.

Станом на день прийняття рішення у справі, відповідач в повному обсязі не розрахувався за надані послуги за Договором у зв`язку із чим, за ним утворилась заборгованість у сумі 81347,56 грн. Зазначений факт відповідачем не спростовано.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт надання позивачем відповідачу узгоджених послуг та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати отриманих послуг підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 81347,56 грн.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за Договором в частині своєчасної та повної оплати наданих послуг, позивач просить стягнути з відповідача 39211,90 грн., пені нарахованої на заборгованість відповідача з урахуванням часткових оплат за період з 28.05.2024 по 25.11.2025, згідно виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 5.5 Договору, у разі прострочення замовником оплати послуг він зобов`язаний сплатити експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період прострочення, від несплаченої суми за кожен день прострочення до дня повної оплати.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України (чинного на момент виникнення правовідносин), нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Оскільки, умовами Договору сторони узгодили нарахування пені з вказівкою на період, включаючи день оплати, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно здійснено розрахунок пені за весь період прострочення виконання зобов`язання.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені у сумі 39211,90 грн., судом встановлено, що такий розрахунок є обґрунтованим, арифметично вірним, а тому, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІЛОДЖІСТІК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «БРОВАРИ-ТРАНС-СЕРВІС» про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БРОВАРИ-ТРАНС-СЕРВІС» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Металургів, буд. 22, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІЛОДЖІСТІК» (04070, м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, буд. 8Б, ) 81347 (вісімдесят одну тисячу триста сорок сім) грн. 56 коп. основного боргу, 39211 (тридцять дев`ять тисяч двісті одинадцять) грн. 90 коп. пені та 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць