ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04 лютого 2026 р. м. Житомир Справа № 906/952/23

Господарський суд Житомирської області у складі судді Сікорської Н.А.,

розглядаючи клопотання ФОП Петрова Є.Л. про ухвалення додаткового рішення у справі

за позовом: фізичної особи-підприємця Петрова Євгенія Леонідовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо - торгова фірма "Мар`ян"

про стягнення 4064016,24 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 12.01.2026р. стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо - торгова фірма "Мар`ян" на користь фізичної особи-підприємця Петрова Євгенія Леонідовича 1117391,85 грн. основного боргу; 251002,47 грн. інфляційних; 883108,83 грн. пені; 79352,72 грн. 3% річних; 37646,83 грн. судового збору та 44000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

03.02.2026р. від позивача надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення про відшкодування сплаченого судового збору в розмірі 109165,26 грн.

В обґрунтування клопотання позивач вказує на те, що судом не вирішено питання розподілу судового збору в повному обсязі, з урахуванням установлених судом обставин зловживання відповідачем процесуальними правами.

За результатами розгляду клопотання ФОП Петрова Є.Л. про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат у даній справі суд дійшов нступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У розділі "Судові витати за результатами розгляду справи" мотивувальної частини рішення від 12.01.2026 р., керуючись п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, суд вирішив питання щодо розподілу судового збору з урахуванням часткового задоволення позовних вимог та поклав на відповідача судовий збір у розмірі 34962,83 грн., а також судовий збір за подання двох заяв про вжиття заходів забезпечення позову у розмірі 2684,00 грн.

Оже питання розподілу судового збору знайшло своє відображення в рішенні суду, тому твердження позивача про те, що судом не вирішено питання судових витрат, є безпідставним.

Фактично подане клопотання спрямоване на зміну порядку розподілу судового збору вже визначеного судом при ухваленні рішення по суті спору, що не відповідає правовій природі додаткового рішення, передбаченої статтею 244 ГПК України.

Суд зазначає, що посилання позивача на зловживання відповідачем процесуальними правами, встановлених ухвалою суду від 03.09.2025р., не є безумовною підставою для покладення на відповідача судового збору у повному обсязі.

Частиною дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено право суду, а не його обов`язок, покласти судові витрати повністю або частково на сторону, яка зловживає процесуальними правами, незалежно від результатів вирішення спору. Застосування цієї норми є дискреційним та здійснюється судом з урахуванням характеру порушень, їхнього впливу на розмір судових витрат та принципу співмірності.

При цьому застосування частини дев`ятої статті 129 ГПК України є складовою загального вирішення питання розподілу судових витрат та має здійснюватися під час ухвалення судового рішення по суті спору.

Зміна розподілу судових витрат шляхом ухвалення додаткового рішення фактично призвела б до перегляду судового рішення, що виходить за межі повноважень суду, передбачених статтею 244 ГПК України.

Наведені позивачем правові висновки Верховного Суду щодо застосування частини дев`ятої статті 129 ГПК України не спростовують зазначених висновків суду, оскільки не містять положень щодо можливості зміни розподілу судового збору шляхом ухвалення додаткового рішення у випадку, коли питання судових витрат уже було вирішено судом.

Так у постанові від 10.07.2025р. у справі № 902/821/24 Верховний Суд додатково роз`яснив, що застосування частини дев`ятої статті 129 ГПК України здійснюється судом у межах вирішення питання про судові витрати під час ухвалення рішення по суті спору та не має автоматичного характеру навіть за наявності встановлених фактів зловживання процесуальними правами.

Також у постанові від 28.01.2025р. у справі № 910/11845/23 Верховний Суд зазначив, що сама по собі констатація зловживання процесуальними правами не означає обов`язкового покладення на відповідну сторону всіх судових витрат, а суд зобов`язаний дотримуватися принципу співмірності та процесуального балансу.

З огляду на викладене, у суду відсутні правові підстави для ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судового збору у розмірі 109165,26 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 221, 234, 244 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

У прийнятті додаткового рішення щодо відшкодування судового збору у розмірі 109165,26 грн. у справі № 906/952/23 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена.

Суддя Сікорська Н.А.

1 - в справу