ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.01.2026 Справа № 914/1892/25

Господарський суд Львівської області у складі судді Бургарт Т.І., за участю секретаря судового засідання Зусько І.С., розглянувши у підготовчому засіданні матеріали справи

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» (юридична адреса: 79026, м. Львів, вул. Козельницька, 3; адреса для листування: 79052, м. Львів, вул. Сяйво, 10; );

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Акимишина Ігоря Георгійовича (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: фізична особа-підприємець Урядов Володимир Вікторович (адреса: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ).

про: стягнення заборгованості в сумі 182' 277,58 грн.

за зустрічним позовом: Фізичної особи-підприємця Акимишина Ігоря Георгійовича (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго (юридична адреса: 79026, м. Львів, вул. Козельницька, 3; адреса для листування: 79052, м. Львів, вул. Сяйво, 10; );

про: про визнання недійсним рішення,-

за участю представників:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): Левицької І.В.;

від відповідача (позивача за зустрічним позовом): не з`явився;

від третьої особи: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго» (далі також ПрАТ «Львівобленерго») звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Акимишина Ігоря Георгійовича (далі також ФОП Акимишин І.Г.), третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: фізична особа-підприємець Урядов Володимир Вікторович (далі також ФОП Урядов В.В.) про стягнення заборгованості в сумі 182' 277, 58 грн.

Позовні вимоги ПрАТ «Львівобленерго» обґрунтовані порушенням відповідачем правил користування електричною енергією та втручання у роботу засобу обліку, що, на думку позивача, призвело до недообліку спожитої електричної енергії.

Позивач зазначає, що за результатами перевірки вузла обліку відповідача було складено акт про порушення № 037553, у якому зафіксовано відсутність індикації електролічильника та незмінність його показів при наявності підключеного електричного навантаження, що, на переконання позивача, свідчить про зміну показів засобу вимірювальної техніки внаслідок дій споживача.

На підтвердження наведених обставин ПрАТ «Львівобленерго» покликається на зазначений акт про порушення, а також на інформаційний відеозапис, з якого, за твердженням позивача, вбачається, що електролічильник не здійснює облік електричної енергії за наявності напруги. Додатково позивач посилається на виявлене пошкодження пломби (індикатора) № 00801626 з одного боку як на ознаку можливого втручання у роботу засобу обліку.

Крім того, позивач покликається на використання відповідачем спеціальних електромагнітних пристроїв, призначених для тимчасового зупинення обліку електричної енергії без залишення слідів механічного або технічного впливу на електролічильник. На підтвердження існування таких пристроїв позивач долучив ілюстративний відеозапис з мережі Інтернет, вказуючи, що принцип їх дії полягає у припиненні обліку споживання електроенергії з повним відновленням роботи лічильника після припинення впливу або переривання електропостачання.

З огляду на зазначене, ПрАТ «Львівобленерго» вважає, що встановлений актом про порушення факт недообліку електричної енергії є наслідком дій споживача, а визначена до стягнення сума 182' 277,58 грн відповідає обсягу необлікованої електричної енергії, розрахованому у порядку, передбаченому чинними нормативно-правовими актами у сфері електроенергетики.

Саме на зазначених обставинах, доказах та розрахунках позивач ґрунтує вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у заявленому розмірі.

17 липня 2025 року через підсистему «Електронний суд» відповідач подав зустрічну позовну заяву до Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» про визнання недійсним рішення комісії ЛМЕМ ПрАТ «Львівобленерго» оформлене протоколом № 037553-а від 21 березня 2025 року з розгляду акту про порушення від 02 лютого 2025 року № 037553.

Зустрічні позовні вимоги ФОП Акимишина І.Г. обґрунтовані твердженнями про відсутність належних і допустимих доказів, які б підтверджували факт втручання відповідача у роботу засобу обліку електричної енергії та законність прийнятого на підставі такого акту рішення.

Акимишин І.Г. зазначає, що акт про порушення № 037553 сам по собі не є беззаперечним доказом вчинення споживачем дій, спрямованих на зміну показів засобу обліку, а лише фіксує зовнішні ознаки роботи електролічильника без встановлення їх технічних причин. При цьому жодної судової або технічної експертизи електролічильника до прийняття рішення комісією ПрАТ «Львівобленерго» проведено не було, що суперечить вимогам законодавства, адже в таких випадках проведення експертного дослідження є обов`язковим.

ФОП Акимишин І.Г. вказує, що висновки комісії ЛМЕМ про втручання у роботу електролічильника ґрунтуються на припущеннях, зокрема на загальних твердженнях про можливість застосування електромагнітних пристроїв, інформація про які отримана з відкритих джерел мережі Інтернет, без встановлення факту застосування такого пристрою саме у спірних правовідносинах та без будь-якого технічного підтвердження його впливу на конкретний засіб обліку.

Крім того, позивач за зустрічним позовом зазначає, що відеозапис, на який посилається ПрАТ «Львівобленерго», не дозволяє достовірно встановити ані причин відсутності індикації обліку, ані факту втручання споживача у роботу електролічильника, оскільки такі ознаки можуть бути обумовлені технічною несправністю приладу або іншими обставинами, що не залежать від волі споживача.

ФОП Акимишин І.Г. також звертає увагу на те, що рішення комісії ЛМЕМ прийняте без повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, без дослідження технічного стану електролічильника та без перевірки причинно-наслідкового зв`язку між зафіксованими ознаками та діями споживача, що, на його переконання, суперечить принципам належного адміністрування та вимогам чинного законодавства.

З огляду на викладене, позивач за зустрічним позовом вважає, що рішення комісії ЛМЕМ ПрАТ «Львівобленерго», оформлене протоколом № 037553-а від 21 березня 2025 року, прийняте за відсутності належних доказів порушення з боку споживача, є необґрунтованим та таким, що порушує його права та законні інтереси, у зв`язку з чим підлягає визнанню недійсним.

Ухвалою суду від 17 липня 2025 року прийнято до розгляду зустрічний позов Фізичної особи-підприємця Акимишина І.Г. до ПАТ «Львівобленерго», об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом, а також ухвалено здійснювати розгляд справи № 914/1892/25 за правилами загального позовного провадження.

Процесуальний рух справи відображено у відповідних ухвалах суду і протоколах судових засідань.

З огляду на заявлені первісні та зустрічні позовні вимоги, а також наведені сторонами аргументи, предметом доказування у даній справі є, зокрема, обставини, пов`язані з наявністю або відсутністю порушення правил користування електричною енергією, факту втручання у роботу засобу обліку електричної енергії, а також технічної можливості такого втручання впливати на правильність обліку спожитої електричної енергії.

У межах зазначеного предмета доказування встановленню та перевірці судом підлягають такі істотні оьставини, що мають значення для правильного вирішення спору:

- технічний стан електролічильника типу «Меридіан ЛТЕ 1.03.ТУ № 14000412» на момент його вилучення, у тому числі справність його вимірювального та індикаційного механізмів;

- наявність або відсутність ознак стороннього втручання у конструкцію, схему або елементи електролічильника, які могли вплинути на його функціонування як засобу вимірювальної техніки;

- технічні причини відсутності індикації обліку електричної енергії та незміни показів лічильника за наявності підключеного навантаження, зокрема чи могли такі ознаки бути наслідком навмисних дій споживача, а не внутрішньої несправності або заводського дефекту приладу;

- можливість та спосіб впливу на роботу електролічильника без його механічного пошкодження, у тому числі шляхом дій, що не залишають очевидних слідів розтину корпусу, але призводять до недообліку електричної енергії;

- відповідність виявлених технічних ознак (у тому числі стану пломб, індикаторів, елементів захисту) висновкам, викладеним в акті про порушення № 037553, та їх здатність підтверджувати або спростовувати зафіксований у ньому факт втручання у роботу засобу обліку.

При цьому зазначені обставини потребують спеціальних знань у галузі електротехніки та метрології, якими суд не володіє, а їх встановлення виходить за межі звичайної оцінки письмових та електронних доказів, що є підставою для призначення судової експертизи.

Відтак, саме висновок судової експертизи є належним та допустимим засобом доказування для з`ясування технічної природи зафіксованих порушень, їх причинно-наслідкового зв`язку з діями споживача, а також для перевірки обґрунтованості висновків, покладених в основу рішення комісії ПрАТ «Львівобленерго», правомірність якого оспорюється у межах зустрічного позову.

Враховуючи наведене, в ході підготовчого засідання судом поставлено на розгляд питання доцільності призначення у справі судової експертизи, запропоновано сторонам викласти свої міркування із зазначеного питання у додаткових поясненнях.

26 листопада 2025 року від позивача (відповідача за зустрічним позовом) надійшли додаткові пояснення (вх. № 31648/25) щодо доцільності проведення судової електротехнічної експертизи.

27 листопада 2025 року від відповідача (позивача за зустрічним позовом) надійшли пояснення (вх. № 31768/25) щодо доцільності призначення судової експертизи.

У підготовче засідання 22 січня 2026 року з`явився представник позивача (відповідача за зустрічним позовом).

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) явку уповноваженого представника у підготовче засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення підготовчого засідання. Третя особа у підготовче засідання не з`явилася, подав клопотання про проведення розгляду справи за її відсутності.

У підготовчому засіданні розглядалося питання призначення з ініціативи суду у справі судової експертизи.

Представник ПрАТ «Львівобленерго» заперечив проти проведення експертизи електролічильника Меридіан ЛТЕ 1.03.ТУ №14000412, мотивуючи свою позицію наступним.

За актом про порушення № 037553 від 25 лютого 2025 року зафіксовано, що при підключеному навантаженні показники приладу обліку не змінюються, електролічильник не проводить індикації обліку, а механізм не фіксує споживання електричної енергії. Відеозапис, наданий позивачем, ілюструє зазначені технічні ознаки: лампочки-індикатори струму лічильника не працюють, а механізм обліку не змінює показників. Пломба (індикатор) № 00801626 зафіксована пошкодженою з лівого боку, при цьому права сторона пломби не пошкоджена. Сукупність зазначених обставин, на переконання позивача, безсумнівно підтверджує факт втручання відповідача в роботу лічильника. Представник стверджує, що зазначене порушення не є фактом пошкодження приладу обліку, а є діями споживача, які призвели до недообліку електроенергії, тому проведення експертизи не є необхідним.

Крім цього, позивач зазначає, що можливим джерелом недообліку є вплив спеціальних електромагнітних приладів, які рекламуються у мережі Інтернет. Принцип дії таких пристроїв полягає у тимчасовій зупинці обліку електролічильника без створення будь-яких видимих несправностей у механізмі або електронних компонентах. Пристрій не залишає жодних слідів впливу на електролічильник. Лічильник повністю відновлює роботу після перерви електропостачання, при цьому показники накопиченого споживання можуть бути скориговані до фактичного стану без технічних ознак стороннього впливу. У зв`язку з цим проведення судової експертизи, на думку позивача, не може достовірно встановити наявність чи відсутність впливу такого приладу, оскільки слідів його дії не залишає ні електронна частина, ні механізм обліку лічильника.

Саме з цих мотивів ПрАТ «Львівобленерго», представниками якого вилучено лічильник на об`єкті постачання відповідача, не провело експертного дослідження самостійно. Разом з тим, лічильник зберігається ПрАТ «Львівобленерго».

Окрім того, представник позивача зазначив, що позивач відмовляється оплачувати проведення експертизи у випадку її призначення.

Однак, зауважив, що у разі призначення експертизи просить доручити її проведення фахівцям Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» (м. Харків) або Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Представник Акимишина Ігоря Георгійовича у поданих поясненнях зазначив, що проведення судової експертизи у даній справі є недоцільним. Він обґрунтував це тим, що експертиза, призначена після прийняття рішення комісії, не може підтвердити законність цього рішення, оскільки на момент його прийняття ПрАТ «Львівобленерго» було зобов`язане провести відповідну перевірку, проте цього не зробило.

Крім того, лічильник тривалий час перебуває у розпорядженні ПрАТ «Львівобленерго», що ставить під сумнів достовірність можливих результатів експертизи. Питання привідклеєної голограми також не є підставою для проведення експертизи, оскільки вона не відноситься ні до пломб, ні до магнітних індикаторів, встановлених позивачем (відповідачем за зустрічним позовом).

З урахуванням наведеного, відповідач (позивач за зустрічним позовом) вважає призначення судової експертизи у даній справі недоцільним.

Розглянувши матеріали справи, а також вислухавши заперечення сторін, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України (далі також ГПК України) у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи.

Згідно з частиною 1 статті 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Отже, підставою для призначення судової експертизи є необхідність з`ясування обставин, що мають значення для справи, для такого з`ясування необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Суд зазначає, що призначення експертизи є правом господарського суду, при цьому, питання призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи.

Призначення судової експертизи віднесено до компетенції суду за наявності умов, передбачених частиною 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України і таке призначення не може розцінюватися, як порушення норм процесуального права. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 910/9564/20.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

В підготовчому засіданні встановлено, що спір між сторонами фактично зводиться до з`ясування технічних причин неналежної роботи засобу комерційного обліку електричної енергії, а саме: чи мала місце технічна несправність електролічильника, чи відбулося втручання у його роботу, а також чи могли зафіксовані ознаки (відсутність індикації обліку при наявності напруги, непрацюючі індикатори струму, стан пломби-індикатора) вплинути на коректність обліку електричної енергії та призвести до її необлікованого споживання.

Оцінка зазначених обставин потребує спеціальних знань у галузі електротехніки, оскільки встановлення причин зупинення або порушення обліку електричної енергії, визначення можливості впливу пошкодження пломби-індикатора на роботу засобу вимірювальної техніки, а також з`ясування відповідності технічного стану електролічильника вимогам нормативно-технічної документації не можуть бути здійснені судом самостійно.

Крім того, матеріали справи не містять належного та допустимого експертного висновку, який би достовірно підтверджував або спростовував факт втручання у роботу електролічильника та технічну можливість необлікованого споживання електричної енергії за зафіксованих умов його роботи.

Суд зазначає, що на підтвердження факту втручання відповідача у роботу засобу обліку електричної енергії позивач покликається на акт про порушення № 037553 та відеозапис, з якого, на його думку, вбачається відсутність індикації обліку електричної енергії за наявності напруги.

Водночас інших належних та допустимих доказів, які б достовірно підтверджували технічні причини виявлених ознак, спосіб їх виникнення та причинно-наслідковий зв`язок із діями споживача, позивачем суду не надано.

З наданих акту та відеозапису неможливо без залучення спеціальних знань достовірно встановити, чи є зафіксовані ознаки наслідком втручання у роботу електролічильника, чи вони обумовлені технічною несправністю або іншими обставинами, що не залежать від волі споживача.

Виходячи з наведеного, за результатами проведеного підготовчого засідання суд дійшов висновку, що для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування фактичних обставин справи, а також для належної оцінки доводів первісного та зустрічного позовів, необхідно призначити у справі судову експертизу та направити справу для подальшого її виконання до експертної установи.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. До державних спеціалізованих установ належать, в тому числі, науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України.

У пункті 8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» № 4 від 23 березня 2012 року роз`яснено, що визначаючись з експертною установою, яка проводитиме судову експертизу, господарський суд має враховувати положення пункту 1.5 Інструкції, згідно з якими експертизи проводяться, як правило, за зонами регіонального обслуговування. Цим же пунктом передбачено, що за наявності обставин, які зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи за зоною обслуговування, особа або орган, які призначають експертизу, зазначивши відповідні мотиви, можуть доручити її виконання експертам іншої установи. З урахуванням наведеного, у разі призначення господарським судом судової експертизи не за зоною регіонального обслуговування мотиви такого призначення мають бути зазначені в ухвалі про призначення експертизи.

Відповідно до частини 3 статті 99 ГПК України, при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Разом з тим, представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) наполягала на призначенні судової експертизи фахівцям Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» (м. Харків) або Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, обґрунтовуючи це нібито недовірою до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Суд зазначає, що належних та допустимих доказів, які б свідчили про неможливість або недоцільність проведення експертизи Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, а також обґрунтованих підстав для сумніву в об`єктивності чи неупередженості цієї установи, позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) не надано.

Судом враховано, що справа розглядається Господарським судом Львівської області, а відтак проведення судової експертизи Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України відповідає принципу територіальної наближеності, процесуальної економії та забезпечення розумних строків розгляду справи.

Крім того, суд бере до уваги загальновідомі обставини, пов`язані із запровадженням та тривалою дією воєнного стану в Україні, систематичними ракетними обстрілами міст Харкова та Києва, перебоями з електропостачанням, а також значну територіальну віддаленість зазначених міст від м. Львова. За таких умов направлення матеріалів справи та об`єкта дослідження до експертних установ у м. Києві або м. Харкові може призвести до затягування строків проведення експертизи, що суперечить завданням господарського судочинства.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне доручити проведення судової електротехнічної експертизи у справі № 914/1892/25 Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (м. Львів, вул. Липинського, 54).

При цьому, суд звертає увагу, що призначення судової електротехнічної експертизи у даній справі зумовлене необхідністю перевірки саме доводів та технічних тверджень ПрАТ «Львівобленерго», зокрема щодо можливості електромагнітного впливу на електролічильник без залишкових слідів, технічної обґрунтованості зафіксованих у акті ознак та доказового значення наданого відеозапису. Відтак, експертиза спрямована на з`ясування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. ПрАТ «Львівобленерго» наполягає на існуванні спеціальних електромагнітних пристроїв, здатних зупиняти облік електроенергії без утворення будь-яких технічних слідів та без порушення цілісності приладу, і обґрунтовує цими твердженнями законність рішення комісії. За таких умов обов`язок доведення відповідних обставин не може бути покладений на іншу сторону спору.

Суд також бере до уваги, що відповідач за первісним позовом заперечує факт втручання у роботу засобу обліку, а призначення експертизи обумовлене необхідністю об`єктивної перевірки доводів саме позивача.

За таких обставин, керуючись положеннями статей 99, 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для покладення витрат на проведення судової електротехнічної експертизи на Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго».

Окрім цього, суд зазначає, що електролічильник Меридіан ЛТЕ 1.03.ТУ № 14000412, який є безпосереднім предметом призначеного експертного дослідження, за доводами ПрАТ «Львівобленерго» перебуває у його володінні на зберіганні. Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи два відеозаписи через підсистему «Електронний суд», на які він покликається як на докази втручання у роботу розрахункового засобу обліку. Зазначені відеозаписи мають істотне значення для проведення судової електротехнічної експертизи, оскільки підлягають технічній оцінці експертом у сукупності з оглядом самого приладу обліку.

За таких обставин, з метою забезпечення повного, всебічного та об`єктивного експертного дослідження, на підставі положень частини 3 статті 102 ГПК України, суд дійшов висновку про необхідність витребувати у Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» електролічильник Меридіан ЛТЕ 1.03.ТУ № 14000412, а також відповідні відеозаписи на матеріальних електронних носіях, придатних для їх відтворення та дослідження. Вказані об`єкти підлягають подальшому скеруванню судом до експертної установи для проведення судової електротехнічної експертизи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, у тому числі, у випадку призначення судом експертизи.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 229 ГПК України, провадження по справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України - на час проведення експертизи.

Враховуючи наведене, провадження у даній справі підлягає зупиненню на підставі пункту 2 частини 1 статті 228 ГПК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене та керуючись ст. ст.99, 100, 228, 234-235, суд, -

УХВАЛИВ :

1. Призначити у справі № 914/1892/25 судову експертизу.

2. Проведення судової експертизи доручити фахівцям Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (м. Львів, вул. Липинського, 54).

3. На розгляд судової експертизи поставити наступні питання:

1. Чи є електролічильник Меридіан ЛТЕ 1.03 (ТУ №14000412) справним, зокрема його механізми обліку та електронні компоненти?

2. Чи допускають конструктивні та технічні характеристики електролічильника Меридіан ЛТЕ 1.03.ТУ № 14000412 можливість впливу на його роботу електромагнітним полем, здатним призупиняти або спотворювати облік електричної енергії?

3. Яким чином, з урахуванням конструкції та принципу роботи електролічильника Меридіан ЛТЕ 1.03.ТУ № 14000412, можливий вплив силового або електромагнітного поля може відображатися на режимі роботи та показниках обліку електричної енергії, зокрема щодо можливості зупинення обліку, спотворення показників або збереження нормального режиму роботи?

4. Чи передбачені в конструкції електролічильника Меридіан ЛТЕ 1.03.ТУ № 14000412 технічні засоби захисту від несанкціонованого втручання, у тому числі від електромагнітного впливу, та в чому вони полягають?

5. Чи обладнаний електролічильник Меридіан ЛТЕ 1.03.ТУ № 14000412 індикаторами впливу електромагнітного поля, яким чином здійснюється їх спрацювання (індикація) та за яких параметрів електромагнітного поля відбувається таке спрацювання?

6. Які технічні причини могли спричинити неспрацювання лампочки-індикатора струму на електролічильнику Меридіан ЛТЕ 1.03 (ТУ №14000412) на момент складення акту про порушення і чи є цей індикатор справним?

7. На основі аналізу відеозапису, де зафіксовано роботу електролічильника Меридіан ЛТЕ 1.03 (ТУ №14000412) під навантаженням:

- які технічні ознаки роботи приладу можна виявити (наприклад, стан індикаторів, зміна показника обліку)?;

- які технічні факторимогли б спричинити зафіксовані ознаки (наприклад, несправність індикаторів, конструктивні особливості, зовнішній вплив електромагнітного поля або інші технічні причини)?;

- чи свідчить зафіксоване на відео неспрацювання лампочки-індикатора струму на електролічильнику Меридіан ЛТЕ 1.03 (ТУ №14000412) на момент складення акту про порушення про те, що прилад не здійснював облік спожитої електроенергії?

8. Чи виявлені під час дослідження електролічильника Меридіан ЛТЕ 1.03.ТУ № 14000412, його внутрішніх електронних компонентів, механізмів обліку, корпусу та пломбувальних (у тому числі голографічних) захисних елементів, зокрема пломби № 00801626, будь-які об`єктивні сліди або зміни, що є наслідком стороннього електромагнітного, механічного чи іншого впливу на прилад?

9. Чи здатний електролічильник Меридіан ЛТЕ 1.03.ТУ № 14000412 після припинення можливого тимчасового електромагнітного впливу відновлювати нормальний режим роботи та показники обліку без виникнення залишкових змін або пошкоджень?

4. Зобов`язати позивача (відповідача за зустрічним позовом), Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго»:

- невідкладно, але не пізніше 05 лютого 2026 року, надати суду електролічильник Меридіан ЛТЕ 1.03.ТУ № 14000412, а також подати відповідні відеозаписи на матеріальних електронних носіях, придатних для їх відтворення та дослідження.

- здійснити оплату проведення судової електротехнічної експертизи, докази про що надати суду (платіжне доручення, квитанція тощо). У випадку відсутності згоди чи можливості оплати судової експертизи невідкладно повідомити суд про вказані обставини.

5. Попередити експертів, які безпосередньо проводитимуть судову експертизу, про відповідальність, передбачену статтями 384 і 385 Кримінального Кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову дати висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

6. Зобов`язати експертів направити висновок разом з матеріалами справи № 914/1892/25 до Господарського суду Львівської області.

7. Якщо під час проведення судової експертизи будуть встановлені обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, з приводу яких фахівцям не були поставлені питання, зобов`язати та надати можливість експертам у висновку викласти свої міркування і доводи щодо цих обставин.

8. Попередити сторони про те, що невиконання рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню може стати підставою для притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до статті 382 КК України.

9. Провадження у справі зупинити до отримання висновку судової експертизи.

10. Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені статтею 235 ГПК України.

11. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її складення, в порядку передбаченому статтями 253-259 ГПК України.

12.Веб-адреса суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Повний текст ухвали складено та підписано 28 січня 2026 року.

Суддя Бургарт Т.І.