ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2026 р. Справа№ 910/26/22 (911/2442/24)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Козир Т.П.

Доманської М.Л.

секретар судового засідання Дюкарєва І.М.

за участю представників згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Клінічний санаторій "Жовтень"

на рішення господарського суду м.Києва від 17.07.2025р.

(повний текст складено 05.08.2025р.)

у справі №910/26/22(911/2442/24) (суддя Стасюк С.В.)

за позовом Козинської селищної ради Обухівського району Київської області

до ТОВ "Клінічний санаторій "Жовтень"

про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення 145 181,67 грн

в межах справи №910/26/22

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Київгазтрейд"

до ТОВ "Клінічний санаторій "Жовтень"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м.Києва від 17.07.2025р. у справі №910/26/22(911/2442/24) позов Козинської селищної ради Обухівського району Київської задоволено; розірвано договір оренди земельної ділянки від 15.01.2002р., із змінами та доповненнями, який укладений між Козинською селищною радою та ТОВ "Клінічний санаторій "Жовтень", посвідчений державним нотаріусом Обухівської державної нотаріальної контори 15.01.2002р. №111 щодо земельної ділянки площею 1,3900 га, кадастровий помер :03:018:0026, для будівництва і обслуговування санаторно-оздоровчих закладів; стягнуто з ТОВ "Клінічний санаторій "Жовтень" на користь Козинської селищної ради заборгованість по орендній платі в розмірі 145 181 грн. 67 коп. та судовий збір в сумі 6 056 грн.

Не погоджуючись з винесеним рішенням суду, ТОВ "Клінічний санаторій "Жовтень" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду м.Києва від 17.07.2025р. у справі №910/26/22(911/2442/24) та ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог Козинської селищної ради Обухівського району Київської області.

У відзиві на апеляційну скаргу Козинська селищна рада Обухівського району Київської області просить відмовити ТОВ "Клінічний санаторій "Жовтень" у задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду м.Києва від 17.07.2025р. у справі №910/26/22(911/2442/24) залишити без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2025р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Клінічний санаторій "Жовтень" на рішення господарського суду м.Києва від 17.07.2025р. у справі №910/26/22(911/2442/24); розгляд апеляційної скарги призначено на 20.10.2025р.

У зв`язку з оголошенням 20.10.2025р. з 12:17 по 12:37 повітряної тривоги в м.Києві ухвалою Північного апеляційного господарського суду розгляд апеляційної скарги призначено на 03.11.2025р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2025р. заяву ТОВ "Клінічний санаторій "Жовтень" про відвід суддів Майданевича А.Г., суддів Суліма В.В., Ткаченка Б.О. від розгляду апеляційної скарги у справі 910/26/22(911/2442/24) за апеляційною скаргою ТОВ "Клінічний санаторій "Жовтень" на рішення господарського суду м.Києва від 17.07.2025р. задоволено; матеріали справи №910/26/22(911/2442/24) передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст.32 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням спеціалізації суддів.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2025р. справу №910/26/22(911/2442/24) передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Пантелієнка В.О., суддів - Доманської М.Л., Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2025р. апеляційну скаргу ТОВ "Клінічний санаторій "Жовтень" на рішення господарського суду м.Києва від 17.07.2025р. у справі №910/26/22(911/2442/24) прийнято до свого провадження колегією суддів в іншому складі суду; розгляд апеляційної скарги призначено на 26.01.2026р.

26.01.2026р. у судовому засіданні представником ТОВ "Клінічний санаторій "Жовтень" усно заявлено клопотання про залучення до участі у справі ліквідатора ТОВ "Клінічний санаторій "Жовтень" і про проведення судових засідань в закритому режимі.

Колегія суддів відхиляє клопотання ТОВ "Клінічний санаторій "Жовтень" про залучення до участі у справі ліквідатора ТОВ "Клінічний санаторій "Жовтень", як необгрунтоване, оскільки ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2026р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на постанову господарського суду м.Києва від 20.11.2025р. у справі №910/26/22 (якою, зокрема, було відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором ТОВ "Клінічний санаторій "Жовтень" арбітражного керуючого Мучінського Ігоря Дмитровича), а тому ця постанова від 20.11.2025р. у справі №910/26/22 не набрала законної сили. Отже, призначення місцевим судом ліквідатора призупинено до моменту, поки апеляційний суд не підтвердить правильність такого рішення. Крім того, 17.10.2025р. апеляційним судом за заявою ТОВ "Клінічний санаторій "Жовтень" від 17.10.2025р. було залучено адвоката Волкову М.Ю. у справу в якості представника ТОВ "Клінічний санаторій "Жовтень"; надано доступ до електронної справи №910/26/22(911/2442/24) в підсистемі «Електронний суд».

Колегія суддів відхиляє клопотання ТОВ "Клінічний санаторій "Жовтень" про проведення судових засідань в закритому режимі, як необгрунтоване, оскільки відповідно до ч.1 ст.8 ГПК України, розгляд справ у господарських судах проводиться усно і відкрито, що забезпечує гласність судочинства. Згідно ч.8 ст.8 ГПК України розгляд справи у закритому судовому засіданні проводиться у випадках, коли відкритий судовий розгляд може мати наслідком розголошення таємної чи іншої інформації, що охороняється законом, необхідності захисту особистого та сімейного життя людини, а також в інших випадках, установлених законом. Отже, підставами для здійснення закритих судових засідань є необхідність захисту таємної або іншої інформації, що охороняється законом, а також захист приватного життя сторін. Апеляційному суду не було наведено заявником належних підстав для проведення судових засідань в закритому режимі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ТОВ "Клінічний санаторій "Жовтень", дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 та ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч.6 ст.12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ст.13 ГПК України).

У провадженні господарського суду м.Києва на стадії розпорядження майном боржника, введеного ухвалою від 01.02.2022р. перебуває справа №910/26/22 про банкрутство ТОВ "Клінічний санаторій "Жовтень".

До господарського суду Київської області звернулася з позовом Козинська селищна рада Обухівського району Київської області до ТОВ "Клінічний санаторій "Жовтень" про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення 145 181,67 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.09.2024р. було відкрито провадження у справі №911/2442/24 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.02.2025р. було закрито підготовче провадження у справі №911/2442/24 та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.03.2025р. надіслано матеріали справи №911/2442/24 за позовом Козинської селищної ради Обухівського району Київської області до ТОВ "Клінічний санаторій "Жовтень" про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення 145 181,67 грн. за підсудністю до господарського суду м.Києва для розгляду у межах справи про банкрутство ТОВ "Клінічний санаторій "Жовтень" №910/26/22.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 11.06.2025р. справу №910/26/22(911/2442/24) в межах розгляду справи №910/26/22 про банкрутство ТОВ "Клінічний санаторій "Жовтень" прийнято до свого провадження; вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін; призначено судове засідання.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.01.2002р. на підставі рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради від 27.12.2001р. №4/1 між Козинською селищною радою та Дочірнім підприємством "санаторій Жовтень" закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофздоровниця" був укладений договір оренди земельної ділянки АЕІ №257024, предметом якого є ділянка площею 5,79 га, яка знаходиться на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, згідно з планом землекористування.

Рішенням Козинської селищної ради від 01.04.2010р. №21, за наслідками розгляду заяви ДП Клінічний санаторій "Жовтень" ЗАТ "Укрпрофоздоровниця", внесено зміни до договору оренди від 15.01.2002р. за взаємною згодою з ДП Клінічний санаторій "Жовтень" ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" і вилучено з користування заявника земельну ділянку загальною площею 4,4 га і зараховано її до земель запасу Козинської селищної ради.

Рішенням Козинської селищної ради від 14.05.2010р. №21 затверджено ДП Клінічний санаторій "Жовтень" ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" технічну документацію по земельно-кадастровій інвентаризації та узгодженню зовнішніх меж земельної ділянки площею 1,3900 га, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район смт. Козин, що знаходиться у користуванні ДП Клінічний санаторій "Жовтень" ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей на підставі договору оренди землі від 15.01.2002р., який зареєстрований в Обухівському районному відділі земельних ресурсів за №317 від 13.04.2004р.;

внесено зміни та доповнення до договору оренди землі від 15.01.2002р., а саме встановлено площу земельної ділянки, яку орендодавець передає, а орендар набуває право тимчасового користування на умовах оренди 1,3900 га, що знаходиться в смт. Козин, Обухівського району, Київської області;

встановлено річну орендну плату за орендовану земельну ділянку в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідні зміни до умов договору оренди були угоджені сторонами шляхом укладення Договору про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки від 15.01.2002р.

Зокрема, п.1.1 договору оренди викладено у наступній редакції:

"на підставі рішень виконавчого комітету Козинської селищної ради від 27.12.2001 за №4/1 та рішення 32 сесії Козинської селищної ради 5 скликання №21 від 01.04.2010 орендодавець передає, а орендар набуває право тимчасового користування на умовах оренди земельною ділянкою площею 1,3900 га, яка знаходиться на території Козинської селищної ради, Обухівського району. Київської області, кадастровий номер :03:018:0026".

Рішенням Козинської селищної ради від 05.09.2011р. №21 на підставі клопотання ДП Клінічний санаторій "Жовтень" ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" внесено зміни до абзацу 3 пункту 2 рішення тридцять третьої сесії Козинської селищної ради V скликання від 14.05.2010р. за №21 "Про затвердження технічної документації по земельно-кадастровій інвентаризації та узгодженню зовнішніх меж земельної ділянки, що перебуває в користуванні ДП Клінічний санаторій "Жовтень" ЗАТ "Укрпрофоздоровниця", в частині встановлення розміру орендної плати, а саме встановлено річну орендну плату за орендовану земельну ділянку в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік, що згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 01.08.2011р. за 05-08/4654, складеної Управлінням Держкомзему в Обухівському районі Київської області складає 1 007 333,00 грн.

У зв`язку з надходженням інформації від ГУ ДПС у Київській області щодо наявності станом на 01.07.2024р. заборгованості зі сплати орендної плати за землю, орендовану відповідачем, позивач звернувся до ТОВ "Клінічний санаторій "Жовтень" з листом від 15.07.2024р., в якому просив до 03.08.2024р. погасити заборгованість у розмірі 140 925,84 грн.

Згідно з розрахунком позивача, за 2021 рік відповідачу нараховано 38 409,87 грн. орендної плати, з них сплачено 9 602,46 грн.; за 2022 рік нараховано 42 250,44 грн.; за 2023 рік нараховано 48 588,84 грн.; за 2024 рік нараховано 25 534,98 грн.

З огляду на викладене позивач звернувся до місцевого суду з вимогою про розірвання договору оренди земельної ділянки від 15.01.2002р. та стягнення заборгованості з орендної плати за період з листопада 2021 року по липень 2024 року в розмірі 145 181,67 грн.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 ст.626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст.124 Земельного кодексу України, передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.

Відповідно до ст.ст.3, 12, 19, 21, 22 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент укладання договору оренди землі від 15.01.2002р.), оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це угода сторін про взаємні зобов`язання, відповідно до яких орендодавець за плату передає орендареві у володіння і користування земельну ділянку для господарського використання на обумовлений договором строк.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Умови договору оренди про розмір орендної плати можуть переглядатися за згодою сторін.

Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Апеляційним судом встановлено, що уклавши договір оренди земельної ділянки від 15.01.2002р., сторони погодили, зокрема, обов`язок орендаря своєчасно вносити орендну плату у визначеному договором розмірі. Надалі, за згодою сторін, розмір орендної плати було змінено Рішенням Козинської селищної ради від 05.09.2011р. №21 на підставі клопотання ДП Клінічний санаторій "Жовтень" ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" до 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік, згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 01.08.2011р. за №05-08/4654, складеної Управлінням Держкомзему в Обухівському районі Київської області складає 1 007 333,00 грн.

Водночас, як було правильно зазначено місцевим судом, ч.2 ст.21 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній у момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Пунктом 287.1 ст.287 Податкового кодексу України передбачено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У відповідності до п.288.1 ст.288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім випадків консервації таких земельних ділянок або визнання земельних ділянок забрудненими (потенційно забрудненими) вибухонебезпечними предметами)) (п. 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.14.1.147 ст.14 Податкового кодексу України, плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно п.12 Договору контроль за правильністю обчислення і справляння орендної плати, нарахування пені за несвоєчасну сплату орендної плати та її стягнення здійснює районний податковий орган за місцем розташування земельної ділянки.

Відповідно до п.41.1.1 ст.41 ПК України, контролюючими органами є, зокрема, податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

З матеріалів справи вбачається, що орендодавець 15.07.2024р. звернувся до орендаря з вимогою сплатити заборгованість за договором оренди земельної ділянки, посилаючись на інформацію від ГУ ДПС у Київській області щодо наявності станом на 01.07.2024р. заборгованості зі сплати орендної плати за землю у розмірі 140 925,84 грн.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 288.7 ст.288 Податкового кодексу України визначено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

У відповідності до п.п.285.1, 285.2 ст.285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Згідно п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Місцевим судом було правильно встановлено, що позивачем правомірно розраховано наявну заборгованість відповідача з орендної плати за період з листопада 2021 року по липень 2024 року в розмірі 145 181,67 грн, з урахуванням її часткового погашення у 2021 році.

Вказаний розмір частково підтверджується наданою відповідачем податковою декларацією з плати за землю за 2024 рік. В матеріалах справи відсутні заперечення відповідача щодо заявленого розміру заборгованості.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідач заперечував щодо задоволення позовних вимог, посилається на наявність обставин надзвичайного характеру, які звільняють його від відповідальності за невиконання умов договору.

Відповідно до п.5.1. договору оренди земельної ділянки від 15.01.2002р., до невідворотних дій надзвичайного характеру відносяться такі, про які сторони не могли ні передбачити, ні попередити загальновживаними заходами (повінь і паводок катастрофічного типу, землетрус, обвали і зсуви, пожежа та інші явища природи, а також війна або військові дії) які призвели до неможливості виконання даного договору.

Пунктом 5.2. договору передбачено, що сторони звільняються за часткове або повне невиконання обов`язків в рамках даного договору, якщо це невиконання пов`язане з невідворотними діями надзвичайного характеру, які виникли після підписання договору.

В п.1 ч.1 ст.263 Цивільного кодексу України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути.

За змістом ч.2 ст.218 Господарського кодексу України підставою для звільнення від відповідальності є тільки непереборна сила, що одночасно має ознаки надзвичайності та невідворотності.

Так, вказана норма передбачає, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

У ст.14-1 Закону України "Про Торгово-промислові палати в Україні" вказано, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Ознаками форс-мажорних обставин є такі елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за таких умов здійснення господарської діяльності.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

Апеляційний суд наголошує, що форс-мажор (у даному випадку військова агресія проти України) повинен бути у причинному зв`язку з негативними наслідками для підприємницької діяльності.

Сторона, яка посилається на вищезгадані обставини, повинна довести, що саме введення воєнного стану призвело до унеможливлення виконання конкретних зобов`язань за договором.

Відтак, відповідач, посилаючись на настання обставин непереборної сили, що вплинули на виконання ним умов договору оренди, зобов`язаний надати беззаперечний доказ наявності такого впливу та взаємозв`язку між обставиною та конкретним негативним наслідком - сертифікат про форс-мажорні обставини, засвідчений Торгово-промисловою палатою України або уповноваженою нею регіональною торгово-промисловою палатою.

Водночас, відповідач посилається на те, що обставини непереборної сили, а саме пандемія SARS-CoV-2 та воєнний стан в Україні є загальновідомими, а також вважає належним підтвердженням вказаних обставин лист від 28.02.2022р. №2024/02.0-7.1, що розміщений в мережі Інтернет та адресований "Всім кого це стосується", яким Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на підставі ст.ст.14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997р. №671/97-ВР, Статуту ТПП України, засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Однак, як було правильно зазначено судом першої інстанції, незважаючи на те, що такий загальний офіційний лист щодо засвідчення форс-мажорних обставин стосується невизначеного кола осіб, це не означає, що такий лист звільняє від цивільно-правової відповідальності сторону договору. У будь-якому разі стороні необхідно довести, що зобов`язання невиконане саме у зв`язку з воєнними діями.

13.05.2022р. ТПП України опублікувала на своєму сайті пояснення, що в період дії воєнного стану у разі порушення зобов`язань згаданий вище лист від 28.02.2022р. можна роздрукувати із сайту ТПП України та долучати до повідомлення про форс-мажорні обставини, які унеможливили виконання договірних зобов`язань у встановлений термін, для спроможності обґрунтованого перенесення строків виконання зобов`язань та вирішення спірних питань мирним шляхом. Також вказується, що у разі необхідності сторона, яка порушила свої зобов`язання в період дії форс-мажорних обставин, має право звертатися до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП за отриманням відповідного Сертифіката про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), дотримуючись порядку, встановленого Регламентом ПП України від 18.12.2014р., за кожним зобов`язанням окремо.

З огляду на це, загальний лист ТПП України від 28.02.2022р. №2024/02.0-7.1 щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), зумовлених військовою агресією російської федерації проти України, не відповідає вимогам конкретизації впливу відповідної форс-мажорної обставини на певне зобов`язання (а доведення причинно-наслідкового зв`язку в такому випадку є обов`язковим).

Таким чином, місцевий суд дійшов правильного висновку, що відповідачем не доведено наявності обставин, що звільняли б його від відповідальності за невиконання умов договору оренди земельної ділянки від 15.01.2002р. в частині внесення орендної плати у розмірі 140 925,84 грн.

Тому місцевий суд дійшов правильно висновку щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 140 925,84 грн. заборгованості.

Що стосується вимоги позивача про розірвання договору, апеляційний суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст.32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Водночас, у пункті д) ч. 1 ст.141 Земельного кодексу України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Згідно зі ст.ст.13, 21 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Систематична несплата орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

За загальними правилами ст.651 Цивільного кодексу України умовою розірвання договору оренди в односторонньому порядку є істотне порушення умов договору та інші випадки, встановлені договором та законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

Колегією суддів встановлено факт систематичного невиконання умов договору оренди земельної ділянки від 15.01.2002р. відповідачем в частині внесення орендної плати у період з листопада 2021 року по липень 2024 року.

Місцевий суд законно і обґрунтовано задовольнив позов Козинської селищної ради Обухівського району Київської; розірвав договір оренди земельної ділянки від 15.01.2002р., із змінами та доповненнями, який укладений між Козинською селищною радою та ТОВ "Клінічний санаторій "Жовтень", посвідчений державним нотаріусом Обухівської державної нотаріальної контори 15.01.2002р. №111 щодо земельної ділянки площею 1,3900 га, кадастровий помер :03:018:0026, для будівництва і обслуговування санаторно-оздоровчих закладів та стягнув з ТОВ "Клінічний санаторій "Жовтень" на користь Козинської селищної ради заборгованість по орендній платі в розмірі 145 181,67 грн., стягнувши з відповідача судовий збір в сумі 6 056,00 грн. відповідно до ст.129 ГПК України.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ "Клінічний санаторій "Жовтень" залишити без задоволення, а рішення господарського суду м.Києва від 17.07.2025р. у справі №910/26/22(911/2442/24) - без змін.

Справу №910/26/22(911/2442/24) повернути до господарського суду м.Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складений 02.02.2026р.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді Т.П. Козир

М.Л. Доманська