ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04 лютого 2026 року м. ТернопільСправа № 921/773/25
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Охотницької Н.В.

розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви Почаївської Свято-Успенської Лаври б/н від 20.01.2026 (вх. №28 від 20.01.2026), вул. Лаврська, 8, м. Почаїв, Кременецький район, Тернопільська область, 47025

до відповідачів:

1. Міністерства культури України, вул. Івана Франка, 19, м. Київ, 01601

2. Тернопільської обласної державної (військової) адміністрації, вул. Грушевського, 8, м.Тернопіль, 46021

про усунення порушення прав шляхом визнання за Почаївською Свято-Успенською Лаврою існуючого права володіння нерухомим майном

у справі №921/773/25

за позовом Керівника Кременецької окружної прокуратури, вул. Словацького 6а, м.Кременець, Тернопільська область, 47000 в інтересах держави в особі:

- Міністерства культури України, вул. Івана Франка, 19, м. Київ, 01601,

- Тернопільської обласної державної (військової) адміністрації, вул. Грушевського, 8, м.Тернопіль, 46021

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Департамент архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та енергозбереження Тернопільської обласної державної (військової) адміністрації, вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль, 46021

до відповідача Релігійної організації "Почаївська Свято-Успенська Лавра", вул. Лаврська (Возз`єднання), 8, м. Почаїв, Кременецький район, Тернопільська область, 47025

про усунення перешкод державі у користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування рішень державних реєстраторів, скасування державної реєстрації запису та повернення на користь держави майна

Встановив:

26.12.2025 через систему "Електронний суд" Керівник Кременецької окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Тернопільської області із позовом в інтересах держави в особі Міністерства культури України та Тернопільської обласної державної (військової) адміністрації, до відповідача - Релігійної організації "Почаївська Свято-Успенська Лавра", у якій просить:

1. Усунути перешкоди для здійснення власником державою в особі Міністерства культури України, Тернопільської обласної державної (військової) адміністрації правомочностей власника щодо користування та розпорядженні майном пам`ятки архітектури національного значення Всесвятської церкви на кладовищі міста Почаїв 1773 року, загальною площею 111,7 м2, що знаходиться у місті Почаїв Кременецького району Тернопільської області, вулиця Липова, 43 шляхом:

1.1. Скасування рішення державного реєстратора Великомлинівецької сільської ради Кременецького району Тернопільської області Смолінчука О.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.11.2018 № 43907564, на підставі якого відкрито розділ №234 на будівлю Церкви Різдва Пресвятої Богородиці, що в місті Почаїв Тернопільської області, вулиця Липова, 43, проведено державну реєстрацію права власності за релігійною організацією "Почаївська Свято-Успенською лавра" (номер запису 28788664).

1.2. Скасування рішення державного реєстратора Підгаєцької міської ради Тернопільської області Кухаришина В.В. про внесення змін до запису Державного реєстру прав від 15.12.2022 № 65801961, на підставі якого у розділі Державного реєстру прав №234, відкритому на будівлю Церкви Різдва Пресвятої Богородиці, що в місті Почаїв Тернопільської області, вулиця Липова, 43, внесені зміни, а саме: "будівля Церкви Різдва Пресвятої Богородиці загальною площею 111,7 м2, основною площею 99,6 м2, допоміжною площею 12,1 м2" змінено на "будівля Церкви Різдва Пресвятої Богородиці загальною площею 203,3 м2 літера Г-1 Братський корпус № 21, літера Д-4 Великі вхідні ворота".

1.3. Скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації запису №28788667 про право приватної власності за релігійною організацією "Почаївська Свято-Успенською лавра" (код ЄРДПОУ 14035189) на будівлю Церкви Різдва Пресвятої Богородиці площею 203,3 м2; в тому числі на Церкву Різдва Пресвятої Богородиці загальною площею 203,3 м2, на Братський корпусу № 21 загальною площею 25,4 м2, та на Великі вхідні ворота загальною площею 66,2 м2, що в місті Почаїв Кременецького району Тернопільської області, вулиця Липова, 43.

2. Повернути на користь держави в особі Міністерства культури України, Тернопільської обласної державної (військової) адміністрації пам`ятки архітектури національного значення Всесвятської церкви на кладовищі міста Почаїв 1773 року, що знаходиться у місті Почаїв Кременецького району Тернопільської області, вулиця Липова, 43, з незаконного володіння релігійної організації "Почаївська СвятоУспенська Лавра" (код ЄРДПОУ 14035189) (з урахуванням заяви Керівника Кременецької окружної прокуратури вх.№585 від 26.01.2026 про виправлення описки, яку судом прийнято).

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор посилається на порушення інтересів держави, а саме протиправне вибуття з володіння та користування держави пам`ятки архітектури національного значення Всесвятської церкви на кладовищі міста Почаїв 1773 року (яка перейменована на Церкву Різдва Пресвятої Богородиці), що знаходиться у місті Почаїв Кременецького району Тернопільської області, вулиця Липова, 43, щодо якої згідно з оскаржуваними рішеннями державних реєстраторів проведено державну реєстрацію права власності за Почаївською Свято-Успенською Лаврою та державну реєстрацію змін до площі об`єкта, без відповідних для цього правових підстав.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2025 справу №921/773/25 розподілено судді Охотницькій Н.В.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 31.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №921/773/25; постановлено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; призначено у справі №921/773/25 підготовче засідання на 09:05 год. 29.01.2026; залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Департамент архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та енергозбереження Тернопільської обласної державної (військової) адміністрації; запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті спору; зобов`язано Кременецьку окружну прокуратуру подати до Господарського суду Тернопільської області здійснений в установленому законом порядку переклад українською мовою документу, викладеного російською мовою, копію якого долучено до позовної заяви.

Підготовче засідання у справі №921/773/25 судом відкладено на 18 лютого 2026 року на 09:30 год.

20.01.2026 Почаївська Свято-Успенська Лавра звернулася до Господарського суду Тернопільської області з зустрічною позовною заявою до відповідача 1 - Міністерства культури та стратегічних комунікацій України, до відповідача 2 - Тернопільської обласної державної (військової) адміністрації про усунення порушення прав Почаївської Свято-Успенської Лаври шляхом визнання за нею існуючого права володіння Всесвятською церквою на кладовищі міста Почаїв 1773 року, що знаходиться у м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, вулиця Липова, 43.

Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.01.2026 зустрічну позовну заяву передано судді Охотницькій Н.В.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 22.01.2026 зустрічну позовну заяву Почаївської Свято-Успенської Лаври б/н від 20.01.2026 (вх. №28 від 20.01.2026) залишено без руху на підставі ч. 1 ст.174 ГПК України для надання заявнику можливості усунути допущені недоліки зустрічної позовної заяви шляхом подання суду: доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі - 2662,40 грн; зазначення повного найменування позивача (судом звернуто увагу заявника на те, що згідно інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань повним найменуванням позивача за зустрічним позовом є Релігійна організація "Почаївська Свято-Успенська Лавра") та вірного найменування відповідача-1 за зустрічним позовом (оскільки найменування відповідача-1 за зустрічним позовом на даний час Міністерство культури України). Встановлено заявнику строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

02.02.2026 від Почаївської Свято-Успенської Лаври надійшла заява, сформована представником заявника адвокатом Серафимовим І.М. у системі "Електронний суд" 30.01.2026 (вх. №787 від 02.02.2026), до якої на виконання ухвали суду від 22.01.2026 додано уточнену зустрічну позовну заяву, яку викладено у вигляді окремого додатка, разом з доказами оплати судового збору (платіжна інструкція №800 від 27.01.2026 на суму 2662,40 грн). Також, до вказаної вище заяви позивачем за зустрічним позовом долучено заяву (в порядку ст. 6 ГПК України), копію охоронного договору від 23.06.1981 з додатком та копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №317860556 від 15.12.2022.

Також, як вбачається із змісту уточненої зустрічної позовної заяви, останнім зазначено вірне найменування відповідача-1 за зустрічним позовом, а саме - Міністерство культури України (вул. Івана Франка, 19, м. Київ, 01601, ). Поряд з цим, найменування позивача за зустрічним позовом залишено незмінним - Почаївська Свято-Успенська Лавра (вул. Лаврська, 8, м. Почаїв, Кременецький район, Тернопільська область, 47025, ).

Водночас, суд враховує, що до зустрічної позовної заяви заявником долучено копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №317860556 від 15.12.2022, відповідно до якого об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 234) будівля Церкви Різдва Пресвятої Богородиці, загальною площею 203,3 кв.м, за адресою Тернопільська область, Кременецький район, м. Почаїв, вул. Липова, 43, зареєстровано за Почаївською Свято-Успенською Лаврою ()

Предметом зустрічного позову визначено усунення порушення прав Почаївської Свято-Успенської Лаври шляхом визнання за нею існуючого права володіння Всесвятською церквою на кладовищі міста Почаїв 1773 року, що знаходиться у м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, вулиця Липова, 43.

Відповідно до ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Згідно зі статтею 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 4 ст. 11 ГПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Тому пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється право на суд, яке включає не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" вказано, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення у справі "Волчлі проти Франції" (Walchli v. France), заява №35787/03, п.29, від 26.07.2007). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28.10.1998).

Отже, за висновками Європейського суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава, у свою чергу, не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права. Застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства.

У рішенні Великої Палати Верховного Суду від 5 грудня 2018 року (справа №11-989заі18) вказано, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для прийняття до розгляду заяв, суди мають враховувати обов`язок суду сприяти учасникам справи у реалізації їх процесуальних прав з дотриманням принципу розумності та пропорційності, уникнення надмірного формалізму, з додержанням балансу між метою забезпечення належної процесуальної поведінки сторони та забезпеченням її права на доступ до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою в день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Статтею 180 ГПК України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Судом встановлено, що зустрічний позов надійшов до господарського суду в межах встановленого судом строку для надання відзиву до 22.01.2026, вимоги за зустрічним та первісним позовом є взаємопов`язаними.

Таким чином, оскільки позивачем за зустрічним позовом у визначений судом строк усунуто недоліки зустрічної позовної заяви, вказані в ухвалі суду від 22.01.2026 в частині подання доказів сплати судового збору та зазначення вірного найменування відповідача-1 за зустрічним позовом, а тому щодо не зазначення позивачем повного найменування позивача, з метою уникнення надмірного формалізму та забезпечення заявнику права на доступ до суду, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів (Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 22.01.2026, копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №317860556 від 15.12.2022), суд вважає за доцільне прийняти зустрічний позов Почаївської Свято-Успенської Лаври до відповідача 1 - Міністерства культури України, відповідача 2 - Тернопільської обласної державної (військової) адміністрації, про усунення порушення прав Почаївської Свято-Успенської Лаври шляхом визнання за нею існуючого права володіння Всесвятською церквою на кладовищі міста Почаїв 1773 року, що знаходиться у м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, вулиця Липова, 43, до спільного розгляду з первісним позовом Керівника Кременецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства культури України, Тернопільської обласної державної (військової) адміністрації, до відповідача Релігійної організації "Почаївська Свято-Успенська Лавра", про усунення перешкод державі у користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування рішень державних реєстраторів, скасування державної реєстрації запису та повернення на користь держави майна, та об`єднати вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом у справі №921/773/25.

На підставі наведеного, керуючись ст. 42, 46, 174, 176, 180, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти зустрічний позов Почаївської Свято-Успенської Лаври б/н від 20.01.2026 (вх. №28 від 20.01.2026), до відповідача 1 - Міністерства культури та стратегічних комунікацій України, до відповідача 2 - Тернопільської обласної державної (військової) адміністрації, про усунення порушення прав шляхом визнання за Почаївською Свято-Успенською Лаврою існуючого права володіння, до спільного розгляду з первісним позовом Керівника Кременецької окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Міністерства культури України, Тернопільської обласної державної (військової) адміністрації, до відповідача Релігійної організації "Почаївська Свято-Успенська Лавра", вул. Лаврська (Возз`єднання), 8, м. Почаїв, Кременецький район, Тернопільська область, 47025 про усунення перешкод державі у користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування рішень державних реєстраторів, скасування державної реєстрації запису та повернення на користь держави майна та об`єднати вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом у справі №921/773/25.

2. Підготовче засідання у справі №921/773/25 по розгляду зустрічного позову відбудеться в призначеному судом підготовчому засіданні по розгляду первісного позову 18.02.2026 о 09:30 год.

Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Тернопільської області за адресою: вул. Кн. Острозького, 14 А, м. Тернопіль, зал судових засідань №3 (5-поверх).

3. Запропонувати відповідачам за зустрічним позовом в 15-денний строк від дня отримання цієї ухвали, надати суду відзив на позов, оформлений згідно вимог ст.165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи;.

4. Запропонувати позивачу за зустрічним позовом в 5-денний строк від дня отримання відзиву на позов, надати суду відповідь на відзив, оформлену згідно вимог ст.166 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується відповідь позивача, якщо такі докази не надані відповідачем, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

5. Запропонувати відповідачам за зустрічним позовом подати до суду заперечення на відповідь на відзив, які мають відповідати вимогам ст.167 ГПК України, протягом 5 днів з дня одержання відповіді на відзив.

6. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала, відповідно до приписів ст. 235 ГПК України, набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Ухвалу підписано 04.02.2026.

Суддя Н.В. Охотницька