ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

28 січня 2026 року м. Миколаїв Справа № 915/72/26

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ільєвої Л.М., розглянувши матеріали позовної заяви (вх. № 1064/26 від 23.01.2026 р.) Товариства з обмеженою відповідальністю «Пересувна механізована колона №19» (73000, Херсонська область, м. Херсон, вул. Кольцова, буд 57; ) до фізичної особи-підприємця Тарасова Олександра Володимировича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення коштів у розмірі 262300,90 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Пересувна механізована колона №19» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Тарасова Олександра Володимировича про стягнення суми заборгованості в загальному розмірі 262300,90 грн., у тому числі: 95000,00 грн. сума основного боргу, 134468,47 грн. штрафні санкції (штрафна неустойка у розмірі подвійної облікової ставки НБУ), 24144,35 грн. інфляційне збільшення, 8688,08 грн. три проценти річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає обставини щодо неповернення відповідачем суми попередньої оплати за договором №1 від 04.03.2023 у розмірі 95000,00 грн. Так, позивач зазначає, що між сторонами було укладено договір №1 від 04.03.2023, за умовами якого відповідач зобов`язується на власний ризик та зі свого матеріалу виконати роботу. Як стверджує позивач, на виконання умов договору ним було перераховано кошти у розмірі 105000,00 грн. в якості передоплати. Однак, як вказує позивач, через затримку виконання робіт ним було направлено на адресу відповідача претензію від 16.10.2025 про повернення грошових коштів у розмірі 105000,00 грн. та повідомлення про відмову ТОВ «ПМК-19» від договору № 1 від 04.03.2023. Наразі, позивач зазначає, що відповідач здійснив повернення коштів у розмірі 10000,00 грн., проте станом на 22.01.2026 будь-яких інших дій з повернення коштів відповідачем не здійснено та розмір основного боргу становить 95000,00 грн. Також позивачем нараховано відповідачу інфляційні втрати в розмірі 24144,35 грн., штрафну неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 134468,47 грн. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 8688,08 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як вбачається зі змісту позовної заяви відповідачем є фізична особа-підприємець Тарасов Олександр Володимирович (код РНОКПП НОМЕР_1 ) з місцезнаходженням « АДРЕСА_1 ». Водночас, як встановлено судом відповідно до інформації з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП Тарасов О.В. має наступне місце розташування: «Україна, 54029, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вулиця Фрунзе, будинок 1». Отже, позивачем невірно зазначено відомості про місцезнаходження відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

При цьому в силу ст. 172 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Поряд з цим згідно з ч. 7 ст. 42 ГПК України якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення. Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Так, слід зазначити, що оскільки відповідачем є фізична особа-підприємець, який в силу приписів ч. 6 ст. 6 ГПК України не зобов`язаний реєструвати електронний кабінет ЄСІТС, позивач зобов`язаний направити відповідачу копію позовної заяви з додатками листом з описом вкладення.

Як встановлено судом, позивачем в якості доказів направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками надано опис вкладення до цінного листа, поштову накладну 808 та фіскальні чеки Укрпошти від 22.01.2026 року про здійснення поштового відправлення за адресою: 56055, м. Миколаїв, вул. Млинна, 23 що не може вважатись належним доказом направлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів з огляду на встановлене судом зареєстроване місцезнаходження відповідача за адресою: Україна, 54029, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вулиця Фрунзе, будинок 1.

Поряд з цим в силу приписів ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про направлення ним претензії від 16.10.2025 на адресу відповідача, однак матеріали позовної заяви не містять доказів її надсилання, як і не зазначено про неможливість їх подання.

Також суд зазначає, що надана позивачем копія договору №1 від 04.03.2023 нечитаєма, що унеможливлює з`ясування змісту вказаного договору.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, порядок сплати та розмір судового збору визначені Законом України Про судовий збір від 08.07.2011 р. (зі змінами і доповненнями). В силу приписів ч. 1 ст. 4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Також згідно підпунктів 1, 2 пункту 2 ч. 2 ст. 4 цього Закону ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у 2026 році - 3328 грн.

В силу приписів ч. 1 ст. 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Враховуючи те, що заявником у позові заявлено майнову вимогу (стягнення коштів у розмірі 262300,90 грн.), відповідно судовий збір за поданий позов має бути сплачено у розмірі 3934,51 грн. (262300,90 грн. х 1,5%).

З урахуванням того, що позовна заява була подана в електронній формі через Електронний суд ЄСІТС, відповідно ставка судового збору за подачу даного позову становить 3147,61 грн. із застосуванням коефіцієнту 0,8 у відповідності до ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір (3934,51 грн. х 0,8).

Так, позивачем на підтвердження сплати судового збору надано копію платіжної інструкції на суму 2799,73 грн., що свідчить про сплату судового збору у меншому розмірі, ніж встановлено законом.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем не надано належних доказів сплати судового збору за поданий позов у встановленому законом розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ч. 2 ст. 174 ГПК України передбачено, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Пересувна механізована колона №19» при зверненні до господарського суду з поданою позовною заявою не виконано вимоги ч. 3 ст. 162, ч. 1, 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків, в т.ч. шляхом надання доказів доплати судового збору в сумі 347,88 грн.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Пересувна механізована колона №19» до фізичної особи-підприємця Тарасова Олександра Володимировича про стягнення коштів у розмірі 262300,90 грн. залишити без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «Пересувна механізована колона №19» області 10-денний строк для усунення виявлених недоліків при поданні позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Пересувна механізована колона №19», що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвалу підписано 28.01.2026 року.

Суддя Л.М. Ільєва