ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року

м. Київ

cправа № 908/702/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Картере В.І. - головуючий, Жуков С.В., Пєсков В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Заріцької Т.В.,

представників учасників справи:

ОСОБА_1 : ОСОБА_4,

керуючий реструктуризацією Литвиненко С.С.,

ОСББ "ІП-2": Гуцул В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги ОСОБА_1

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.10.2025 (колегія суддів у складі: Верхогляд Т.А. - головуючий, Іванов О.Г., Чередко А.Є.)

та додаткову постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2025 (колегія суддів у складі: Верхогляд Т.А. - головуючий, Іванов О.Г., Чередко А.Є.)

у справі №908/702/25

за заявою ОСОБА_1

про неплатоспроможність,

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст заяви та хід розгляду справи

1. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 08.04.2025 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 (далі - Боржник), введено процедуру реструктуризації боргів боржника.

2. 09.04.2025 у встановленому законодавством порядку оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Боржника.

3. 20.05.2025 керуючий реструктуризацією арбітражний керуючий Литвиненко С.С. подав заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що після офіційного оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Боржника не надійшло жодної заяви з грошовими вимогами до нього (далі - Заява).

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

4. Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 10.12.2024 у справі №757/26531/24, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 03.04.2025, задоволено позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ІП-2" до Боржника, стягнуто заборгованість зі сплати внесків на управління будинку за період із лютого 2021 року по травень 2023 року в розмірі 385845,11 грн, інфляційні втрати у розмірі 4693,28 грн, 3% річних у розмірі 12933,03 грн, а також витрати на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн та судовий збір у сумі 4841,70 грн.

5. Боржнику та арбітражному керуючому Литвиненку С.С. було відомо про ухвалення зазначених судових рішень, оскільки ОСОБА_2 представляв інтереси Боржника у вказаній справі та справі №757/37432/23, що підтверджується змістом відповідних судових рішень у зазначених справах.

Стислий зміст ухвали суду першої інстанції, постанови та додаткової постанови суду апеляційної інстанції

6. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 20.05.2025 закрито провадження у справі про неплатоспроможність Боржника на підставі пункту 8 частини 1 статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ). В ухвалі зазначено, зокрема, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений КУзПБ строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

7. Ухвалу мотивовано тим, що протягом встановленого статтею 45 КУзПБ тридцятиденного строку будь-яких заяв про визнання грошових вимог до боржника на адресу господарського суду не надходило.

8. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 06.10.2025 зазначену ухвалу скасовано, а справу направлено до господарського суду першої інстанції для продовження розгляду.

9. Постанову мотивовано тим, що не врахувавши правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 05.10.2022 у справі №921/39/21, місцевий господарський суд не призначив судового засідання для вирішення питання про перехід до наступної судової процедури (процедури погашення боргів) чи про закриття провадження у справі, а передчасно закрив провадження у справі про неплатоспроможність Боржника. При цьому господарський суд апеляційної інстанції врахував, що всупереч принципу добросовісної поведінки Боржник і арбітражний керуючий не повідомили господарський суд про наявність ще одного кредитора, вимоги якого на час подання Боржником заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство були підтверджені рішенням суду.

10. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ІП-2" (заявник апеляційної скарги) 13.10.2025 подало клопотання про розподіл витрат у справі, в якому просило стягнути з Боржника на його користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 40977,33 грн (далі - Клопотання).

11. Додатковою постановою Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2025 Клопотання задоволено частково, стягнуто з Боржника на користь ОСББ "ІП-2" витрати на правничу допомогу в розмірі 18000,00 грн.

12. Додаткову постанову мотивовано тим, що судові витрати в зазначеній сумі є підтвердженими, понесення їх скаржником було необхідним і обґрунтованим поведінкою Боржника.

Стислий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення доводів скаржника

13. Боржник подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову апеляційного господарського суду та залишити без змін ухвалу господарського суду першої інстанції.

14. Зазначену касаційну скаргу подано з підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

15. Боржник стверджує про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування пункту 8 частини 1 статті 90 КУзПБ у подібних правовідносинах, а саме: чи повинен арбітражний керуючий вчиняти дії з пошуку потенційних кредиторів, інформація про яких відсутня в заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, та повідомляти їх про необхідність звернення до суду з кредиторськими вимогами, попередити про наслідки такого незвернення, як передумови для закриття провадження у справі в порядку, передбаченому вказаною нормою.

16. Боржник вважає, що господарський суд апеляційної інстанції помилково послався на нерелевантні щодо цієї справи правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 05.10.2022 у справі №921/39/21, згідно з якими керуючий реструктуризацією боргів боржника повинен письмово повідомити кредиторів, зазначених боржником у заяві про відкриття провадження у справі та заборгованість перед якими стала підставою для відкриття судом такого провадження, щодо правових наслідків неподання ними заяв з грошовими вимогами до боржника.

17. При цьому Боржник звертає увагу на те, що він у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність вказав єдиного кредитора - ОСОБА_3 , щодо якого існує заборгованість у розмірі 700000 грн, тому в керуючого реструктуризацією боргів Боржника не було підстав здійснювати пошук інших потенційних кредиторів Боржника.

18. Також Боржник подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати додаткову постанову апеляційного господарського суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні клопотання ОСББ "ІП-2" про розподіл витрат у справі та стягнення з Боржника витрат на правничу допомогу в розмірі 18000 грн.

19. Зазначену касаційну скаргу подано з підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України.

20. Боржник вважає, що господарський суд апеляційної інстанції при ухваленні додаткової постанови не врахував висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 05.06.2018 у справі №904/8308/17, від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 20.11.2018 у справі №910/23210/17 про застосування статей 123, 124, 126, 129, 130 ГПК України.

21. Боржник стверджує, що вартість виконаних представником ОСББ "ІП-2" робіт є завищеною, не відповідає критеріям обґрунтованості та розумності їх розміру в розумінні частини 5 статті 129 ГПК України, не є співмірною зі складністю справи, тому не підлягає відшкодуванню. В оскаржуваній додатковій постанові не вказано, які саме послуги з правничої допомоги вартістю 18000,00 грн надано адвокатом, а також не враховано обставини щодо матеріального фінансового становища Боржника, який перебуває в процедурі неплатоспроможності.

22. Ухвалою Верховного Суду від 19.12.2025 зазначені касаційні скарги Боржника об`єднано в одне касаційне провадження.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

23. ОСББ "ІП-2" подало 21.01.2026 додаткові пояснення щодо касаційної скарги, які за своїм змістом є відзивом на касаційну скаргу. Оскільки такі пояснення подано після закінчення встановленого судом терміну для його подання без заявлення клопотання про поновлення зазначеного терміну, вони підлягають залишенню без розгляду на підставі статей 118, 295 Господарського процесуального кодексу України.

Позиція Верховного Суду

24. Керуючись вимогами статей 14, 300 ГПК України, Верховний Суд перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах доводів і вимог касаційної скарги та виходить з такого.

25. Предметом касаційного перегляду є постанова господарського суду апеляційної інстанції, ухвалена за наслідками перегляду ухвали місцевого господарського суду про закриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи на підставі пункту 8 частини 1 статті 90 КУзПБ у зв`язку з незаявленням кредиторами грошових вимог.

26. Згідно зі статтею 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, КУзПБ, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

27. Частиною 1 статті 2 КУзПБ передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

28. Із введенням в дію КУзПБ запроваджено новий правовий інститут, який застосовується щодо врегулювання питання неплатоспроможності фізичної особи, у тому числі фізичної особи - підприємця, та є відмінним (наділеним особливостями) за метою і механізмом реалізації від інституту банкрутства юридичних осіб.

29. Неплатоспроможність - це неспроможність боржника (іншого, ніж страховик або кредитна спілка) виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом (стаття 1 КУзПБ).

30. З пояснювальної записки до проекту КУзПБ вбачається, що метою запровадження інституту неплатоспроможності фізичних осіб було визначено врегулювання відносин щодо відновлення платоспроможності боржників, які опинилися в скрутній фінансовій ситуації та потребують допомоги з боку держави.

31. Тому призначенням цих норм законодавець визначив забезпечення допомоги чесним боржникам шляхом передусім реструктуризації їх боргів, а у разі неможливості у майбутньому погасити борги - заслужити їх списання.

32. Також у преамбулі КУзПБ закріплено, що цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

33. За таким підходом, на відміну від банкрутства юридичних осіб, у назві та за змістом положень Книги четвертої КУзПБ - "Відновлення платоспроможності фізичних осіб" законодавець закцентував на пріоритеті реабілітаційної процедури щодо боржника, який залежно від власної волі та обставин справи може отримати звільнення від боргів за результатами судових процедур у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

34. Отже, застосовуючи ці норми, необхідно враховувати, що, на відміну від банкрутства юридичних осіб, задоволення вимог кредиторів як основна мета провадження про неплатоспроможність фізичних осіб КУзПБ не встановлена.

35. З огляду на виключне право лише боржника - фізичної особи на ініціювання справи про свою неплатоспроможність (стаття 116 КУзПБ) Верховний Суд зауважує, що цим Кодексом запроваджено "добровільне банкрутство" боржника - фізичної особи, що є правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля реструктуризації боргів, їх часткового чи повного прощення (списання), за результатом чого отримати звільнення від боргів і відновити свою платоспроможність.

36. Подібний за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладеним у постанові від 26.05.2022 у справі №903/806/20.

37. Тобто процедура неплатоспроможності фізичних осіб була введена законодавцем як інструмент виходу правовим способом зі скрутного фінансового становища для приватних осіб, а саме задля звільнення від боргів та відновлення платоспроможності.

38. Особливості застосування процедури банкрутства до боржника - фізичної особи передбачено Книгою четвертою "Відновлення платоспроможності фізичної особи" КУзПБ.

39. Відповідно до статті 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

40. Частиною 2 статті 6 КУзПБ визначено, що до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури як реструктуризація боргів боржника та погашення боргів боржника.

41. Про введення процедури реструктуризації боргів боржника господарський суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника (частина 5 статті 119 КУзПБ).

42. Реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (стаття 1 КУзПБ).

43. Ця судова процедура є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.

44. Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі №910/6639/20 зауважив, що з огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

45. З моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом (пункт 1 частини 1 статті 120 КУзПБ).

46. Подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб (частина 1 статті 122 КУзПБ).

47. Порядок набуття кредитором статусу учасника провадження у справі про банкрутство юридичних осіб визначено в статті 45 КУзПБ, згідно з частиною першою якої конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

48. Зазначеними нормами КУзПБ встановлено саме обов`язок конкурсних кредиторів подати до господарського суду відповідні письмові заяви з вимогами до боржника у визначений законом строк. Разом з тим, хоч аналіз положень частини 4 статті 45 КУзПБ свідчить про право кредитора заявити відповідні вимоги і після закінчення строку, встановленого для їх подання (що не впливатиме на характер та черговість таких вимог та матиме значення лише щодо права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів), однак таке право не може звільнити кредитора від правових наслідків недотримання ним вказаного обов`язку щодо подання письмової заяви з вимогами до боржника у відповідний строк.

49. Такими правовими наслідками є закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи на підставі пункту 8 частини 1 статті 90 КУзПБ (у разі, якщо до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за його заявою не висунуто вимог) та визначена частиною 4 цієї статті можливість визнання погашеними вимог конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, а виконавчих документів за відповідними вимогами такими, що не підлягають виконанню.

50. Протилежний підхід, а саме неподання конкурсними кредиторами відповідних заяв з грошовими вимогами до боржника у визначений законом строк нівелює зобов`язальний характер порядку виявлення кредиторів та унеможливлює здійснення подальшої процедури неплатоспроможності фізичної особи, оскільки одним із наслідків відсутності кредиторів боржника є неможливість організації і проведення зборів кредиторів, до основних завдань яких у процедурі реструктуризації боргів боржника віднесено розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника та прийняття рішення про його схвалення.

51. Поряд з цим, порядок проведення попереднього засідання суду у справі про неплатоспроможність фізичної особи визначений статтею 122 КУзПБ, згідно з частинами 2, 3 якої попереднє засідання суду проводиться не пізніше 60 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Керуючий реструктуризацією не пізніше ніж за 10 днів до дня попереднього засідання суду зобов`язаний направити суду, кредиторам та боржнику звіт про результати перевірки декларації боржника.

52. Відповідно до частини 4 вказаної статті КУзПБ в ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються:

1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 14 днів з дня постановлення такої ухвали;

2) дата засідання господарського суду, яке має відбутися не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто схвалений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

53. Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в постанові від 05.10.2022 у справі №921/39/21 зазначив, що аналіз положень статей 45, 90, 120, 122 КУзПБ дає підстави для висновку про відсутність підстав у господарського суду для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи у попередньому засіданні, попри неподання конкурсними кредиторами заяв з грошовими вимогами до боржника станом на дату проведення такого засідання, у тому числі й у межах визначеного частиною 1 статті 45 цього Кодексу строку.

54. Натомість у випадку, якщо після відкриття провадження у справі про неплатоспроможність конкурсні кредитори не подали до попереднього засідання заяв з грошовими вимогами до боржника, господарський суд за результатами такого засідання повинен постановити ухвалу, якою:

1) керуючись принципом судового контролю у справах про банкрутство та з урахуванням ролі арбітражного керуючого у цій категорії справ (наділеного нормами КУзПБ відповідними повноваженнями щодо взаємодії з кредиторами боржника), зобов`язати керуючого реструктуризацією боргів боржника письмово повідомити кредиторів (зазначених боржником у заяві про відкриття провадження у справі та заборгованість перед якими стала підставою для відкриття судом такого провадження) щодо правових наслідків неподання ними у порушення вимог частини першої статті 45 КУзПБ заяв з грошовими вимогами до боржника;

2) призначити відповідно до пункту 2 частини 4 статті 122 КУзПБ судове засідання для вирішення питання про перехід до наступної судової процедури (процедури погашення боргів) чи про закриття провадження у справі.

55. Згідно з пунктами 2, 4, 6, 7 частини 2 статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

56. Частиною 1 статті 43 ГПК України визначено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

57. З огляду на викладене Верховний Суд вважає, що у випадку:

- наявності у боржника заборгованості (підтвердженої відповідними доказами та яка була підставою для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи) перед конкурсним кредитором, яким в порушення вимог частини 1 статті 45 КУзПБ не подано заяву з грошовими вимогами до боржника, та

- подальшого ігнорування таким кредитором свого обов`язку щодо подання заяви з грошовими вимогами до боржника після отримання ним від керуючого реструктуризацією письмового повідомлення щодо правових наслідків невиконання цього обов`язку, -

господарський суд має право прийняти рішення про визнання фізичної особи - боржника банкрутом за відсутності рішення зборів кредиторів, однак з урахуванням та оцінкою стану неплатоспроможності боржника на підставі отриманого звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларації боржника.

58. Водночас Верховний Суд у зазначеній постанові наголосив, що в такому випадку, вирішуючи питання про перехід до судової процедури погашення боргів фізичної особи - боржника, господарський суд зобов`язаний перевірити наявність визначених частиною 7 статті 123 КУзПБ підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи з власної ініціативи суду, надати таким обставинам належну юридичну оцінку, про що зазначити у відповідному судовому рішенні.

59. А за тим, врахувавши обставини, що свідчать про добросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи, господарський суд вирішує питання щодо подальшого руху справи, зокрема, закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи на підставі пункту 8 частини 1 статті 90 КУзПБ та застосування наслідків, встановлених частиною четвертою цієї статті.

60. Згідно з пунктом 1 частини 7 статті 123 КУзПБ суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, зокрема, якщо боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та / або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї.

61. Відповідно до висновку, наведеного в постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі №903/806/20, враховуючи, що основним призначенням частини 7 статті 123 КУзПБ є припинення реабілітації очевидно недобросовісного боржника та можливість її застосування з власної ініціативи суду, господарський суд не може залишити поза увагою обставини, які вказують на наявність підстав для закриття провадження у справі за цією нормою, тому з власної ініціативи, зокрема розглядаючи інформацію керуючого реструктуризацією про результати перевірки майнового стану боржника або вирішуючи питання про перехід до судової процедури погашення боргів, зобов`язаний перевірити такі обставини та надати їм юридичну оцінку, про що зазначити у відповідному судовому рішенні.

62. Добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав, з якими КУзПБ пов`язує можливість альтернативного вирішення господарським судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи. Тому обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом при ухваленні рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника.

63. Такими обставинами можуть бути, зокрема, ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо); зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії з судом, економічна необґрунтованість та / або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки.

64. Врахувавши наведену правову позицію щодо обов`язку господарського суду з перевірки наявності підстав для закриття (з власної ініціативи суду) провадження у справі, визначених частиною 7 статті 123 КУзПБ, Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в постанові від 05.10.2022 у справі №921/39/21 дійшов висновку, що:

1) відсутність заявлених у визначений законом строк вимог конкурсних кредиторів не є підставою для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи - боржника у попередньому засіданні суду, оскільки не спростовує наявність ознак неплатоспроможності такої особи чи загрози її неплатоспроможності, підтверджених відповідними доказами;

2) у випадку неподання конкурсними кредиторами заяв з грошовими вимогами до боржника, однак підтвердження заборгованості відповідними доказами (що стало підставою для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи), господарський суд за результатами попереднього засідання постановляє ухвалу, якою (1) зобов`язує керуючого реструктуризацією боргів боржника письмово повідомити кредиторів щодо правових наслідків не подання ними у порушення вимог частини першої статті 45 КУзПБ заяв з грошовими вимогами до боржника та (2) призначає судове засідання для вирішення питання про перехід до наступної судової процедури (процедури погашення боргів) чи про закриття провадження у справі;

3) залежно від конкретних обставин суд має право прийняти рішення про визнання фізичної особи - боржника банкрутом попри неподання конкурсними кредиторами заяв з грошовими вимогами та, як наслідок, відсутності відповідного рішення зборів кредиторів. При цьому, обов`язком суду є перевірка наявності підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, визначених частиною 7 статті 123 КУзПБ;

4) обставини, що свідчать про добросовісну поведінку боржника (сумлінна співпраця боржника з керуючим реструктуризацією, відкрита його взаємодія з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків, зокрема повідомлення про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини 2 статті 116 КУзПБ), надання повної і достовірної інформації про власний майновий стан та членів сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 - 11 частини 3 статті 116 КУзПБ) тощо), у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом під час вирішення у подальшому питання щодо закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи на підставі пункту 6 частини 1 статті 90 КУзПБ [пункту 8 частини 1 статті 90 КУзПБ у чинній редакції] та застосування правових наслідків, встановлених частиною 4 цієї статті.

65. У справі, що розглядається, Боржник скористався своїм правом на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи задля отримання можливості бути звільненим від боргів за результатами відповідних реабілітаційних судових процедур. При цьому Боржник послався на неможливість виконання ним грошових зобов`язань перед одним кредитором - ОСОБА_3 у розмірі 700000,00 грн, підтверджених розпискою від 01.02.2023.

66. Після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Боржника ОСОБА_3 у передбаченому статтею 45 КУзПБ порядку не подав заяви про грошові вимоги до Боржника в зазначеній сумі, а натомість (як зазначено в постанові апеляційного господарського суду) повідомив, що не бажає подавати до господарського суду заяву з грошовими вимогами до Боржника через недоцільність участі в судових засіданнях як кредитора у справі про неплатоспроможність.

67. Оскільки станом на 20.05.2025 не було подано письмових заяв з грошовими вимогами до Боржника, господарський суд першої інстанції визнав за можливе закрити провадження у справі про його неплатоспроможність на підставі пункту 8 частини 1 статті 90 КУзПБ із застосуванням наслідків, передбачених частиною 4 зазначеної статті.

68. Верховний Суд погоджується з висновком господарського суду апеляційної інстанції про передчасність закриття провадження у справі про неплатоспроможність Боржника у зв`язку з неврахуванням місцевим господарським судом висновків про правильне застосування положень зазначеної норми, а також статей 122, 123 КУзПБ та алгоритму дій господарського суду в разі незвернення кредиторів з грошовими вимогами до боржника у справі про неплатоспроможність, зокрема, викладених у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в постанові від 05.10.2022 у справі №921/39/21.

69. Верховний Суд відхиляє аргументи Боржника про нерелевантність наведених у вказаній постанові висновків щодо спірних у цій справі правовідносин у зв`язку з тим, що в ній зауважено на необхідність повідомлення керуючим реструктуризацією боргів боржника щодо правових наслідків неподання заяв з грошовими вимогами до нього кредиторів, зазначених у заяві про відкриття провадження у справі та заборгованість перед якими стала підставою для відкриття господарським судом такого провадження, тоді як Боржник у своїй заяві вказав лише одного кредитора - ОСОБА_3 , з огляду на таке.

70. У мотивувальній частині ухвали місцевого господарського суду відсутні відомості про з`ясування обставин щодо повідомлення керуючим реструктуризацією боргів Боржника ОСОБА_3 про правові наслідки неподання ним заяви з грошовими вимогами до Боржника.

71. Водночас пунктом 3 частини 3 статті 116 КУзПБ, якою встановлено вимоги до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, зокрема, передбачено подання разом із зазначеною заявою конкретизованого списку кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором.

72. Обставини належного виконання боржником вимог зазначеної норми, наведення ним у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність усієї відомої йому інформації щодо кредиторів / боржників та сум заборгованості, а також причини незазначення боржником у заяві певної заборгованості, підтвердженої судовим рішенням, входять до меж дослідження при наданні правової оцінки добросовісності поведінки такого боржника, сумлінного виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

73. Однак зі змісту ухвали місцевого господарського суду про закриття провадження у справі про неплатоспроможність Боржника не вбачається, що її постановлено за наслідками дослідження та надання правової оцінки всім обставинам, які свідчать про добросовісність / недобросовісність Боржника в цій справі про неплатоспроможність, зокрема, сумлінного виконання ним вимог статті 116 КУзПБ (повідомлення обставин, що стали підставою для звернення до суду, надання повної та достовірної інформації про всіх відомих йому кредиторів та боржників, про власний майновий стан та членів сім`ї тощо).

74. У зазначеній ухвалі також не зазначено про надання господарським судом правової оцінки звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларацій Боржника, який мав бути направлений суду не пізніше ніж за 10 днів до дня попереднього засідання; вчинення керуючим реструктуризацією дій з виявлення, складання опису майна боржника (проведення інвентаризації) та визначення його вартості; з`ясування обставин наявності / відсутності відкритих щодо Боржника виконавчих проваджень та направлення (в разі наявності) ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Боржника відповідному органу державної виконавчої служби / приватному виконавцю тощо.

75. З огляду на таке апеляційний господарський суд обґрунтовано скасував зазначену ухвалу та передав справу для продовження розгляду до господарського суду першої інстанції.

76. Заперечення Боржника проти такого висновку, які ґрунтуються на відсутності у керуючого реструктуризацією підстав здійснювати пошук потенційних кредиторів Боржника, спростовуються наведеним, а також встановленими апеляційним господарським судом обставинами щодо обізнаності про ухвалені в справі №757/26531/24 судові рішення як Боржника, так і арбітражного керуючого Литвиненка С.С., який у силу частини 3 статті 12 КУзПБ під час реалізації своїх прав та обов`язків зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено).

77. Зокрема, відповідно до частини 3 статті 122 КУзПБ керуючий реструктуризацією зобов`язаний своєчасно направити суду звіт про результати перевірки декларації боржника, яка повинна містити, серед іншого, достовірні відомості про майно (у тому числі в користуванні), витрати на утримання майна, а також інші фінансові зобов`язання боржника та членів його сім`ї тощо.

78. При цьому під час виконання повноважень арбітражний керуючий має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, що міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних (частина 8 статті 12 КУзПБ).

79. З урахуванням наведеного перевірка повноти та сумлінності наведення боржником передбачених КУзПБ відомостей при поданні заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність входить до кола обов`язків керуючого реструктуризацією боргів, які він має здійснювати добросовісно із застосуванням усіх доступних йому відповідно до законодавства заходів та неухильним дотриманням вимог законодавства. Про результати такої перевірки арбітражний керуючий має повідомити господарський суд шляхом подання відповідного звіту.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу

80. За приписами пункту 12 частини 3 статті 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

81. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 244 ГПК України, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

82. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (стаття 123 ГПК України).

83. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частини 1-2 статті 126 ГПК України).

84. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 126 ГПК України).

85. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

86. При цьому разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч.ч. 1-3 ст. 124 ГПК України).

87. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 ГПК України).

88. За загальним правилом інші (крім судового збору) судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 4 статті 129 ГПК України).

89. Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

90. У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

91. Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), що застосовується як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

92. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

93. Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах відомості щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

94. Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц звернула увагу не те, що: 1) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін; 2) розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу; 3) саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

95. У цій справі ОСББ "ІП-2" в апеляційній скарзі на виконання вимог статті 124 ГПК України навело попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 50000,00 грн.

96. У межах строку, передбаченого частиною 8 статті 129 ГПК України (з урахуванням частини 4 статті 116 цього Кодексу), ОСББ "ІП-2" подало до господарського суду Клопотання, в якому просило покласти на Боржника судові витрати на правничу (правову) допомогу та витрати, пов`язані з участю голови ОСББ "ІП-2" у апеляційному розгляді справи в суді апеляційної інстанції, в розмірі 40977,33 грн.

97. До Клопотання додано копії: договору про надання правничої (правової) допомоги від 19.05.2025 (далі - Договір); додаткової угоди до Договору №2 від 19.05.2025 (далі - Додаткова угода); акта приймання-передачі наданих послуг від 11.10.2025 (далі - Акт); рахунку на оплату від 11.10.2025; рахунків на оплату пального, харчування та проживання представника ОСББ "ІП-2" за 05-06.10.2025 (витрати представника ОСББ "ІП-2" Гуцула В.С. на поїздку з м. Києва до апеляційного господарського суду в м. Дніпро для участі в судовому засіданні з розгляду апеляційної скарги у справі №908/702/25 та 06.10.2025 у зворотному напрямку, його витрати на проживання та харчування в загальному розмірі 15977,33 грн).

98. За умовами Договору адвокат Стригунов О.М. зобов`язався надати ОСББ "ІП-2" за завданням останнього за плату професійну правничу допомогу щодо представництва його інтересів, в тому числі в судах, а клієнт - ОСББ "ІП-2", зобов`язався сплатити адвокату плату за надану правничу (правову) допомогу в розрахунку за фактично витрачений час роботи згідно актів наданих послуг на підставі, в порядку та строки, визначені у завданнях-дорученнях (додаткових угодах), які є невід`ємною частиною договору. У разі відсутності завдань-доручень (додаткових угод), актів наданих послуг або не зазначення у них сум оплати розрахунків вартості правничої (правової) допомоги - договір вважається безоплатним (пункт 3.1 Договору).

99. Додаткові (фактичні) витрати (сплата роботи фахівців, чиї висновки запитувались адвокатом, транспортні витрати, сплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу, нотаріального посвідчення документів, витрати на телефонні розмови тощо), які відповідно до завдання-доручення, не були включені до загальної вартості юридичних послуг згідно договору, сплачуються клієнтом на підставі окремих рахунків.

100. У Додатковій угоді сторони передбачили, що вартість послуг адвоката складає 4000 грн за одну годину витраченого часу. Перелік виконаних робіт, наданих послуг та понесених витрат адвокатом зазначається у актах приймання-передачі наданих послуг та рахунках на їх оплату на виконання Договору та додаткової угоди до нього, що приймаються та оплачуються клієнтом не пізніше 10-денного терміну після підписання акту приймання-передачі наданих послуг.

101. Клієнт також бере на себе зобов`язання по оплаті судових витрат адвоката (в тому числі, але не виключно, судового збору, витрат на проведення судових експертиз тощо).

102. Сплата узгодженої сторонами суми гонорару (послуг) здійснюється клієнтом в безготівковому порядку шляхом перерахування відповідної суми коштів на розрахунковий рахунок адвоката, реквізити якого зазначені у договорі про надання правової допомоги або додатковій угоді до нього або в акті приймання-передачі наданих адвокатом послуг або у рахунку на оплату гонорару. Передбачувані витрати адвоката у зв`язку із наданням правової допомоги відповідно до умов цього договору (такі як, але не виключно: отримання документів, збирання доказів, залучення висновків спеціаліста та інші) сплачуються клієнтом адвокату понад узгоджену суму гонорару.

103. Правова допомога вважається наданою після підписання акта приймання-передачі наданої правової допомоги, який підписується сторонами та скріплюється печатками (за наявності). Адвокат надає клієнту рахунок на оплату та акт приймання-передачі наданої правової допомоги, в якому зазначається зміст (опис) наданої правової допомоги, розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов договору, та додаткові витрати, які були понесені адвокатом понад узгоджену суму гонорару (якщо такі мали місце).

104. За змістом Акта адвокат Стригунов О.М. надав ОСББ "ІП-2" професійну правничу допомогу в межах судової справи №908/702/25 загальною вартістю 25000 грн, у тому числі:

- консультація клієнта з правових питань щодо порядку, підстав, перспективи та наслідків апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції від 20.05.2025 у справі №908/702/25 - 30 хвилин - 2000 грн;

- пошук та вивчення практики Верховного Суду з подібних правовідносин (постанови Верховного Суду від 05.10.2022 у справі №921/39/21; від 26.05.2022 у справі №903/806/20) - 45 хвилин - 3000 грн;

- підготовка проекту апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 20.05.2025 - 4 години - 16000 грн;

- підготовка та відправка 03.07.2025 через систему електронного судочинства ЄСІТС до Центрального апеляційного господарського суду заяви про пришвидшення розгляду апеляційної скарги клієнта у справі №908/702/25, вжиття заходів до зупинення дії ухвали Господарського суду Запорізької області від 20.05.2025 тощо - 1 година - 4000 грн.

105. Дослідивши надані ОСББ "ІП-2" докази щодо розміру витрат на правничу допомогу, господарський суд апеляційної інстанції визнав обґрунтованими вимоги про відшкодування заявнику понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в частині послуг, наданих адвокатом, на суму 18000 грн.

106. Звертаючись із касаційною скаргою, Боржник по суті заперечує висновки господарських судів попередніх інстанцій лише в частині задоволення Клопотання. Однак Боржник безпідставно стверджує про неврахування висновків Верховного Суду щодо можливого неприсудження стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всіх її витрат на професійну правову допомогу, необхідності врахування критерію реальності адвокатських витрат, розумності їх розміру, складності справи, витраченого адвокатом часу, можливості зменшення зазначених витрат тощо (постанови від 05.06.2018 у справі №904/8308/17, від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 20.11.2018 у справі №910/23210/17).

107. Зі змісту оскаржуваної додаткової постанови вбачається, що господарський суд апеляційної інстанції визнав необґрунтованими заявлені ОСББ "ІП-2" витрати на правничу допомогу на загальну суму 7000 грн, оскільки пошук і вивчення практики Верховного Суду (вартість визначено в Акті в сумі 3000 грн) є складовою підготовки проекту апеляційної скарги, а послуги адвоката з підготовки та відправленні заяви про пришвидшення розгляду апеляційної скарги, вжиття заходів до зупинення дії ухвали місцевого господарського суду (вартість визначено в Акті в сумі 4000 грн) не стосуються безпосередньо спору. Також господарський суд апеляційної інстанції визнав витрати на участь у засіданні з розгляду апеляційної скарги представника ОСББ "ІП-2" Гуцула В.С. у сумі 15977,33 грн такими, що не були необхідними та неминучими.

108. Водночас у касаційній скарзі не наведено конкретних доводів щодо невідповідності певних інших послуг (окрім перелічених), наданих адвокатом ОСББ "ІП-2" і перелічених у Клопотанні та доданих до нього доказах (зокрема Акті), критеріям співмірності, реальності, розумної необхідності тощо.

109. Зокрема, Боржник у касаційній скарзі не наводить конкретних аргументів щодо того, яка сума витрат на правову (правничу) допомогу в суді апеляційної інстанції, на його думку, є співмірною зі складністю цієї справи, ціною позову та (або) значенням справи для сторони тощо, враховуючи, що предметом апеляційного оскарження була ухвала місцевого господарського суду про закриття провадження у справі про неплатоспроможність, яка передбачала погашення вимог кредиторів до Боржника, зокрема, вимог ОСББ "ІП-2", підтверджених судовими рішеннями у справі №757/26531/24 (на суму 385845,11 грн заборгованості, 4693,28 грн інфляційних втрат, 12933,03 грн 3% річних, 4000,00 грн витрат на правову допомогу, 4841,70 грн судового збору). Натомість Боржник просить відмовити ОСББ "ІП-2" у відшкодуванні витрат на правову (правничу) допомогу в повному обсязі.

110. У цьому контексті варто прийняти до уваги, що Боржник визначив орієнтовний розрахунок витрат, які він очікує понести в касаційній інстанції, в таких розмірах: у касаційній скарзі на вказану додаткову постанову - 50000 грн, а в касаційній скарзі на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.10.2025 - 20000 грн. Наведене суперечить його доводам про неспівмірність суми витрат у розмірі 18000 грн, визнаної обґрунтованою апеляційним господарським судом, зі складністю справи тощо.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

111. Звертаючись із касаційними скаргами, скаржник не спростував висновки господарського суду апеляційної інстанцій, не довів неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права до встановлених ним обставин як необхідної передумови для скасування оскаржуваних судових рішень.

112. Касаційні скарги підлягають залишенню без задоволення, оскаржувані постанова та додаткова постанова - залишенню без змін.

Розподіл судових витрат

113. Понесені скаржником у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на скаржника, оскільки касаційні скарги залишаються без задоволення.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.10.2025 та додаткову постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2025 у справі №908/702/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Картере

Судді С. Жуков

В. Пєсков