ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26 січня 2026 року Справа № 02/125-50

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Ведмедюка М. П.,

за участі представників:

від заявника: Шваліковська В. А. адвокат (ордер серія АС № 1166470 від 08.12.2025),

від Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції: н/з,

від Публічного акціонерного товариства Український інноваційний банк в особі Уповноваженої особи ФГВФО на продовження процедури виведення ПАТ Укрінбанк з ринку Караченцева А.Ю.: Пиріг О. В. адвокат (довіреність № 184/25 від 31.12.2025),

розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ВТО Інтерком від 09.12.2025 на дії (бездіяльність) державного/приватного виконавця

в с т а н о в и в:

09.12.2025 сформовано в системі Електронний суд від Товариства з обмеженою відповідальністю ВТО Інтерком скаргу на дії (бездіяльність) державного/приватного виконавця №09/12/25-1 від 09.12.2025, в якій заявник просить:

1. Зобов`язати Луцький відділ Державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України зняти арешт із майна Товариства з обмеженою відповідальністю ВТО Інтерком, а саме обтяження:

тип обтяження: арешт нерухомого майна;

реєстраційний номер обтяження : 9540209, зареєстровано: 19.02.2010;

підстава обтяження: постанова, б/л, 19.02.2010, ст. державний виконавець Г.М. Демчук ВДВС Луцького РУЮ;

об`єкт обтяження: невизначене майно. Усе нерухоме майно;

обтяжувач та заявник: Відділ державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції;

власник: ТзОВ "ВТО Інтерком", код: 30394450, м. Луцьк, вул.Стуса, 11, Волинської області.

2. Зобов`язати Луцький відділ Державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України виключити відомості про ТОВ ВТО Інтерком з Єдиного реєстру боржників.

Скаргу розподілено судді Якушевій І.О., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2025.

Ухвалою суду від 15.12.2025 скаргу прийнято до розгляду; розгляд скарги призначено в судове засідання на 05 січня 2026 року; постановлено Луцькому відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції до 02.01.2026 подати суду: письмові пояснення на скаргу, докази на їх підтвердження.

В судове засідання 05.01.2025 представники заявника та Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції не з`явились.

Ухвала суду від 15.12.2025 була направлена заявнику і Луцькому відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції до їх електронних кабінетів.

05.01.2025 від Публічного акціонерного товариства Український інноваційний банк в особі Уповноваженої особи ФГВФО на продовження процедури виведення ПАТ Укрінбанк з ринку Караченцева А.Ю. надійшла заява про відкладення розгляду скарги з метою ознайомлення з її матеріалами.

Також у заяві представник банку просить внести його дані до додаткових відомостей про учасника справи для доступу до електронної справи № 02/125-50 у Господарському суді Волинської області та перевести в електронну форму процесуальні та інші документи по справі, що надійшли до Господарського суду Волинської області в паперовому вигляді та надати доступ для ознайомлення з матеріалами справи.

Заява обґрунтована тим, що ПАТ Укрінбанк про розгляд справи не був повідомлений, ухвала про відкриття провадження у справі, копія скарги та додані до неї документи до ПАТ Укрінбанк не надходили.

Ухвалою суду від 05.01.2026 було продовжено строк розгляду скарги на 20 днів - до 26.01.2026 включно; розгляд скарги відкладено на 26 січня 2026 року; заяву адвоката Пиріг О.В. про доступ до електронної справи № 02/125-50 в підсистемі Електронний суд задоволено; внесено інформацію про представника Пиріг О.В. до додаткових відомостей про учасника справи для доступу до електронної справи № 02/125-50 в підсистемі "Електронний суд"; надано доступ Пиріг О.В. як представнику Публічного акціонерного товариства Український інноваційний банк в особі Уповноваженої особи ФГВФО на продовження процедури виведення ПАТ Укрінбанк з ринку Караченцева А.Ю. до електронної справи № 02/125-50 в підсистемі "Електронний суд"; визнано явку представника заявника - Товариства з обмеженою відповідальністю ВТО Інтерком в судове засідання 26.01.2026 обов`язковою; визнано явку представника Публічного акціонерного товариства Український інноваційний банк в особі Уповноваженої особи ФГВФО на продовження процедури виведення ПАТ Укрінбанк з ринку Караченцева А.Ю. в судове засідання в режимі відеоконференції 26.01.2026 обов`язковою.

Ухвалу суду від 05.01.2026 направлено заявнику, Луцькому відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Публічному акціонерному товариству Український інноваційний банк в особі Уповноваженої особи ФГВФО на продовження процедури виведення ПАТ Укрінбанк з ринку Караченцева А.Ю. до їх електронних кабінетів.

07.01.2026 від представника ТОВ «ВТО Інтерком» надійшла заява про вступ у справу як представника.

В судовому засіданні 26.01.2026 представник заявника скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Представник Публічного акціонерного товариства Український інноваційний банк в особі Уповноваженої особи ФГВФО на продовження процедури виведення ПАТ Укрінбанк з ринку Караченцева А.Ю. у задоволенні скарги просила відмовити, також просила відкласти розгляд скарги.

Представник заявника щодо відкладення розгляду скарги посилався на розсуд суду.

Суд залишив без задоволення клопотання представника Публічного акціонерного товариства Український інноваційний банк в особі Уповноваженої особи ФГВФО на продовження процедури виведення ПАТ Укрінбанк з ринку Караченцева А.Ю. про відкладення розгляду скарги, оскільки відповідно до ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у двадцятиденний строк з дня прийняття її до розгляду у судовому засіданні, а у виняткових випадках для належної підготовки справи до розгляду цей строк може бути продовжений не більше ніж на двадцять днів за вмотивованим клопотанням однієї зі сторін або за ініціативою суду.

Ухвалою суду від 05.01.2026 вже було продовжено строк розгляду скарги на 20 днів - до 26.01.2026 включно.

Отже 26.01.2025 останній день розгляду скарги в межах строку, передбаченого Господарським процесуальним кодексом України, поважних причин відкладення розгляду скарги не наведено.

Представник Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився.

У відповідності до ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

На підставі ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скаргу розглянуто за відсутності представника Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Скарга Товариства з обмеженою відповідальністю ВТО Інтерком підлягає до задоволення частково.

У процесі розгляду скарги встановлено, що згідно з інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на належне товариству з обмеженою відповідальністю «ВТО-Інтерком» нерухоме майно було накладено арешт, а саме: тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 9540209, зареєстровано: 19.02.2010; підстава обтяження: постанова, б/л, 19.02.2010, ст. державний виконавець Г.М. Демчук ВДВС Луцького РУЮ; об`єкт обтяження: невизначене майно. Усе нерухоме майно; обтяжувач та заявник: Відділ державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції; власник: ТзОВ "ВТО Інтерком", код: 30394450, м. Луцьк, вул. Стуса, 11, Волинської області.

Із наявної у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформації неможливо встановити в межах яких виконавчих проваджень та на забезпечення виконання якого саме виконавчого документу було накладено арешт, проте встановлено, що арешт накладався на підставі постанови державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції, правонаступником якого є Луцький відділ Державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

23.09.2025 представником заявника було подано до органу ДВС адвокатський запит із проханням надати інформацію по арешту (а. с. 6).

У відповідь на адвокатський запит листом від 29.09.2025 № 31670 Луцький відділ Державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України повідомив, що встановити в межах яких виконавчих проваджень були накладені арешти неможливо у зв`язку з їх відсутністю у системі, а виконавчі провадження знищено після закінчення строку зберігання (а.с.7).

23.10.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю ВТО Інтерком звернулося до Луцького відділу Державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України із заявою про зняття арешту (а.с 14).

28.11.2025 Луцький відділ Державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України повідомив про неможливість ідентифікації арештів та відсутність правових підстав для їх зняття (а.с. 16).

Також було повідомлено, що на виконанні перебували:

- виконавче провадження № 14819137 з виконання наказу Господарського суду Волинської області №79/20-1 від 10.08.2009 про стягнення з ТзОВ «Інтерком» на користь АТ «Український інноваційний банк» в особі Луцької філії АТ «Укрінбанк» 74 330,13 дол. США. 03.03.2011, виконавче провадження закінчено на підставі пункту 2 частини 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та повернуто виконавчий документ стягувачу;

- виконавче провадження №715093435 з виконання наказу Господарського суду Волинської області №702/125- 1 від 14.09.2009 про стягнення з ТзОВ «Інтерком» на користь АТ «Укрінбанк» 165 129,29 грн боргу. 03.03.2011 року, виконавче провадження закінчено на підставі пункту 2 частини 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та повернуто виконавчий документ стягувачу".

Крім цього, зазначено, що станом на 28 листопада 2025 року відкриті виконавчі проваджень щодо боржника ТОВ "ВТО Інтерком" відсутні.

Відповідно до витягу з ВП-спецрозділ щодо виконавчого провадження № 14819137 з виконання наказу Господарського суду Волинської області №79/20-1 від 10.08.2009 про стягнення з ТзОВ «Інтерком» на користь АТ «Український інноваційний банк» в особі Луцької філії АТ «Укрінбанк» 03.03.2011 старшим державним виконавцем Ківерцівського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області винесено постанову про повернення виконавчого документа без виконання на вимогу стягувача (а.с. 8-9), 20.09.2012 винесено постанову про звільнення майна боржника з-під арешту.

Відповідно до витягу ВП-спецрозділ щодо виконавчого провадження № 15093435 з виконання наказу Господарського суду Волинської області № 02/125-1 від 14.09.2009 про стягнення з ТзОВ «Інтерком» на користь АТ «Укрінбанк» 165 129,29 грн боргу, виконавче провадження перебувало на виконанні у Ківерцівському РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області (а.с. 10-11). 03.03.2011 виконавче провадження закінчено на підставі пункту 2 частини 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та повернуто виконавчий документ стягувачу.

Як зазначає заявник, 18 квітня 2011 року державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Ківерцівського районного управління юстиції було повторно відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 02/125-1, однак Товариство з обмеженою відповідальністю ВТО Інтерком звернулось з позовом до Відділу державної виконавчої служби Ківерцівського районного управління юстиції, за участі третіх осіб про визнання протиправним та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 20.01.2012 по справі № 2а/0370/3805/11 адміністративний позов задоволено повністю; визнано неправомірними дії старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Ківерцівського районного управління юстиції Косинської Н.В. щодо прийняття постанов про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору та визнано протиправними та скасовано постанови про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору у ВП №29745082 від 25.10.2011 року, ВП №29746541 від 25.08.2011 року, ВП№29742791 від 25.08.2011 року.

Крім цього, заявник подав витяг з Єдиного реєстру боржників, згідно з яким у Єдиному реєстрі боржників відсутня інформація щодо такого боржника як Товариство з обмеженою відповідальністю ВТО Інтерком () (а.с. 8).

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, порядок, підстави та послідовність вчинення дій в межах якого визначається Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі відповідних виконавчих документів, зокрема, ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Як передбачено частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Також відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Отже, аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави для висновку про те, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Водночас, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19).

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Як передбачено статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Застосування арешту майна боржника як обмежувального заходу не повинно призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених Законом.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 травня 2024 року по справі № 643/5147/23 зазначив, що незняття ДВС арешту з майна заявника є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби, і порушене право скаржника підлягає захисту шляхом зобов`зання ДВС зняти арешт з майна боржника.

Відповідно до ст. 339-1 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Положеннями ст. 343 ГПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю ВТО Інтерком є власником нерухомого майна, на яке відповідно до відомостей із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна накладено арешт, встановити у межах якого виконавчого провадження і на виконання якого виконавчого документу накладено арешт встановити неможливо, а станом на день розгляду скарги відкриті виконавчі провадження щодо Товариства з обмеженою відповідальністю ВТО Інтерком відсутні, однак арешт з майна, накладений постановою державного виконавця від 19.02.2010, не знятий, скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ВТО Інтерком від 09.12.2025 слід частково задовольнити та зобов`язати Луцький відділ Державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України зняти арешт з майна Товариства з обмеженою відповідальністю ВТО Інтерком, а саме обтяження: тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження : 9540209, зареєстровано: 19.02.2010; підстава обтяження: постанова, б/л, 19.02.2010, ст. державний виконавець Г.М. Демчук ВДВС Луцького РУЮ; об`єкт обтяження: невизначене майно. Усе нерухоме майно; обтяжувач та заявник: Відділ державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції; власник: ТзОВ "ВТО Інтерком", код: 30394450, м. Луцьк, вул. Стуса, 11, Волинської області.

Вимога заявника зобов`язати Луцький відділ Державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України виключити відомості про ТОВ ВТО Інтерком з Єдиного реєстру боржників не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 5 Закону України «Про виконавче провадження» відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до поданого заявником витягу з Єдиного реєстру боржників за вказаними параметрами Товариства з обмеженою відповідальністю ВТО Інтерком (30394450) інформація відсутня (а.с. 8).

За таких обставин, коли встановлено, що у Єдиному реєстрі боржників відсутні відомості про такого боржника як ТОВ «ВТО Інтерком», вимога заявника зобов`язати Луцький відділ Державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України виключити відомості про ТОВ ВТО Інтерком з Єдиного реєстру боржників не підлягає до задоволення.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 231, ст. ст. 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ВТО Інтерком від 09.12.2025 задовольнити частково.

2. Зобов`язати Луцький відділ Державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України зняти арешт із майна Товариства з обмеженою відповідальністю ВТО Інтерком, а саме: тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 9540209, зареєстровано: 19.02.2010; підстава обтяження: постанова, б/л, 19.02.2010, ст. державний виконавець Г. М. Демчук ВДВС Луцького РУЮ; об`єкт обтяження: невизначене майно. Усе нерухоме майно; обтяжувач та заявник: Відділ державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції; власник: ТзОВ "ВТО Інтерком", код: 30394450, м. Луцьк, вул. Стуса, 11, Волинської області.

3. У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ВТО Інтерком про зобов`язання Відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України виключити відомості про ТОВ ВТО Інтерком з Єдиного реєстру боржників відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 02.02.2026

Суддя І. О. Якушева