ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про витребування доказів

"28" січня 2026 р. Справа № 916/3958/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Букарова Т.О., розглянувши у підготовчому засіданні клопотання Громадської організації „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ про витребування доказів, у справі

за первісним позовом: Громадської організації „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ (67804, Одеська обл., Овідіопольський р-н, село Лиманка, Ж/М Ульянівка, буд. 1-А; ),

до: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ),

про стягнення 43120,00 грн.

За зустрічним позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ),

до: Громадської організації „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ (67804, Одеська обл., Овідіопольський р-н, село Лиманка, Ж/М Ульянівка, буд. 1-А; ),

про визнання припиненою участі у громадській організації.

За участю представників сторін:

від Громадської організації „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ - адвокат Булгаров О.О., керівник ОСОБА_2 ;

від ОСОБА_1 - адвокат Андебура А.І.;

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути суму боргу зі сплати членських внесків у розмірі 43120,00 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2025 справу № 916/3958/25 передано на розгляду судді Господарського суду Одеської області Нікітенку С.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.10.2025 позов громадської організації „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ (вх. № 4064/25 від 29.09.2025) залишено без руху.

Надалі ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.10.2025 відкрито провадження у справі № 916/3958/25 та прийнято справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи постановлено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду Господарського суду Одеської області від 06.11.2025 призначено справу № 916/3958/25 до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено в засіданні суду.

02 грудня 2025 року підготовче засідання не відбулось, оскільки не працювала підсистема "Відеокнференцзв`язок" (ВКЗ).

Ухвалою суду від 02.12.2025 призначено підготовче засідання у справі на 23.12.2025 о 09:10 год. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 23.12.2025 о 09:10 год.

Ухвалою суду від 08.12.2025 прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Громадської організації „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ про визнання припиненою участі у громадській організації. Об`єднано первісний позов Громадської організації „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ до ОСОБА_1 про стягнення 43120,00 грн із зустрічним позовом ОСОБА_1 до Громадської організації „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ про визнання припиненою участі у громадській організації, в одне провадження у межах справи № 916/3858/25. Запропоновано відповідачу за зустрічним позовом на протязі 16 днів з дня отримання даної ухвали надати суду та надіслати позивачу за зустрічним позовом відзив на зустрічну позовну заяву. Встановлено позивачу за зустрічним позовом строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу за зустрічним позовом строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив.

11 грудня 2025 року до суду від Громадської організації „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ надійшло клопотання про витребування доказів, в якому заявник просить суд поновити Громадській організації „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ процесуальний строк на подання клопотання про витребування доказів та витребувати у Головного центру обробки спеціальної інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетину державного кордону України громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер РНОКПП НОМЕР_1 , із зазначенням мети виїзду з України та на підставі яких документів відбувався перетин кордону, на яких пунктах пропуску, за період за період з 24.02.2022 і по теперішній час.

В обґрунтування поданого клопотання позивач за первісним позовом зазначає, що 02 грудня 2025 року представник ОСОБА_1 у судовому засіданні заявив, що його довіритель подав ГО "АВТОМОБІЛЬНА СТОЯНКА "ПІВДЕНЬ" через оператора поштового зв`язку Укрпошта заяву про вихід із членів організації, а тому з цього моменту він не має обов`язку зі сплати членських внесків. Також є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 не подавав особисто таку заяву, оскільки він з початку введення воєнного стану не перебуває на території України, а знаходиться за кордоном, тому відповідно, він до теперішнього часу є членом Громадської організації "АВТОМОБІЛЬНА СТОЯНКА ПІВДЕНЬ.

В обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку на подання клопотання про витребування доказів позивач за первісним позовом зазначає, що він особисто не міг надати суду докази щодо перебування ОСОБА_1 за кордоном разом з позовною заявою, оскільки на момент подачі первісного позову не мав таких доказів та не знав яка буде позиція відповідача у цій справі, а тому не повідомляв суд, що такий доказ не може бути наданий.

Представник позивача за первісним позовом у підготовчому засіданні 28.01.2026 підтримав клопотання про поновлення процесуального строку на подання клопотання про витребування доказів та клопотання про витребування доказів, а також уточнив, що просить витребувати інформацію щодо перетину відповідачем кордону за період з 01 червня 2025 року і по теперішній час.

Представник відповідача за первісним позовом у підготовчому засіданні 28.01.2026 заперечив проти задоволення клопотання позивача за первісним позовом про витребування доказів.

Розглянувши клопотання позивача за первісним позовом про поновлення процесуального строку на подання клопотання про витребування доказів та клопотання про витребування доказів, суд дійшов до таких висновків.

В силу ст. 113 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 118 ГПК України заяви, скарги, документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зміст вищенаведених норм ГПК України свідчить про те, що права сторони на вчинення процесуальних дій (в даному випадку подання клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи) обумовлені наявністю певних обмежень та умов, визначених Господарським процесуальним кодексом України.

Разом з тим, в аспекті зазначеного суд вважає за доцільне звернутись до практики ЄСПЛ, який у своїх рішеннях вказує на те, що при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення у справі Walchli v. France, заява №35787/03, п. 29, 26.07.2007; ТОВ Фріда проти України, заява №24003/07, п. 33, 08.12.2016). Зважаючи на викладене, вирішуючи питання про поновлення або продовження процесуальних строків, суд має враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій.

Наведена норма процесуального права пов`язує можливість поновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Якщо поновлення процесуального строку здійснюється за заявою сторони, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності з поданням доказів цього.

Закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Пропуск процесуального строку це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причин, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Суд зауважує, що за змістом процесуального закону, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже в кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

При цьому, відповідно до приписів ГПК України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належних їм процесуальних прав, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання відповідних заяв.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, слід наголосити на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу положень статті 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів, є, зокрема, забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Рівні можливості щодо здійснення своїх процесуальних прав і обов`язків є ключовим елементом змагальності сторін як одного із принципів господарського судочинства.

За таких обставин, наведені позивачем за первісним позовом аргументи в обґрунтування причин пропуску строку на подання клопотання про витребування доказів у даній справі є поважними та об`єктивними. Відтак, суд приходить до висновку про необхідність поновлення ГО Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ строку на подання клопотання про витребування доказів.

Крім того, відповідно до частин 1, 3 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні про витребування судом групи однотипних документів як доказів додатково зазначаються ознаки, що дозволяють ідентифікувати відповідну групу документів.

Відповідно до п. 4, п. 5 ч. 2 ст. 81 ГПК України у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Суд, розглядаючи справу, має вживати заходів до всебічного й повного встановлення обставин спору, що не суперечить принципу змагальності, оскільки останній відображається в змісті процесуальних прав та обов`язків осіб, що беруть участь у справі та реалізується в сукупності з принципами рівності, диспозитивності та безпосередності, проте, суд наділяється в тому числі організаційно-розпорядчими повноваженнями, необхідними для здійснення ним функцій органу правосуддя та прийняття законних і обґрунтованих судових актів.

Судом враховано, що згідно з частиною 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 4 статті 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

У відповідності з положеннями Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 ГПК України головуючий відповідно до завдання господарського судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, слід наголосити на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу положень статті 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів, є, зокрема, забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Рівні можливості щодо здійснення своїх процесуальних прав і обов`язків є ключовим елементом змагальності сторін як одного із принципів господарського судочинства.

Одночасно суд враховує, що відповідно до ч. 5 ст. 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази (ч. 4 ст. 81 ГПК України).

Відтак, для встановлення дійсних обставин справи, які входять в предмет доказування, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання Громадської організації „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ та витребувати у Головного центру обробки спеціальної інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетину державного кордону України громадянином України ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ГПК України будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Водночас, суд зазначає, що відповідно до ч. 9 ст. 81 ГПК України у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 81, 119, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання Громадської організації „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ про поновлення процесуального строку на подання клопотання про витребування доказів задовольнити.

2. Поновити Громадській організації „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ процесуальний строк на подання клопотання про витребування доказів.

3. Клопотання Громадської організації „Автомобільна стоянка „ПІВДЕНЬ про витребування доказів задовольнити.

4. Витребувати у Головного центру обробки спеціальної інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 26, т. , е-mail: ) інформацію щодо перетину державного кордону України громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер РНОКПП НОМЕР_1 , із зазначенням мети виїзду з України та на підставі яких документів відбувався перетин кордону, на яких пунктах пропуску, за період з 01 червня 2025 року і по теперішній час.

5. Встановити Головному центру обробки спеціальної інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 26, т. , е-mail: ) строк для подання до суду витребуваних доказів - протягом десяти календарних днів, з дня отримання даної ухвали суду.

6. У разі неможливості подання витребуваних доказів у встановлений судом строк, повідомити про це письмово протягом 5 днів з дня отримання даної ухвали суду.

7. Повідомити Головний центр обробки спеціальної інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 26, т. , е-mail: ), що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд може застосувати до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

8. Відповідно до приписів ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

9. Ухвала набрала законної сили 28.01.2026.

Ухвала набирає законної сили відповідно до приписів ст. 235 ГПК України та не підлягає оскарженню.

Повну ухвалу складено 30.01.2026.

Суддя Нікітенко Сергій Валерійович