УХВАЛА

30 січня 2026 року

м. Київ

cправа № 910/5015/25

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

Малашенкової Т.М.,

розглянувши заяву Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк»

про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця Жукова Павла Юрійовича (далі - ФОП Жуков П.Ю., скаржник)

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2025

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2025

у справі за позовом Фізичної особи-підприємця Жукова Павла Юрійовича

до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк»

про визнання недійсним одностороннього правочину та зобов`язання відновити обслуговування,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 12.01.2026, зокрема: відкрито касаційне провадження у справі №910/5015/25 за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця Жукова Павла Юрійовича на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2025; призначено розгляд касаційної скарги у відкритому судовому засіданні Касаційного господарського суду на 03 лютого 2026 року о 12:00.

Мужевська Євгенія Леонідівна від імені Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» 26.01.2026 через підсистему "Електронний суд" звернулася до Верховного Суду з заявою, у якій просить забезпечити проведення судового засідання призначеного на 03.02.2026 о 12:00 у справі № 910/5015/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів ( зареєстровано судом 27.01.2026).

Верховний Суд, розглянувши подану заяву, ураховуючи правові позиції Великої Палати щодо застосування нижченаведених норм, які викладені, зокрема, в ухвалі від 08.06.2022 у справі № 303/4297/20, в постанові від 20.11.2024 у справі №910/16580/24, дійшов висновку про повернення її без розгляду з огляду на таке.

Частиною 2 статті 170 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

За змістом частини першої статті 56 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», внесли відповідні зміни, які розмежували поняття особистої участі особи у судовому процесі (самопредставництва), а також участь через уповноваженого представника.

За нормами цивільного законодавства представництвом є правовідносини, в яких одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства [частини перша та третя статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)].

Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи (частини перша та друга статті 244 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 61 ГПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до частини першої статті 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Поряд із цим приписами частини третьої статті 56 ГПК України встановлено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так й іншими особами, як представниками юридичної особи.

ГПК України у статті 60 наводить перелік документів, що підтверджують повноваження представників. Водночас він не містить схожої норми з переліком документів, якими для суду підтверджуються повноваження осіб, через яких юридична особа бере участь у справі на засадах самопредставництва.

Формулювання частини третьої статті 56 ГПК України дозволяє зробити висновок про те, через яких осіб можливе самопредставництво юридичної особи, а також про те, що окрім керівника і члена виконавчого органу такими особами можуть бути також інші особи, уповноважені діяти від імені юридичної особи відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту).

Особа, через яку юридична особа діє на засадах самопредставництва, має підтвердити суду цей свій статус. При цьому, як вже було зауважено, процесуальний закон не містить вичерпного переліку документів, якими для суду можуть бути підтверджені повноваження особи, через яку юридична особа діє на засадах самопредставництва. Вочевидь це можуть бути й документи, вказані у частині третій статті 56 ГПК України, зокрема статут, положення, трудовий договір (контракт). Така правова позиція висловлена в постанові Ведикої Палати Верховного Суду від 20.11.2024 у справі №910/16580/24.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 20.11.2024 у справі №910/16580/23 у пункті 7.29. зазначила, що: "З огляду на висновки, сформульовані у цій справі, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне конкретизувати власний висновок, викладений в ухвалі від 08.06.2022 у справі № 303/4297/20, за яким з 29.12.2019 самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у Єдиному державному реєстрі даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

Цей висновок підлягає уточненню в останній частині стосовно того, що наявність або відсутність у Єдиному державному реєстрі даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема, обсяг цих повноважень."

Отже, аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності), зокрема здійснювати представництво в суді. Особа, через яку юридична особа діє на засадах самопредставництва, має підтвердити суду цей свій статус.

Заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 910/5015/25 подана та підписана Мужевською Євгенією Леонідівною як представником Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк»

Верховний Суд звертає увагу, що в поданій заяві зазначено що повноваження Мужевської Євгенії Леонідівни додано до відзиву на касаційну скаргу.

Як вбачається з поданих документів, зокрема, додано: довіреність, посадову інструкцію головного юристконсульта Департаменту судового захисту та витяг з наказу про переведення на посаду головного юристконсульта Департаменту судового захисту.

Водночас в посадовій інструкції у пункті 2.2. передбачено, що до повноважень належить супровід справ в суді касаційної інстанції за справами в регіоні.

Відповідно до статті 133 Конституції України систему адміністративно-територіального устрою України складають: Автономна Республіка Крим, області, райони, міста, райони в містах, селища і села. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Міста Київ та Севастополь мають спеціальний статус, який визначається законами України.

Оцінюючи вищезазначений пункт посадової інструкції з огляду на статтю 133 Конституції України, беручи до уваги, що розляд справи здійснювався господарським судом міста Києва, Північним апеляційним господарським судом, підсудністю справи, суд доходить до висновку, що цей пункт посадової інструкції не містить відомостей про повноваження вказаної особи представляти інтереси Банку у Касаційному господарському суді в порядку самопредставництва в цій справі.

Також в обґрунтування повноважень в заяві зазначено пункт 2.3. «Представляє інтереси Банку в межах своєї компетенції та/або за окремим дорученням, отриманими від Головного юридичного радника, Керівника напрямку судового захисту та загальної підтримки Керівника Департаменту судового захисту в загальних, адміністративних, господарських судах першої та апеляційної інстанції».

Суд виходить з того, що цей пункт посадової інструкції містить чіткий перелік інстанцій судів в яких може бути здійснено самопредставництво Банку, при цьому він виключає суд касаційної інстанції. Отже, з вказаного пункту не вбачається повноважень на ведення справ в касаційній інстанції.

Таким чином, вказана посадова інструкція не є належним і допустимим доказом у цій справі, яка б підтверджувала повноваження у межах самопредставництва.

Крім того, до заяви додано довіреність від 06.06.2024 № 8038-К-0, якою Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» в особі Голови Правління уповноважує Мужевську Євгенію Леонідівну представляти інтереси Банку.

Водночас довіреність не містить відомостей про те, що вказана особа є адвокатом. Таких даних не має і в суді касаційної інстанції, в тому числі ураховуючи об`єм інформації на час постановлення цієї ухвали, який міститься Єдиному реєстрі Адвокатів України.

Отже, подана довіреність не підтверджує уповноваження Мужевської Євгенії Леонідівни діяти від імені Банку на умовах або самопредставництва, або представництва у суді касаційної інстанції, як це передбачено статтями 56 та 60 ГПК України.

Враховуючи подані документи та сталу практику Верховного Суду, подані документи не є належними доказами на підтвердження повноважень Мужевської Євгенії Леонідівни діяти від імені Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» у суді касаційної інстанції.

Отже відсутні підстави вважати, що заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції подана особою, яка має право її подавати та підписувати.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що повернення заявнику без розгляду заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 910/5015/25 поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів не перешкоджає повторному зверненню з відповідною заявою належним чином оформленою.

Відповідно до частини 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини 1 або 2 цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Керуючись статтями 170, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про участь представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 910/5015/25 повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова