ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2026 р. Справа№ 920/753/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Тищенко А.І.

Мальченко А.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Галузеве підприємство «Промсервіс» на ухвалу Господарського суду Сумської області від 13.10.2025 (повний текст ухвали підписано 13.10.2025)

у справі №920/753/25 (суддя Резніченко О.Ю.)

за позовом Антимонопольного комітету України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Галузеве підприємство «Промсервіс»

про стягнення 8880000 грн 00 коп,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 13.10.2025 у справі №920/753/25 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Галузеве підприємство «Промсервіс» у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку (вх. №5393 від 13.10.2025). Зустрічну позовну заяву б/н від 10.10.2025 (вх. №5389 від 10.10.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю «Галузеве підприємство «Промсервіс» до Антимонопольного комітету України про визнання протиправними дій щодо нарахування штрафу та пені - повернуто заявнику.

Ухвала мотивована тим, що зустрічну позовну заяву подано з порушенням строку на її подання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, відповідач 23.10.2025 (документ сформований в системі «Електронний суд» 23.10.2025) звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та поновити процесуальний строк для пред`явлення зустрічного позову.

Апелянт вважає ухвалу суду першої інстанції безпідставною та необґрунтованою, ухваленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного.

Незаконність прийнятої Господарським судом Сумської області ухвали від 13.10.2025 підтверджується тим, що дійсно ст. 180 ГПК України є спеціальною нормою, яка регулює правовідносини, пов`язані з поданням зустрічного позову. Проте відповідач не погоджується з висновком суду першої інстанції, що згаданою нормою встановлено неможливість поновлення процесуальних строків.

Також, суд першої інстанції не звернув уваги, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 введено воєнний стан в Україні, який діє до даного часу.

Воєнний стан і війна, яка відбувається у даний час в Україні, а також регулярні тривоги; артилерійські, ракетні, дронні та авіаційні обстріли території Сумської області, які здійснює рф, відключення електричної енергії також унеможливлюють вчасну підготовку відповідачем зустрічної позовної заяви.

Відповідач потребує більше часу для проведення відповідного аналізу норми закону, доказів у справі і т.п. при підготовці зустрічного позову, ніж той строк, який встановлений процесуальним законодавством.

ТОВ "Галузеве підприємство "Промсервіс" та його представник фактично перебувають в м. Суми.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 м. Суми включене до переліку територій можливих бойових дій, що підтверджує факт нестабільності в регіоні, який має причинно-наслідковий зв`язок між діями у м. Суми (обстріли, відключення електричної енергії) та можливістю своєчасної підготовки процесуальних документів. Зазначені обставини є поважними, в силу ст. 119 ГПК України та дають можливість суду поновити пропущений процесуальний строк для вчинення процесуальної дії ТОВ "Галузеве підприємство "Промсервіс".

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2025 апеляційну скаргу відповідача передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Мальченко А.О., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2025 витребувано матеріали справи №920/753/25 у Господарського суду Сумської області. Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Галузеве підприємство «Промсервіс» на ухвалу Господарського суду міста Сумської області від 13.10.2025 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №920/753/25.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2025 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Галузеве підприємство «Промсервіс» на ухвалу Господарського суду Сумської області від 13.10.2025 у справі № 920/753/25. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Під час апеляційного провадження від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечує доводи апелянта в повному обсязі та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Господарського суду Сумської області від 13.10.2025 без змін.

В свою чергу, скаржник подав відповідь на відзив, в якому не погоджується з доводами позивача.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

До Господарського суду Сумської області надійшла позовна заява Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Галузеве підприємство «Промсервіс» про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 4440000 грн 00 коп. та пені у розмірі 4440000 грн 00 коп і зарахування зазначених сум у дохід загального фонду Державного бюджету України.

Підготовче провадження було закрито 10.09.2025, а зустрічна позовна заява подана 10.10.2025 з пропуском строку на її подання.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до п. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм процесуального права, дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позовна заява подана до суду 29.05.2025. Ухвалою Господарського суду Сумської області від 02.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначене на 07.07.2025.

31.07.2025 від відповідача надійшов відзив на позов разом з клопотанням про поновлення процесуального строку для надання відзиву на позову заяву, в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.

У судовому засіданні 10.09.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судове засідання на 13.10.2025.

09.10.2025 від відповідача надійшла заява про повернення до підготовчого провадження.

10.10.2025 відповідач звернувся до суду з зустрічною позовною заявою про визнання протиправними дій Антимонопольного комітету України щодо нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю «Галузеве підприємство Промсервіс» штрафу у розмірі 4440000 грн та нарахування пені у розмірі 4440000 грн.

10.10.2025 відповідачем подно клопотання про поновлення процесуального строку для пред`явлення зустрічного позову у справі №920/753/25 (зареєстровано судом 13.10.2025).

Відповідно до ч.1 ст.180 ГПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Разом з тим, до зустрічного позову застосовуються також положення статті 180 ГПК України.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову (ч.2 ст.180 ГПК України).

Згідно із ч.4,5 ст.180 ГПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 183 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення ст.174 цього Кодексу.

Таким чином, право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Таке право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позову, а також правил пред`явлення зустрічного позову, встановлених процесуальним законом, зокрема, у строк для подання відзиву.

Відповідно до ч.8 ст.165 ГПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, п. 3 ухвали про відкриття провадження у справі №920/753/25 від 02.06.2025 відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Судом першої інстанції встановлено, а сторонами не заперечується, що вказана ухвала отримана відповідачем в його електронний кабінет в системі «Електронний суд» 02.06.2025 о 13:34.

Відзив на позов подано відповідачем 31.07.2025, в якому викладено клопотання про поновлення процесуального строку для надання відзиву, яке обґрунтоване укладенням 23.06.2025 договору з адвокатом про надання правової допомоги, зверненням представника відповідача 30.06.2025 до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи, доступом до електронної справи адвокатом у липні 2025.

04.08.2025 позивачем в системі «Електронний суд» сформовано відповідь на відзив, а представником відповідача в системі «Електронний суд» 11.08.2025 подано заперечення на відповідь на відзив.

В судовому засіданні 10.09.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні 13.10.2025.

Представник відповідача в судове засідання 10.09.2025 не з`явився.

Зустрічна позовна заява подана до суду 10.10.2025 (документ сформовано в системі «Електронний суд»), тобто поза межами строку для подання відзиву, але із клопотанням про поновлення пропущенного строку (документ сформовано в системі «Електронний суд» 10.10.2025).

Обгрунтовуючи підстави для поновлення строку на подання зустрічного позову, представник відповідача посилається на воєнний стан і війну, які відбуваються в даний час в Україні, а також регулярні тривоги; артилерійські, ракетні, дронні та авіаційні обстріли території Сумської області, які здійснює РФ, відключення електричної енергії також унеможливлюють вчасну підготовку відповідачем зустрічної позовної заяви. Відповідач потребує більше часу для проведення відповідного аналізу при підготовці зустрічного позову, ніж той строк, який встановлений процесуальним законодавством.

Вказує, що відповідач не зміг підготувати зустрічну позовну заяву у строк, який встановлений ст. 165 ГПК України, з причин, які не залежать від нього.

Звертаючись з апеляційною скаргою, відповідач зазначає, що при поверненні зустрічної позовної заяви судом першої інстанції не враховано доводи скаржника щодо об`єктивних причин пропуску процесуального строку.

Суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 113 ГПК строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.

За змістом ст.114 зазначеного Кодексу, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій, строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до ст.118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст.119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, в якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи, тощо), стосовно якої пропущено строк.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Наведені норми пов`язують можливість відновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюється за заявою сторони, заявник повинен обґрунтувати поважність причин його пропуску.

Закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні ст.86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених ГПК України. Отже, вирішуючи це питання, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і в залежності від встановленого вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку (наведену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №910/22695/13).

Із правового контексту норм ст. ст. 118, 119 ГПК України вбачається, що господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було б несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Розглянувши зазначене клопотання, надавши оціну викладеним у ньому аргументам та дослідивши причини пропуску строку на подання зустрічного позову, місцевий господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку на подання зустрічного позову та відмову у визнанні причин пропуску строку поважними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки відзив на позовну заяву був поданий представником відповідача 31.07.2025, 11.08.2025 подано також заперечення (на відповідь на відзив), а отже подання представником відповідача зустрічного позову 10.10.2025, майже через 3 місяці після подання відзиву на позов, та через 1 місяць після закриття підготовчого провадження 10.09.2025, відбулось з пропуском строку на його подання.

Наведені відповідачем (апелянтом) в обґрунтуванні причин пропуску строку обставини не є тими обставинами, з якими закон пов`язує можливість визнання поважними причини пропуску самою стороною тих чи інших процесуальних строків.

З огляду на вище встановлене, наведені відповідачем обставини на обґрунтування поважності причин пропуску строку на звернення до суду із зустрічною позовною заявоюу цій справі та/або неможливості її подання раніше визначеної дати, не є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення відповідача/його представника та не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальної дії щоло пред`явлення зустрічного позову у встановлений законом строк.

Оскільки зустрічний позов подано з пропуском встановленого строку для його подання, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про повернення зустрічної позовної заяви ТОВ «Галузеве підприємство «Промсервіс» на підставі п. 6 ст.180 ГПК України.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що скаржник не позбавлений права на звернення до суду за захистом порушеного права шляхом подання позовної заяви у встановленому порядку на загальних підставах.

Також, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якого, доступ до правосуддя не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України. (рішення від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України»)

Порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктив-ному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди відповідача з висновками суду першої інстанції про повернення зустрічного позову, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що у апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б дійти висновку про помилковість висновків суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

За таких обставин решту аргументів відповідача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття ухвали у даній справі та не спростовують правильних висновків суду.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваної ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Галузеве підприємство «Промсервіс» на ухвалу Господарського суду Сумської області від 13.10.2025 у справі № 920/753/25.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Галузеве підприємство «Промсервіс» на ухвалу Господарського суду Сумської області від 13.10.2025 у справі № 920/753/25 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Сумської області від 13.10.2025 у справі № 920/753/25 залишити без змін.

3. Матеріали справи №920/753/25 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.І. Тищенко

А.О. Мальченко