УХВАЛА

26 січня 2026 року

м. Київ

cправа № 5023/4855/11 (922/1709/25)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Картере В.І. - головуючий, Жуков С.В., Пєсков В.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги арбітражного керуючого Безпалого Сергія Олександровича

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 (колегія суддів у складі: Россолов В.В. - головуючий, Гетьман Р.А., Хачатрян В.С.)

у справі № 5023/4855/11 (922/1709/25)

за позовом ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛТЕК-КАУФМАНН» арбітражного керуючого Безпалого Сергія Олександровича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бухгалтерське бюро "Централізована бухгалтерія"

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пapic»

про витребування майна

в межах справи № 5023/4855/11

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛТЕК-КАУФМАНН"

ВСТАНОВИВ:

Арбітражний керуючий Безпалий Сергій Олександрович 25.11.2025 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 у справі № 5023/4855/11 (922/1709/25).

Ухвалою Верховного Суду від 15.12.2025 касаційну скаргу арбітражного керуючого Безпалого Сергія Олександровича залишено без руху, встановлено скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали шляхом обґрунтування подання касаційної скарги з підстав, передбачених пп. "а - г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, а також надання належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

25.12.2025 на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 15.12.2025 арбітражний керуючий Безпалий Сергій Олександрович подав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, додавши докази сплати судовго збору.

Здійснивши перевірку касаційної скарги Безпалого Сергія Олександровича та доданих до неї матеріалів, заяви про усунення недоліків касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою слід відмовити з таких підстав.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Відтак, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Отже, у Верховного Суду є право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у ч. 1 ст. 293 ГПК України, і це повністю узгоджується з положеннями ст. 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

Разом з тим передбачені пп. "а"-"г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України випадки касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є виключенням із загального правила і відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку буде порушено принцип "правової визначеності".

Використання оціночних чинників, зокрема, таких понять, як: "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики", "малозначні справи" тощо, не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже, виходячи з високого статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

За змістом ч. 7 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

На момент звернення з позовом до суду ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2025 встановлений у розмірі 3028,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 163 ГПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Предметом позову у цій справі є витребування майна (будівлі) з чужого незаконного володіння. Звертаючись 16.05.2025 з позовом до суду ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛТЕК-КАУФМАНН» арбітражний керуючий Безпалий Сергій Олександрович вказує, що «вартість майна на аукціоні складала 136900,00 грн, тобто ціна позову складає 136900,00 грн». Зазначена сума не перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року (302800,00 грн), а отже є малозначною, відповідно до приписів ч. 5 ст.12 ГПК України.

Разом з тим, в заяві про усунення недоліків касаційної скарги скаржник (позивач) пояснює, що вказана сума позову в розмірі 136900,00 грн є початковою вартістю приміщення на аукціоні і вказана вартість не є найвищою ціною відчуження майна, при цьому вартість майнових прав на це нерухоме майно становить 561582,82 грн і дані факти в тому числі лягли в основу рішення Господарського суду Харківської області від 26.07.2021 у справі № 5023/4855/11(922/842/21).

Також, в заяві про усунення недоліків касаційної скарги арбітражний керуючий Безпалий Сергій Олександрович зазначає, що дана будівля знаходиться в центральній частині м. Харкова, користується попитом покупців. На даний час вартість об`єктів нерухомості за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 111-A вагається від 559 дол. США до 776 дол.; тож, вартість приміщення загальною площею 61,5 кв. коштує щонайменше 34380,00 дол. США, що за офіційним валютним курсом НБУ станом на 16.12.2025 складає 1452386,50 грн. та щонайбільше 47724,00 дол. США, що за офіційним валютним курсом НБУ станом на 16.12.2025 складає 2016105,16 грн.

Також скаржник повідомляє Верховний Суд про те, що відповідно листа - довідки ТОВ «РМ КОНСАЛТИНГ» № 001/18-12/25 від 18.12.2025 вартість даної нерухомості за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 111-А визначена з точки зору порівняльного підходу та дорівнює 29689 грн/1 кв.м. х 61,5 кв.м. = 1825874,00 грн.

Отже, арбітражний керуючий Безпалий Сергій Олександрович просить Суд вважати його касаційну скаргу на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 у справі № 5023/4855/11(922/1709/25) такою, яка подана не у малозначній справі та не у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як було зазначено в ухвалі Господарського суду Харківської області від 11.07.2025 у справі № 5023/4855/11 (922/1709/25) зобов`язано скаржника доплатити суду решту судового збору (до 3028,00 грн судового збору, сплаченого боржником при зверненні до суду) в сумі 3710,99 грн, виходячи з того, що ціна позову складає 561582,82 грн (оскільки згідно до Договору іпотеки (майнових прав на нерухоме майно, будівництво якого не завершено) № 98-054/4 від 23.07.2009, вартість майнових прав на Приміщення складала 561582,82 грн).

Разом з тим, якщо виходити із суми позову, яка в ухвалі Господарського суду Харківської області від 11.07.2025 у цій справі, то її розмір - 561582,82 грн становить менше ніж 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року (1514000,00 грн).

Згідно з п. 2, 3 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 163 ГПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи. У разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд із відповідною заявою.

Виходячи із заявленої суми позову скаржником було сплачено судовий збір як до Господарського суду Харківської області так і до Східного апеляційного господарського суду (3028,00 грн та 3633,60 грн, відповідно).

Враховуючи зазначені приписи законодавства, скаржник, у випадку встановлення іншої суми позову (а саме збільшення суми позовних вимог), повинен був звернутися із відповідною заявою до господарського суду першої інстанції та доплатити відповідну суму судового збору, а не заявляти вимоги щодо збільшення суми позовних вимог на стадії касаційного розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 300 ГПК України у суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Отже, касаційна скарга арбітражного керуючого Безпалого Сергія Олександровича не містить обґрунтувань, які могли б підпадати під дію п. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України та підпунктів "а" -"г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, а суд з власної ініціативи таких підстав не вбачає.

За таких обставин Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою арбітражного керуючого Безпалого Сергія Олександровича на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 5023/4855/11(922/1709/25) за касаційною скаргою арбітражного керуючого Безпалого Сергія Олександровича на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.10.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Картере

Судді С. Жуков

В. Пєсков