ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"27" січня 2026 р. Справа № 916/160/26

Господарський суд Одеської області у складі судді Сулімовської М.Б., розглянувши

заяву: Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" (, 03026, м. Київ, Столичне шосе, буд. 103, корп. 1 пов. 9)

до боржника: Фізичної особи-підприємця Тригуб Дар`ї Анатоліївни (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з організації перевезення відправлень від 12.03.2025 в розмірі 74977,00 грн., -

в с т а н о в и в:

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою до боржника фізичної особи-підприємця Тригуб Дар`ї Анатоліївни про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з організації перевезення відправлень від 12.03.2025 в розмірі 74977,00 грн.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї докази, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 12 ГПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Судовий наказ, відповідно до положень статті 232 ГПК України, є судовим рішенням.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів. Звертаючись із заявою про видачу судового наказу, заявник повинен, в тому числі, подати документи, що свідчать про безспірність його вимог.

Наведене зумовлено тим, що під час розгляду заяви про видачу судового наказу суд не розглядає справу по суті, не встановлює обставин справи та не здійснює оцінку доказів щодо їх змагальності та достовірності, адже наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Суд зазначає, що, зважаючи на принципи наказного провадження та встановлений порядок розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, якщо подана заява та заявлені у ній вимоги відповідають вимогам, за якими може бути видано судовий наказ, викладені у заяві обставини підтверджуються доданими до заяви документами.

Згідно з вимогами п. 2, 4, 5 ч. 2, ч. 3 ст. 150 ГПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, зокрема: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Ці приписи законодавства є спеціальними, які підлягають безумовному врахуванню як учасниками справи, так і судом, для цілей визначення порядку правового регулювання при здійсненні стягнення на підставі судового наказу.

Як вбачається зі вступної та прохальної частини заяви, в якості боржника ТОВ "Нова пошта" визначено - ФОП Тригуб Дар`ю Анатоліївну. Долучені до матеріалів заяви докази стосуються також договірних зобов`язань ФОП Тригуб Дар`ї Анатоліївни.

Разом з цим, у першому абзаці мотивувальної частини заяви вказано, що 12.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" (далі - заявник) та Фізичною особою-підприємцем Назаруком Рішардом Олександровичем (далі - боржник) було укладено договір про надання послуг з організації перевезення відправлень, шляхом підписання заяви про приєднання № 957286.

Далі по тексту заяви наявне формулювання "боржник", яке з огляду на абз. 1 мотивувальної частини заяви стосується саме ФОП Назарука Рішарда Олександровича.

Тобто, мотивувальна частина заяви не відповідає ні долученим до матеріалів заяви доказам, ні вступній та прохальній частині заяви.

Враховуючи наведене, суд зазначає про невідповідність поданої заяви про видачу судового наказу вимогам п. 4 ч. 2 ст.150 ГПК України.

За змістом п.1 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" про видачу судового наказу подана з порушенням приписів статті 150 Господарського процесуального кодексу України, що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч.2 ст.152 Господарського процесуального кодексу України).

Суд звертає увагу заявника, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч.1 ст.153 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, керуючись ст.148, 150, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з фізичної особи-підприємця Тригуб Дар`ї Анатоліївни заборгованості за договором про надання послуг з організації перевезення відправлень від 12.03.2025 в розмірі 74977,00 грн.

Суддя М.Б. Сулімовська

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 27.01.2026.