ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2026 Справа № 914/3621/25

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідролідер», м. Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВ Агробуд Транс», м. Радехів,

про стягнення 34251,22 грн.

Учасники справи в судове засідання не викликались, розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Гідролідер», м. Київ, звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВ Агробуд Транс», м. Радехів, 34251,22 грн., з яких: 30000 грн. основного боргу, 3265,43грн. інфляційних та 985,79грн. 3% річних.

Стислий виклад позиції позивача.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору постачання № 339 від 11.09.2024 р. в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару вартістю 30000 грн. Крім цього, позивач, на підставі ст. 625 ЦК України, просить стягнути з відповідача 3265,43 грн. інфляційних та 985,79 грн. 3% річних.

Відповідач відзиву на позовну заяву та доказів на спростування обставин, наведених у позовній заяві, не подав.

Ухвалу суду про відкриття провадження у справі доставлено до електронного кабінету відповідача 01.12.2025 р. о 18:10 год., що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа, яку підписано відповідальним працівником суду.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 01.12.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без виклику сторін.

На виконання вимог ухвали суду позивач надав докази.

Мотивувальна частина рішення.

Враховуючи зміст позовної заяви, характер спірних правовідносин між сторонами, до переліку обставин, які є предметом доказування у справі, належить доказування існування у відповідача невиконаного обов`язку з оплати поставленого йому позивачем товару або ж доказування існування обставин, які спростовують факти, викладені у позовній заяві.

Вичерпний перелік доказів, якими позивач підтверджує існування обставин, що належать до предмету доказування у справі, зазначено ним в додатках до позовної заяви та клопотання про долучення документів.

Беручи до уваги характер спірних правовідносин, вірогідність наявних у матеріалах справи та перевірених судом доказів, застосовуючи викладені нижче норми права та вважаючи встановленими наведені нижче обставини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з такого.

У матеріалах справи наявна належно завірена копія Договору постачання № 339, який укладено сторонами у справі 11.09.2024 р.

Згідно з п 1.1., 1.2., 2.2., 2.3., 3.6., 4.1., 5.1.1. цього Договору позивач зобов`язувався передати у власність відповідача продукцію, належної якості та разом із товаросупровідною документацією, згідно замовлення відповідача, направленого засобами письмового/факсимільного/електронного зв`язку, а відповідач зобов`язаний приймати продукцію у власність та своєчасно здійснювати оплату в строки та в порядку, що передбачені умовами цього Договору. Асортимент, номенклатура та вартість за одиницю продукції, що постачається зазначається у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною Договору. Ціна продукції, що постачається, зазначається у видаткових накладних на кожну партію. Ціна продукції включає в себе вартість упаковки, маркування, завантаження продукції та інші видатки доставки на умовах Договору. Ціна на продукцію, суми до сплати, зазначені у рахунках-фактурах, а також інші суми, що належать до сплати відповідачем, провині враховувати ПДВ. Датою поставки продукції вважається день, в який продукція фактично передана від позивача до відповідача (одержувача) в місці призначення, яке визначене в Договорі та Додатках до нього, в належній якості та кількості та з необхідним пакетом документів, до якого входять: видаткова накладна, рахунок фактура, технічна, експлуатаційна, гарантійна документація, сертифікати якості та відповідності. Відповідач зобов`язався оплачувати замовлену партію продукції на умовах 100% попередньої оплати протягом п`яти банківських днів з моменту отримання оригіналу або копії рахунку-фактури, що переданий шляхом факсимільного/електронного зв`язку, шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті на поточний рахунок позивача.

Факт поставки позивачем відповідачу товару вартістю 64500 грн. з ПДВ підтверджується наявною у матеріалах справи видатковою накладною № 2318 від 16.09.2024 р. (а.с. 19-20).

Відповідач сплатив позивачу за поставлену продукцію 34500 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 846 від 16.10.2024 р. (а.с. 23), в призначенні платежу якої зазначено «оплата згідно рахунку #2318 від 16 вересня 2024р». Рахунок на оплату № 2318 від 16 вересня 2024 р. на суму 64500 грн. долучено позивачем до матеріалів справи (а.с. 17).

З урахуванням здійсненої відповідачем оплати, його заборгованість за поставлений позивачем товар становить 30000 грн.

Протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису підтверджується факт підписання електронними цифровими підписами сторін видаткової накладної № 2318 від 16.09.2024 р. З наявної у матеріалах справи паперової копії цієї видаткової накладної вбачається, що така підписана сторонами з урахуванням суми ПДВ та прийнята контрагентом.

Видаткова накладна підписана електронними підписами сторін після настання календарної дати, вказаної на ній. Однак, в силу приписів ч. 3 ст. 631 ЦК України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Сторони, підписуючи видаткову накладну електронними цифровими підписами, визнали факт поставки позивачем відповідачу 16.09.2024 р. товару вартістю 64500 грн. на підставі Договору № 339 від 11.09.2024 р.

Відповідач проти позовних вимог не заперечив, доказів на їх спростування суду не надав.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання з своєчасної оплати товару. Вказаним відповідач порушив право позивача на отримання згаданих коштів. Порушене відповідачем право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 30000 грн. основного боргу.

Позивач, на підставі ст. 625 ЦК України, заявив до стягнення з відповідача 3265,43грн. інфляційних за період з листопада 2024 р. до жовтня 2025 р. та 985,79 грн. 3% за період з 17.10.2024 р. до 20.11.2025 р.

Приписами ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши обрахунок заявлених позивачем до стягнення з відповідача інфляційних та 3% річних, суд дійшов висновку, що такі підлягають до задоволення повністю в заявлених сумах за окреслений вище період.

Беручи до уваги встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин між сторонами у справі, суд, при вирішенні спору, виходив з того, що згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1, 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 та частиною 2 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товарозпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

У прохальній частині позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 10000 грн. витрат на правову допомогу.

Понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу підтверджується Договором про надання професійних правничих послуг адвоката № 11-11/2025 від 11.11.2025 р.

Згідно з ст. 2 цього Договору, Адвокат приймає на себе доручення іншої сторони Клієнта (або його представника) про надання Клієнту юридичної допомоги обумовленого ним виду в інтересах клієнта на умовах, передбачених Договором, а інша сторона Клієнт (або його представник) зобов`язується сплатити гонорар за дії адвоката по наданню правової допомоги, а також у випадку необхідності фактичні витрати, пов`язані з виконанням Договору.

На сторінці 2 Договору сторони погодили , що гонорар в сумі 10000 грн. сплачується позивачем на протязі 30 днів від дня винесення/проголошення рішення суду по справі про стягнення заборгованості з ТОВ «ТА Агробуд Транс» за Договором постачання № 339 від 11.09.2024р.

Актом приймання-передачі професійних правничих послуг адвоката № 1 від 19.11.2025 р. підтверджується факт надання Адвокатським бюро ТОВ «Гідролідер» консультації щодо можливості стягнення коштів, які не було сплачено за Договором постачання № 339 від 11.09.2024р. вартістю 2000 грн.; послуг з підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості за Договором постачання № 339 від 11.09.2024р. вартістю 8000 грн. Загальна вартість наданих адвокатом послуг за цим Актом склала 10000 грн.

Відповідно до висновків Верховного Суду, які викладено у його постановах від 19.04.2023р. у справі № 760/10847/20-ц та від 3 жовтня 2019 р. у справі № 922/445/19, витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до вимог ч. 5 ст. 126 ГПК України, та доказів неспівмірності цих витрат із обставинами, зазначеними у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суду не подав.

Відтак, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до норм статті 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 126, 129, 236, 238, 240, 241, 242, 247-252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд - ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідролідер» (04201, м. Київ, вул. Петра Калнишевського, б.7, кв. 532, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВ Агробуд Транс» (80200, Львівська область, м. Радехів, вул. Стоянівська, буд. 27, ) задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВ Агробуд Транс» (80200, Львівська область, м. Радехів, вул. Стоянівська, буд. 27, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідролідер» (04201, м. Київ, вул. Петра Калнишевського, б.7, кв. 532, ) 30000 грн. основного боргу, 3265,43 грн. інфляційних, 985,79грн. 3% річних, 3028 грн. судового збору та 10000 грн. витрат на правову допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бортник О.Ю.