ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення заяви про скасування судового наказу

29.01.2026м. Дніпро№ 904/6521/25
Суддя Васильєв О.Ю., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Янчак Олега Валерійовича про скасування судового наказу у провадженні за заявою:

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Комсіті", місто Самар

боржник: Фізична особа-підприємець Янчак Олега Валерійовича, місто Новомосковськ

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2025 року до Господарського суду Дніпропетровської області за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява ТОВ "Комсіті" про видачу судового наказу про стягнення з ФОП Янчак Олега Валерійовича заборгованість за спожиті послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.03.2023р. по 31.10.2025 р. в розмірі 3712,12грн.

Розглянувши заяву, суд 20.11.2025 задовольнив вимоги ТОВ "Комсіті" та видав судовий наказ у справі № 904/6512/25.

Копію зазначеного наказу від 20.11.2025 із заявою про видачу судового наказу та доданими до неї документами 24.11.2025 було направлено на адресу місцезнаходження боржника, як передбачено статтею 156 Господарського процесуального кодексу України.

Судовий наказ у даній справі, відповідно до положень статті 159 Господарського процесуального кодексу України, набрав законної сили 26.12.2025 та 06.01.2026 був направлений стягувачу рекомендованим листом.

У подальшому, від ФОП Янчак Олега Валерійовича за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява про скасування судового наказу (вх. суду № 4019/26 від 28.01.2026), в яких він просить суд поновити строк на подання заяви про скасування судового наказу та скасувати судовий наказ від 20.11.2025 у справі № 904/6521/25.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на те, що про існування судового наказу він дізнався 26.01.2026 року після реєстрації електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, де були отримані судовий наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2025 року по справі № 904/6521/25 та додані до нього матеріали, також зазначає, що заявлена до стягнення заборгованість є спірною, а отже не може розглядатися у наказному провадженні.

Суд зазначає, що вимоги щодо форми та змісту заяви про скасування судового наказу, а також строків її подання встановлені приписами статті 157 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 157 Господарського процесуального кодексу України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з частиною 5 статті 157 Господарського процесуального кодексу України до заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

При цьому положення Господарського процесуального кодексу України не ставлять в залежність скасування судового наказу за заявою боржника від обґрунтованості його доводів, викладених у такій заяві, а лише передбачають необхідність зазначення в ній про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача (пункт 5 частини 3 статті 157 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частинами 3, 4 статті 156 Господарського процесуального кодексу України копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, разом з додатками надсилаються боржнику за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 242 цього Кодексу.

У відповідності до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Також, відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, судом долучено до матеріалів справи Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, відповідно до якого ФОП Янчак Олег Валерійович зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на яку і були направлені копія судового наказу від 20.11.2025 із заявою про видачу судового наказу та доданими до неї документами.

Разом з тим, поштове відправлення на адресу боржника, в якому містилися копія судового наказу від 20.11.2025 із заявою про видачу судового наказу та доданими до неї документами, було повернуто за зворотною адресою з довідкою АТ "Укрпошта" від 11.12.2025 "Адресат відсутній ".

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, копія судового наказу від 20.11.2025 із заявою про видачу судового наказу та доданими до неї документами вважається врученою боржнику у паперовому вигляді 11.12.2025.

Отже, встановлений законом п`ятнадцятиденний строк на подання заяви про скасування судового наказу сплив 26.12.2025.

У той же час, заява про скасування судового наказу у справі № 904/6521/25 подана до суду 28.01.2026, тобто після закінчення строків, які визначені статтями 157, 159 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з пунктом 3 частини 5 статті 157 Господарського процесуального кодексу України до заяви про скасування судового наказу додаються, зокрема, клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Так, у поданій боржником заяві про скасування судового наказу міститься клопотання про поновлення строку на подання такої заяви, в обґрунтування якого боржник посилається на те, що про існування судового наказу він дізнався 26.01.2026 року після реєстрації електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, де були отримані судовий наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2025 року по справі № 904/6521/25 та додані до нього матеріали.

Розглянувши заяву боржника про скасування судового наказу з викладеним клопотанням про поновлення строків подання такої заяви суд дійшов висновку, що такі обставини не спростовують здійснених судом у відповідності до приписів частини 3 статті 156 Господарського процесуального кодексу України дій щодо забезпечення можливості реалізації боржником права на подачу заяви про скасування відповідного наказу шляхом направлення на вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань адресу боржника відповідних документів, після чого, за спливом визначеного законодавством строку і було направлено оригінал судового наказу у справі № 904/6512/25 стягувачу в силу відсутності заяви боржника про його скасування.

Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на адресу, що відповідає місцезнаходженню боржника згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 800/547/17, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 27.11.2019 року у справі 913/879/17, постанові від 21.05.2020 року у справі 10/249-10/9, постанові від 15.06.2020 року у справі 24/260-23/52-б, постанові від 18.03.2021 року у справі № 911/3142/18).

Суд звертає увагу, що сам лише факт не отримання стороною кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав судовий наказ для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернута до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною несвоєчасної реалізації своїх процесуальних прав, зокрема, в частині надання заяви про скасування судового наказу, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

При цьому відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд також вважає за необхідне зазначити про те, що добросовісна поведінка суб`єкта господарювання передбачає забезпечення ним отримання кореспонденції за адресою його місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

При цьому судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення та підписання.

Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Також слід зазначити, що 18.10.2023 року введено в дію положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами" № 3200-IX від 29.06.2023 року. Зазначеним законом внесено ряд змін до Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу відповідача, що відповідно до ч. 6 ст. 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Отже, відповідач як юридична особа зобов`язаний був мати зареєстрований електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

У зв`язку з вищевикладеним, розглянувши вказане клопотання заявника суд зазначає, що боржником пропущено передбачений законом строк для звернення з даною заявою, при цьому ФОП Янчак Олег Валерійович належними та допустимими доказами не доведено суду поважність причин пропущення строку звернення із заявою про скасування судового наказу, у зв`язку з чим клопотання боржника про поновлення строку для звернення з заявою про скасування судового наказу у справі № 904/6512/25 задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 2 статті 158 Господарського процесуального кодексу України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 157 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Враховуючи вказане, оскільки заяву про скасування судового наказу подано боржником після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 157 Господарського процесуального кодексу України, та враховуючи відсутність правових підстав для поновлення строку на подання цієї заяви, суд дійшов висновку про необхідність повернення заяви про скасування наказу у справі № 904/6521/25 боржнику.

Керуючись статтями 119, 157, 158, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ФОП Янчак Олега Валерійовича про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу у справі № 904/6521/25 - відмовити.

2. Заяву ФОП Янчак Олега Валерійовича про скасування наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2025 у справі №904/6521/25 - повернути боржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 29.01.2026.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Васильєв О.Ю.