ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.02.2026 року Справа № 917/1769/24(917/1808/25)

Суддя господарського суду Полтавської області Білоусов С. М., розглянувши матеріали

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Інтер-Агро", вул. Котляревського, 1/27, м. Полтава, 36020,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новоградівська спілка селянських (фермерських) господарств "СТЕП", с. Новоградівка, Бобринецький район, Кіровоградська область, 27251,

про стягнення грошових коштів

в межах справи № 917/1769/24

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-тайс", проспект Академіка Глушкова, 40, офіс. 315, м. Київ, 03187,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Інтер-Агро", вул. Котляревського, 1/27, м. Полтава, 36020,

про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Полтавської області перебуває справа № 917/1769/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-тайс" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Інтер-Агро" (вул. Котляревського, 1/27, м. Полтава, 36020, ).

Постановою господарського суду Полтавської області від 15.04.2025 року визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Інтер-Агро" (вул. Котляревського, 1/27, м. Полтава, 36020, ) банкрутом.

22.09.2025 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Інтер-Агро" до суду надійшла позовна заява від 21.09.2025 року (вх. № 1876/25) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новоградівська спілка селянських (фермерських) господарств "СТЕП" про стягнення заборгованості у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійснення виконання грошового зобов`язання щодо повернення безпідставно набутого майна (грошових коштів).

Згідно з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.09.2025 року, справу № 917/1769/24(917/1808/25) передано для розгляду судді Білоусову С.М.

Як встановлено судом, листом від 27.08.2025 року господарським судом Полтавської області відповідно до п. 17.5 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України та на виконання вимог ухвали Східного апеляційного господарського суду від 13.08.2025 року для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 (вх. № 1743 П/2) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 17.12.2024 року, матеріали справи № 917/1769/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-тайс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Інтер-Агро" про відкриття провадження у справі про банкрутство направлено до Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 25.09.2025 року відкладено розгляд даної справи до повернення матеріалів справи № 917/1769/24 із суду апеляційної інстанції.

Згідно даних системи "Діловодство суду" справа № 917/1769/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-тайс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Інтер-Агро" про відкриття провадження у справі про банкрутство повернулася із Східного апеляційного господарського суду "19" січня 2026 року.

26.01.2026 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-тайс" через систему "Електронний суд" надійшло клопотання від 24.01.2026 року (вх. № 824) про вирішення питання прийняття позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Інтер-Агро" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новоградівська спілка селянських (фермерських) господарств "СТЕП" про стягнення заборгованості у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійснення виконання грошового зобов`язання щодо повернення безпідставно набутого майна (грошових коштів).

Розглянувши позовну заяву на її відповідність приписам Кодексу України з процедур банкрутства та Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно ч. 1 ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Господарський процесуальний кодекс України у статтях 162, 164, 172 встановлює низку вимог яким повинна відповідати позовна заява, яка подається до суду, а також додані до позовної заяви документи.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п. 3 ч. 2-1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду у справі про банкрутство (неплатоспроможність) позовної заяви майнового характеру в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) встановлено ставку судового збору 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, ліквідатор просить стягнути з відповідача грошові кошти в загальному розмірі 24 917,00 грн. за неналежне та несвоєчасне здійснення виконання грошового зобов`язання щодо повернення безпідставно набутого майна (грошових коштів).

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2025 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2025 року складає 3 028,00 грн.

Таким чином, позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., проте, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Отже, за подання позовної заяви, ліквідатор повинен був сплатити в дохід державного бюджету судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (з урахуванням пониженого коефіцієнта).

Однак, ліквідатором до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Разом з тим, у позовній заяві ліквідатор просить відстрочити сплату судового збору за подання позову посилаючись на те, що ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ІНТЕР-АГРО" має скрутний (тимчасово, на сподівання заявника) фінансовий стан, оскільки:

1) залишок коштів на єдиному відкритому рахунку ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ІНТЕР-АГРО" в межах ліквідаційної процедури, становить менше необхідного розміру для сплати судового збору;

2) як підтверджено матеріалами даної справи, фактично підприємницька діяльність ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ІНТЕР-АГРО" припинена за рахунок свідомих дій органів управління, починаючи із третього кварталу 2012 року;

3) ліквідатором вживаються заходи щодо наповнення ліквідаційної маси Боржника та стягнення дебіторської заборгованості за переданий/поставлений товар та надані/виконанні роботи та послуги;

4) на сьогодні має місце відсутність розрахунків та/або надходження коштів від контрагентів боржника за раніше поставлений товар та виконанні послуги;

5) у Ліквідатора відсутні як власні кошти, так і відсутній обов`язок щодо особистої сплати розміру судового збору за подання позову в інтересах боржника та кредиторів.

Розглянувши вказане клопотання позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або 4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Перелік умов відстрочення сплати судового збору є вичерпним.

Приписи вказаної вище норми права передбачають право суду, з урахуванням майнового стану сторони, відстрочити або розстрочити сплату судового збору лише за наявності викладених вище умов, тоді як законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.03.2021 року у справі № 912/3514/20).

Так, із системного аналізу змісту ст. 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що положення пунктів 1 та 2 ч. 1 вказаної статті не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 року у справі № 940/2276/18).

У даному випадку ліквідатор подав позов від імені юридичної особи, а предметом спору є стягнення грошових коштів посилаючись на безпідставність їх набуття, тобто стягнення, а не захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав чи відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ІНТЕР-АГРО" в особі ліквідатора не відноситься до переліку осіб, зазначених у п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", а предмет позову не відноситься до вичерпного переліку, наведеного у п. 3 ч. 1 вказаної статті Закону, що зумовлює у цьому випадку відсутність правових підстав для відстрочення сплати судового збору незалежно від майнового стану позивача.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Також судом враховано правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 08.05.2020 року у справі № 917/1423/19, де зазначено, що перебування боржника в процедурі банкрутства не є підставою для звільнення від сплати судового збору чи відстрочення сплати судового збору.

Враховуючи положення ст. 129 Конституції України, а також положення статті 5 Закону України "Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочення чи звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, положеннями ст. 8 Закону України "Про судовий збір" не передбачено можливості звільнення від сплати судового збору чи відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви з підстав викладених ліквідатором.

З огляду на викладене, беручи до уваги те, що позивач не підпадає під категорію осіб, яким суд, враховуючи майновий стан, може своєю ухвалою за їх клопотанням відстрочити сплату судового збору, а позов не спрямований на захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, клопотання ліквідатора ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ІНТЕР-АГРО" про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

При цьому, відмова у задоволенні клопотанні про відстрочення сплати судового збору у цій справі не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Саме по собі посилання позивача на неможливість сплатити судовий збір у зв`язку з негативним фінансовим станом та інші наведені обставини, не є підставою для відстрочення (звільнення) від сплати судового збору в силу приписів статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

Одночасно, суд інформує позивача що згідно приписів ч. 3 ст. 174 ГПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 12, 20, 162, 164, 172, 176, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання ліквідатора ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ІНТЕР-АГРО" про відстрочення сплати судового збору.

2. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Інтер-Агро" від 21.09.2025 року (вх. № 1876/25 від 22.09.2025 року) про стягнення заборгованості - залишити без руху.

3. Надати заявнику строк 10 (десять) календарних днів з дня вручення цієї ухвали для усунення таких недоліків шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

4. Роз`яснити, що якщо заявник усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

5. Копію ухвали надіслати позивачу через систему "Електронний суд".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Білоусов С. М.