РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.02.2026Справа № 910/13005/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., за участю секретаря судового засідання Салацької О.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Овід Вінд» (вул. Дальницька, буд. 1, смт. Овідіополь, Одеська обл, 67801; ідентифікаційний код 36851672)

до Державного підприємства «Гарантований покупець» (вул. Симона Петлюри, 27, м. Київ, 01032; ідентифікаційний код 43068454)

про стягнення 52 939 046, 74 грн.,

Представники сторін:

від позивача: Волкова Юлія Володимирівна

від відповідача: Акуленко Андрій Валерійович

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача.

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Овід Вінд» (далі за текстом - ТОВ «Овід Вінд», Позивач) з позовом до Державного підприємства «Гарантований покупець» (далі за текстом - ДП «Гарантований покупець», Відповідач), в якому Позивач просить суд стягнути з Відповідача 32 454 390,24 грн - основної заборгованості, 4 144 272,95 грн - 3% річних та 16 340 383,55 грн - інфляційні втрати за договором № 15398/01 від 02.08.2018 в редакції Додаткової угоди № 830/01/21 з подальшими редакціями за поставлену електроенергію.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що ним виконано договірне зобов`язання та здійснено продаж електричної енергії Відповідачу, що підтверджується підписаними між сторонами актами.

Однак, Відповідачем договірне зобов`язання в частині оплати за Договором не виконано належним чином, а саме за періоди: вересень - грудень 2022, лютий 2023, квітень - травень 2023, вересень 2023 у зв`язку з чим допущено прострочення виконання грошового зобов`язання, що стало підставою для додаткового нарахування 3 % та інфляційних втрат та звернення до суду з позовом.

2. Стислий виклад позиції Відповідача.

Із поданого відзиву на позовну заяву вбачається, що Відповідач вважає, що його зобов`язання перед Позивачем за спірний розрахунковий період не настало оскільки НЕК «Укренерго» не сплатило послугу за договором від 26.06.2019 № 0414-09051/52/01 про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел.

З огляду на відсутність факту порушення виконання основного зобов`язання, нараховані 3 % річних та інфляційні втрати не можуть бути стягнуті зі сторони Відповідача.

Також Відповідач просить суд зменшити розмір нарахованих 3 % річних та інфляційних втрат, зокрема з підстав існування форс мажорних обставин.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 08.12.2025.

12.11.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву.

18.11.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

21.11.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

05.12.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Відповідача про залучення третьої особи та зупинення провадження у справі.

08.12.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли письмові заперечення Позивача на клопотання Відповідача про залучення третьої особи та зупинення провадження у справі.

У підготовчому засіданні 08.12.2025 судом відмовлено у задоволенні клопотання Відповідача про залучення третьої особи. Дана інформація занесена до протоколу судового засідання від 08.12.2025.

У підготовчому засіданні 08.12.2025 судом оголошено перерву до 15.12.2025.

У підготовчому засіданні 15.12.2025 судом відмовлено у задоволенні клопотання Відповідача про зупинення провадження. Дана інформація занесена до протоколу судового засідання від 15.12.2025.

Підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті на 19.01.2026.

Судове засідання відкладено 19.01.2026 відкладено на 02.02.2026.

У судовому засіданні 02.02.2026 представник Позивача надав пояснення по суті поданого позову, просив суд його задовольнити.

Представник Відповідача заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши вступні слова представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, у судовому засіданні 02.02.2026 відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

02.08.2018 між ТОВ «Овід Вінд» та ДП «Гарантований покупець» (далі - ДПЕ) укладено договір № 15398/01.

Відповідно до пункту 1.1 Договору (в редакції додаткової угоди № 983/01/20 від 31.03.2020) продавець за «зеленим» тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати електричну енергію, вироблену продавцем за «зеленим» тарифом та здійснювати її оплату відповідно до умов цього Договору та чинного законодавства, у тому числі Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641 (далі - Порядок № 641).

Відповідно до пункту 3.1 - 3.2 Договору (в редакції додаткової угоди № 983/01/20 від 31.03.2020) обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку або глави 5 Порядку продажу електричної енергії споживачами на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до глави 7 Порядку або глави 4 Порядку продажу електричної енергії споживачам.

Розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок продавця з урахуванням ПДВ.

Відповідно до підпункту 3.3 Договору (в редакції додаткової угоди № 830/01/21 від 23.02.2021) оплата електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавців за «зеленим» тарифом частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця, формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів приймання-передачі частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця здійснюється згідно з главою 10 Порядку або главою 6 Порядку продажу електричної енергії споживачам.

Так, суд зазначає, що порядок розрахунків врегульовано Порядком № 641.

11.09.2023 сторони уклали Додаткову угоду № 3373/73/23, в якій дійшли згоди про призупинення дії Договору з 01.10.2023 та передбачили, що призупинення дії Договору не звільняє сторони від належного виконання зобов`язань стосовно здійснення розрахунків, що виникли у період до призупинення дії Договору (пункт 3 Додаткової угоди № 3373/73/23).

Позивач зазначає, що ним на виконання умов Договору передано Відповідачу електричну енергію, зокрема, за періоди вересень - грудень 2022, лютий 2023, квітень - травень 2023, вересень 2023, на підтвердження чого надано:

Акт купівлі-продажу електроенергії від 30.09.2022 на суму 37 027 172, 64 грн. за електроенергію, відпущену Позивачем у вересні 2022, з яких Відповідачем погашено борг - 25 985 123, 80 грн в силу чого залишок становить - 25 985 123, 80 грн. Актом коригування від 30.04.2024 встановлено загальну вартість переданої у вересні 2022 електроенергії - 37 269 982, 15 грн;

Акт купівлі-продажу електроенергії від 31.10.2022 на суму 40 388 733, 97 грн за електроенергію, відпущену Позивачем у жовтні 2022, з яких Відповідачем погашено борг 33 753 317, 30 грн в силу чого залишок становить - 6 635 416,64 грн;

Акт купівлі-продажу електроенергії від 30.11.2022 на суму 34 398 760,70 грн, за електроенергію, відпущену Позивачем у листопаді 2022, з яких Відповідачем погашено борг 29 263 710,70 грн в силу чого залишок становить - 5 135 049, 97 грн;

Акт купівлі-продажу електроенергії від 31.12.2022 на суму 52 630 645, 87 грн за електроенергію, відпущену Позивачем у грудні 2022, з яких Відповідачем погашено борг 46 418 689, 50 грн в силу чого залишок становить - 6 211 956, 41 грн;

Акт купівлі-продажу електроенергії від 28.02.2023 на суму 56 271 605, 81 грн за електроенергію, відпущену Позивачем у лютому 2023, з яких Відповідачем погашено борг 54 571 035, 70 грн в силу чого залишок становить - 1 700 570, 07 грн.;

Акт купівлі-продажу електроенергії від 30.04.2023 на суму 42 685 651,01 грн. за електроенергію, відпущену Позивачем у квітні 2023, з яких Відповідачем погашено борг 41 329 873, 40 грн в силу чого залишок становить - 1 355 777, 61 грн;

Акт купівлі-продажу електроенергії від 30.05.2023 на суму 29 912 955,07 грн. за електроенергію, відпущену Позивачем у травні 2023, з яких Відповідачем погашено борг 29 600 468,20 грн в силу чого залишок становить - 312 486, 87 грн;

Акт купівлі-продажу електроенергії від 30.09.2023 на суму 33 004 968,13 грн за електроенергію, відпущену Позивачем у вересні 2023, з яких Відповідачем погашено борг 32 943 884,30 грн в силу чого залишок становить - 61 083,85 грн;

Загальна сума основної заборгованості Відповідача перед Позивачем за електроенергію відпущену останнім у період вересень - грудень 2022, лютий, квітень, травень, вересень 2023 складає 32 454 390,24 грн.

Суд зазначає, що вказані вище акти підписані сторонами без зауважень та претензій, що відповідно підтверджує обсяги переданої Позивачем електричної енергії Відповідачу та виникнення у останнього обов`язку з її оплати у відповідності до умов Договору та Порядку № 641.

Крім того, вказане вище погашення боргу здійснювалось Відповідачем шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог в силу чого між сторонами укладено наступні акти: від 11.07.2025, 11.08.2025, 12.08.2025, 13.08.2024, 14.07.2025.

Постановою НКРЕКП від 15.05.2024 № 946 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у вересні - листопаді 2022 та жовтні 2023.

Вказана постанова оприлюднена 16.05.2024.

Постановою НКРЕКП від 08.05.2024 № 896 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у грудні 2022, у березні-червні 2023 та у листопаді та грудні 2023.

Вказана постанова оприлюднена 10.05.2024.

Постановою НКРЕКП від 30.04.2024 № 858 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у січні, лютому та липні - вересні 2023.

Вказана постанова оприлюднена 01.05.2024.

З огляду на зазначене, враховуючи положення пункту 11.4 Порядку № 641 Позивач зазначає, що зобов`язання Відповідача є таким, що настало:

- в частині сум 11 042 048, 82 грн (за вересень 2022), 6 635 416, 64 грн (за жовтень 2022), 5 135 049, 97 грн (за листопад 2022) - 23.05.2024;

- в частині сум 6 211 956, 41 грн (за грудень 2022), 1 355 777, 61 грн (за квітень 2023), 312 486, 87 грн (за травень 2023) - 17.05.2024;

- в частині сум 1 700 570, 07 грн (за лютий 2023), 61 083, 85 грн (за вересень 2023) - 08.05.2024.

Сума існуючої заборгованості так як і обсяги отриманої електричної енергії Відповідачем не заперечуються.

Крім того, враховуючи заявлені Позивачем вимоги про нарахування 3 % та інфляційних втрат судом встановлено, що Позивачем на виконання умов Договору передано Відповідачу електричну енергію, зокрема, за періоди березень 2023, червень - липень 2023 на підтвердження чого надано:

Акт купівлі-продажу електроенергії від 31.03.2023 на суму 40 280 967, 94 грн за електроенергію, відпущену Позивачем у березні 2023, яку Відповідачем сплачено 12.08.2025;

Акт купівлі-продажу електроенергії від 30.06.2023 на суму 30 754 438,92 грн за електроенергію, відпущену Позивачем у червні 2023, яку Відповідачем сплачено 11.08.2025;

Акт купівлі-продажу електроенергії від 31.07.2023 на суму 46 012 050,74 грн за електроенергію, відпущену Позивачем у липні 2023, яку Відповідачем сплачено 11.08.2025.

Суд зазначає, що вказані вище акти підписані сторонами без зауважень та претензій, що відповідно підтверджує обсяги переданої Позивачем електричної енергії Відповідачу та виникнення у останнього обов`язку з її оплати у відповідності до умов Договору та Порядку № 641.

Заперечення Відповідача в частині суми основного боргу ґрунтуються на тому, що його обов`язок з оплати 100 % вартості електричної енергії обумовлений 100 % оплатою ОСП (НЕК «Укренерго») послуги перед ДП «Гарантований покупець» у відповідному розрахунковому місяці, що наразі не здійснено, що на переконання Відповідача виключає настання зобов`язання з оплати за спірні періоди.

З огляду на прострочення виконання Відповідачем грошового зобов`язання Позивачем нараховано 3 % річних та інфляційні втрати.

У позовній заяві Позивач зазначає про нарахування ним інфляційних втрат та 3 % річних за період прострочення Відповідачем оплати за відпущену Позивачем електроенергію протягом вересня - грудня 2022, лютий, квітень, травень, вересень 2023.

Крім того Позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат та 3 % річних за прострочення здійснених Відповідачем оплат за передану електроенергію у жовтні 2021, січні - березні 2022, серпні 2022, березні 2023, червні - липні 2023.

В цій частині судом встановлено, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2025 у справі № 910/17727/23 за Договором стягнуто з ДП «Гарантований покупець» на користь ТОВ «Овід Вінд» заборгованість за електроенергію, відпущену протягом жовтня 2021 в розмірі 3 662 346, 71 грн, січня 2022 в розмірі 458, 95 грн, лютого 2022 в розмірі 3 744 328, 57 грн, березня 2022 в розмірі 17 751 456, 62 грн, серпня 2022 в розмірі 11 681 266, 82 грн.

Крім того, вказаною постановою стягнуто з ДП «Гарантований покупець» на користь ТОВ «Овід Вінд» інфляційні втрати та 3 % річних за вказані періоди, які нараховані до 15.11.2023.

Докази виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2025 у справі № 910/17727/23 матеріали справи не містять.

Так, судом встановлено, що у справі № 910/13005/25 нарахування інфляційних втрат та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період жовтня 2021, січня-березня 2022 та серпня 2022 здійснюється з 16.11.2023, враховуючи часткові погашення згідно наданих Позивачем доказів, які в свою чергу Відповідачем не заперечуються та не спростовуються.

При цьому, у прохальній частині позову Позивач просить суд зазначити про нарахування 3 % річних та інфляційних втрат на суми простроченої основної заборгованості за електроенергію, відпущену Позивачем протягом березня, серпня, вересня - грудня 2022, лютого, квітня - травня, вересня 2023 починаючи з 16.10.2025 до повного виконання остаточного рішення у даній справі.

Заперечення Відповідача в частині нарахованих 3 % річних та інфляційних втрат ґрунтуються на тому, що такі вимоги є похідними, а оскільки відсутній обов`язок з оплати основного боргу то відповідно прострочення виконання грошового зобов`язання також відсутнє.

Крім того, Відповідач звертає увагу суду на невірне визначення Позивачем дат початку нарахування 3 % річних та інфляційних втрат за місяці, за якими існує борг та стягнення якого входить до предмету даного позову.

В частині застосування частини 10 статті 238 ГПК України Відповідач зазначає, що таке нарахування є правом суду та звертає увагу останнього на пункт 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», яким визначено підстави зупинення вчинення виконавчих дій та заходів примусового виконання рішень щодо учасників ринку електричної енергії, зокрема і щодо «ДП «Гарантований покупець».

Відтак, згідно доводів Відповідача зазначенні в рішенні про нарахування 3 % річних до моменту виконання рішення буде порушенням діючого мораторію згідно вказаних вище положень Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, Відповідач стверджує, що частиною 10 статті 238 ГПК України не передбачено можливості її застосування при нарахуванні інфляційних втрат, а питання про нарахування 3 % річних до моменту виконання рішення має здійснюватися у прийнятому судом рішенні про стягнення боргу.

Однак питання стягнення основного боргу за періоди березень 2022 та серпень 2022 вже вирішено судом у іншій справі - 910/17727/23, що на переконання Відповідача унеможливлює заявлення Позивачем таких вимоги в цій частині.

Гарантований покупець вважає, що розглядати справу і приймати рішення на майбутнє, приймаючи за наявність неіснуюче порушення, суперечить принципам правосуддя, тому сторона Позивача не вбачає необхідності зазначати в рішенні в цій справі про нарахування відсотків на суму основного боргу до моменту його виконання, оскільки права позивача як кредитора в повній мірі захищені умовами Договору відповідно до чинного законодавства.

Додатково Відповідач просить суд зменшити 3 % річних та інфляційні втрати, посилаючись на пункт 8.38 постанови від 15.09.2020 у справі № 902/417/18 Велика Палата Верховного Суду, ухвалу об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 23.05.2024 у справі № 910/2440/23.

Сторона Відповідача вважає, що за обставин даної справи стягнення з Гарантованого покупця нарахувань передбачених статтею 625 ЦК України, у розмірі заявленому Позивачем є я явно непропорційним наслідкам стверджуваного порушення зобов`язання за Договором.

У якості підстав для зменшення відсотків річних та інфляційного нарахувань сторона Відповідача посилається на залишок з оплати перед Позивачем вартості електричної енергії за "зеленим" тарифом, який є незначним, що вказує на те, що зобов`язання по оплаті за поставлену електроенергію фактично здійснено Відповідачем у добровільному порядку.

Крім того, Позивачем не доведено, а тому відсутні підстави вважати, що в результаті знецінення гривні внаслідок інфляційних процесів Позивачеві завдано збитків у заявленому розмірі інфляційних нарахувань, оскільки захист майнових прав та інтересів виробників, пов`язаний із знеціненням гривні внаслідок інфляційних процесів, визначений спеціальними нормами, та здійснюється у спосіб, який є відмінним від механізму, визначеного у частині другій статті 625 ЦК України.

Нарахування на підставі статті 625 ЦК України, здійснене Позивачем, за обставин даної справи явно не узгоджується із закріпленими у статті 3 ЦК України засадами справедливості, добросовісності та розумності, оскільки, зважаючи на державну гарантію беззбитковості господарської діяльності Позивача за рахунок високого «зеленого» тарифу на вироблену з альтернативних джерел електричну енергію, по суті є додатковим способом отримання доходів.

Окрім викладеного, сторона Відповідача також посилається на запроваджений на території України воєнний стан, що на переконання сторони свідчить на існування форс-мажорних обставин, які підтверджуються листом ТПП України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 та в сукупності унеможливлює стягнення заявлених Позивачем 3 % річних та інфляційних втрат.

У відповіді на відзив на позовну заяву Позивачем викладено клопотання про залишення відзиву без розгляду оскільки останній подано з пропуском визначеного судом строку, не 10.11.2025, а 12.11.2025.

Суд зазначає, що таке клопотання не підлягає задоволенню оскільки з поштового конверту, в якому на адресу суду надійшов відзив вбачається, що останній здано до відділення поштового зв`язку 10.11.2025 згідно положень частини 7 статті 116 ГПК України, тобто з дотриманням визначеного судом строку.

Позивач не погоджується з доводами Відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву та зазначає, що зобов`язання його з оплати за Договором настає незалежно від виконання зобов`язання його контрагентами та закріплено Порядком № 641.

При цьому, визначені Позивачем дати та здійснені нарахування на підставі статті 625 ЦК України є правомірними та обґрунтованими і не можуть бути зменшені за клопотанням Відповідача в силу відсутності законних на те підстав.

Заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву містять аналогічні доводи сторони Відповідача, викладенні у відзиві на позовну заяву.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом- ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, двосторонній договір купівлі-продажу електричної енергії (двосторонній договір).

Двосторонній договір - договір купівлі-продажу електричної енергії, укладений між двома учасниками ринку поза організованими сегментами ринку, крім договору постачання електричної енергії споживачу (пункт 17 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії).

Згідно з частиною 1 статті 66 Закону України «Про ринок електричної енергії» купівлю-продаж електричної енергії за двосторонніми договорами здійснюють виробники, електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, трейдери, гарантований покупець та споживачі.

Згідно вимог статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму їх використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Вказані положення кореспондуються з положеннями статті 275 ГК України. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію (частини 6, 7 статті 276 ГК України).

Відповідно до частини 2 статті 65 цього ЗУ «Про ринок електричної енергії» гарантований покупець зобов`язаний купувати у суб`єктів господарювання, яким встановлено «зелений» тариф, всю відпущену електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії за встановленим їм «зеленим» тарифом, аукціонною ціною з урахуванням надбавки до нього/неї протягом всього строку застосування «зеленого» тарифу, або строку дії підтримки, якщо такі суб`єкти господарювання входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця.

За умовами пункту 3.3 укладеного між сторонами у справі Договору (в редакції додаткової угоди № 830/01/21 від 23.02.2021) оплата електричної енергії здійснюється відповідно до Порядку № 641.

Як встановлено судом вище, постановами НКРЕКП від 15.05.2024 № 946, від 08.05.2024 № 896 та від 30.04.2024 № 858 затверджено розмір вартості послуги із затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у спірний період (вересень - грудень 2022, лютий 2023, квітень - травень 2023, вересень 2023).

Згідно з пунктом 11.4 Порядку № 641 в редакції від 26.01.2024 Гарантований покупець забезпечує проведення розрахунку та здійснення оплати за відпущену продавцем за «зеленим» тарифом у попередньому розрахунковому періоді (місяці) електричну енергію протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці.

При визначенні суми коштів для здійснення остаточного місячного платежу за відпущену продавцем за «зеленим» тарифом у попередньому розрахунковому періоді (місяці) електричну енергію гарантованим покупцем, зокрема враховується сума коштів, сплачених такому продавцю за «зеленим» тарифом шляхом здійснення авансових платежів, та сума коштів, отриманих гарантованим покупцем від ОСП відповідно до Договору про надання послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел.

З огляду на викладене вище, Відповідач був зобов`язаний здійснити оплату

- в частині сум 11 042 048, 82 грн (за вересень 2022), 6 635 416, 64 грн (за жовтень 2022), 5 135 049, 97 грн (за листопад 2022) у строк до 23.05.2024;

- в частині сум 6 211 956, 41 грн (за грудень 2022), 1 355 777, 61 грн (за квітень 2023), 312 486, 87 грн (за травень 2023) у строк до 17.05.2024;

- в частині сум 1 700 570, 07 грн (за лютий 2023), 61 083, 85 грн (за вересень 2023) у строк до 08.05.2024.

Враховуючи відсутність доказів оплати зазначених сум у визначені Порядком № 641 строки виконання Відповідачем зобов`язання рахується таким, що прострочене починаючи з 24.05.2024, 18.05.2024 та 09.05.2024 (відповідно), а заявлена Позивачем до стягнення сума основного боргу - 32 454 390, 24 грн підлягає стягненню з Відповідача.

Що стосується здійснених Позивачем нарахувань 3 % річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до частини 2 статті 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, що є способом захисту майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц).

Зобов`язання зі сплати як 3% річних, так і інфляційних втрат, є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги (пункт 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі №910/4590/19; пункт 64 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №918/631/19).

Заходи відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, передбачені статтею 625 ЦК України, не є неустойкою чи штрафними санкціями, тому не можуть бути зменшені судом на підставі статті 233 ГК України, статі 551 ЦК України.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.04.2020 у справі № 920/653/19 та від 31.01.2022 у справі № 910/15116/18.

При цьому суд зазначає, що згідно висновків Верховного Суду у постанові 18.03.2020 у справі № 902/417/18 зменшено може бути розмір таких відсотків річних, а не нараховані суми таких відсотків.

Зазначене спростовує заперечення Відповідача, викладені у відзиві на позов в цій частині та є підставою для відмови у зменшенні здійснених Позивачем нарахувань за клопотанням Відповідача.

Для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання особа повинна довести: наявність обставин непереборної сили; їх надзвичайний характер; неможливість попередити за даних умов завдання шкоди; причинний зв`язок між цими обставинами і понесеними збитками. Для звільнення від відповідальності сторона також повинна довести неможливість альтернативного виконання зобов`язання.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 01.10.2020 у справі №904/5610/19.

Крім того, частиною першою статті 14-1 ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України (далі - ТППУ) та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Зазначений сертифікат є документом, який підтверджує виникнення форс-мажорних обставин та строк їх дії.

Сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі № 905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.

Таких саме висновків дотримуються колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18, у постанові від 09.11.2021 у справі №913/20/21, у постанові від 04.10.2022 у справі № 927/25/21.

В порушення приписів чинного законодавства на підтвердження форс-мажорних обставин Відповідач не надав відповідного документа, а посилання на лист ТПП України від 28.02.2022 № 2024/02.7-7.1. є недостатнім оскільки форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а Відповідачем не доведено яким саме чином такі обставини вплинули на неможливість здійснення оплат за Договором.

В силу викладеного вище, Позивачем правомірно здійснено нарахування 3 % річних та інфляційних витрат за прострочення виконання грошового зобов`язання Відповідачем за Договором за періоди: вересень - грудень 2022, лютий 2023, квітень - травень 2023, вересень 2023 (сума основного боргу в цій частині входить до предмету розгляду даної справи) та за період жовтня 2021, січня 2022, лютого 2022, березня 2022, серпня 2022, заборгованість по яким встановлено постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2025 у справі № 910/17727/23, тобто є преюдиційною обставиною і в силу положень частини 4 статті 75 ГПК України не потребує повторного доказування та відповідно є встановленою обставиною.

Суд зазначає, що Позивачем у таблиці, яка міститься у позовній заяві дійсно невірно визначено дати настання прострочення виконання основного зобов`язання оскільки у визначені стороною дати (включно) Відповідач зобов`язаний був здійснити оплату.

Враховуючи відсутність оплат станом на 23.05.2024, 17.05.2024, 08.05.2024 прострочення у Відповідача згідно частини 1 статті 253 ГПК України рахується з наступного дня, тобто з 24.05.2024, 18.05.2024 та 09.05.2024 (відповідно).

Судом перевірено нарахування 3 % річних та інфляційних втрат в частині прострочення виконання грошового зобов`язання за періоди: вересень - грудень 2022, лютий 2023, квітень - травень 2023, вересень 2023 із урахування вищезазначених висновків суду та встановлено, що обґрунтованими та правомірними нарахуванням 3 % річних та інфляційних втрат є наступні розрахунки.

За вересень 2022 (3 % річних - 528 516, 82 грн та інфляційні втрати - 2 180 352, 41 грн з урахуванням дефляції):

- на суму 12 994 905, 47 грн за період з 24.05.2024 по 10.07.2025 - 2 191 482,66 грн інфляційні втрати та 440 466, 89 грн. 3 % річних;

- на суму 11 107 177, 09 грн за період з 11.07.2025 по 13.07.2025 - 2 738,76 грн. 3 % річних;

- на суму 11 042 048, 82 грн за період з 14.07.2025 по 15.10.2025 - -11 130,25 грн інфляційні втрати та 85 311,17 грн 3 % річних.

За жовтень 2022 (3 % річних - 313 002, 86 грн та інфляційні втрати - 1 267 061,76 грн з урахуванням дефляції):

- на суму 9 129 795, 70 грн за період з 24.05.2025 по 10.07.2025 - 200 855,51 грн інфляційні втрати та 35 920,51 грн 3 % річних;

- на суму 7 477 399, 12 грн за період з 11.07.2024 по 10.07.2025 - 1 072 894,67 грн інфляційні втрати та 224 029, 80 грн 3 % річних;

- на суму 7 247 826, 70 грн за період з 11.07.2025 по 13.07.2025 - 1 787, 14 3 % річних;

- на суму 6 635 416, 64 грн за період з 14.07.2025 по 15.10.2025 - 6 688,42 грн інфляційні втрати та 51 265,41 грн 3 % річних.

За листопад 2022 (3 % річних - 242 695, 87 грн та інфляційні втрати - 998 417, 26 грн з урахуванням дефляції):

- на суму 5 951 039, 79 грн за період з 24.05.2025 по 10.07.2025 - 1 003 593,33 грн інфляційні втрати та 201 712,59 грн 3 % річних;

- на суму 5 311 709, 96 грн за період 11.07.2025 по 13.07.2025 - 1 309,74 грн 3 % річних;

- на суму 5 135 049, 97 грн за період 14.07.2025 по 15.10.2025 - 5 176,07 грн інфляційні втрати та 39 673,54 грн 3 % річних.

За грудень 2022 (3 % річних - 283 506,12 грн та інфляційні втрати - 1 120 115,11 грн з урахуванням дефляції):

- на суму 7 319 131, 27 грн за період з 18.05.2024 по 10.07.2025 - 161 020,89 грн інфляційні втрати та 32 396,15 грн 3 % річних;

- на суму 6 727 921, 02 грн за період з 11.07.2024 по 10.07.2025 - 965 355, 80 грн інфляційні втрати та 201 574,74 грн 3 % річних;

- на суму 6 251 555, 20 грн за період 11.07.2025 по 13.07.2025 - 1 541,48 грн 3 % річних;

- на суму 6 211 956, 41 грн за період 14.07.2025 по 15.10.2025 - 6 261, 58 грн інфляційні втрати та 47 993, 75 грн 3 % річних.

За лютий 2023 (3 % річних - 103 528,72 грн та інфляційні втрати - 419 883,09 грн):

- на суму 2 847 722, 37 грн за період 09.05.2024 по 26.09.2024 - 141 860, 16 грн інфляційні втрати та 32 912, 20 грн 3 % річних.;

- на суму 2 349 221, 77 грн за період 27.09.2024 по 10.08.2025 - 276 332,56 грн інфляційні втрати та 61 350,93 грн 3 % річних;

- на суму 2 194 230, 67 грн за період 11.08.2025 по 11.08.2025 - 180,35 грн. 3 % річних;

- на суму 1 700 570, 07 грн за період 12.08.2025 по 15.10.2025 - 1 690,37 грн інфляційні втрати та 9 085, 24 грн 3 % річних.

За квітень 2023 (3 % річних - 248 110, 15 грн та інфляційні втрати - 1 118 802, 64 грн):

- на суму 13 724 585, 79 грн за період 18.05.2024 - 22.10.2024 - 855 562, 57 грн інфляційні втрати та 177 744,64 грн 3 % річних;

- на суму 8 117 531, 23 грн за період 23.10.2024 по 24.10.2024 - 1 330,74 грн 3 % річних;

- на суму 7 485 436, 28 грн за період 25.10.2024 по 29.10.2024 - 3 067,80 грн 3 % річних;

- на суму 5 742 075, 34 грн за період 30.10.2024 по 13.11.2024 - 7 059,93 грн 3 % річних;

- на суму 3 845 261, 04 грн за період 14.11.2024 по 25.12.2024 - 127 916,45 грн інфляційні втрати та 13 237,78 грн 3 % річних;

- на суму 3 573 351, 34 грн за період 26.12.2024 по 30.12.2024 - 1 464,49 грн 3 % річних;

- на суму 3 363 782, 04 грн за період 31.12.2024 по 30.01.2025 - 40 365,38 грн інфляційні втрати та 8 569, 98 грн 3 % річних;

- на суму 1 875 180, 08 грн за період 31.01.2025 по 10.08.2025 - 93 610,60 грн інфляційні втрати та 29 591,88 грн 3 % річних;

- на суму 1 587 100, 06 грн за період 11.08.2025 по 11.08.2025 - 130,45 грн 3 % річних;

- на суму 1 355 777, 61 грн за період 12.08.2025 по 15.10.2025 - 1 347,64 грн інфляційні втрати та 7 243,20 грн 3 % річних.

За травень 2023 (3 % річних - 143 975,27 грн та інфляційні втрати - 702 880,06 грн):

- на суму 6 466 891, 28 грн за період 18.05.2024 по 10.07.2024 - 142 271,61 грн інфляційні втрати та 28 623,95 грн 3 % річних;

- на суму 5 904 463, 60 грн за період 11.07.2024 по 30.01.2025 - 513 317,53 грн інфляційні втрати та 98 770, 15 грн 3 % річних;

- на суму 941 095, 72 грн за період з 31.01.2025 по 10.08.2025 - 46 980, 31 грн інфляційні втрати та 14 851, 26 грн 3 % річних;

- на суму 735 572, 32 грн за період з 11.08.2025 по 11.08.2025 - 60, 46 грн 3 % річних;

- на суму 312 486, 87 грн за період з 12.08.2025 по 15.10.2025 - 310, 61 грн інфляційні втрати та 1 669, 45 грн 3 % річних.

За вересень 2023 (3 % річних - 39 865, 60 грн та інфляційні втрати - 181 744, 87 грн):

- на суму 1 048 365, 98 грн за період з 09.05.2024 по 10.08.2025 - 181 684,15 грн інфляційні втрати та 39 494,89 грн 3 % річних;

- на суму 539 880, 01 грн за період 11.08.2025 по 11.08.2025 - 44, 37 грн 3 % річних;

- на суму 61 083, 85 грн за період 12.08.2025 по 15.10.2025 - 60, 72 грн інфляційні втрати та 326, 34 грн 3 % річних.

В силу зазначеного, стягненню з Відповідача підлягають нараховані 3 % річних - 1 903 201,41 грн та інфляційні втрати - 7 989 257,20 грн за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості відпущеної електроенергії за період вересень - грудень 2022, лютий 2023, квітень - травень 2023, вересень 2023.

Що стосується нарахування Позивачем 3 % річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості відпущеної електроенергії за період жовтня 2021, січня 2022, лютого 2022, березня 2022, серпня 2022, що встановлено постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2025 у справі № 910/17727/23, суд зазначає наступне.

Із наданого Позивачем розрахунку (в цій частині) вбачається, що нарахування за вказані періоди здійснюються починаючи з 16.11.2023, а за наслідком перевірки якого судом встановлено обґрунтованість та правомірність здійснених нарахувань у заявленому розмірі, а саме 3 % річних - 1 887 593 грн та інфляційні втрати - 6 810 669,50 грн.

Що стосується нарахування Позивачем 3 % річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати вартості відпущеної електроенергії за період березень 2023, червень - липень 2023 суд зазначає наступне.

Як встановлено судом вище Відповідачем здійснено розрахунки за отриману електроенергію період березень 2023, червень - липень 2023, однак такі розрахунки здійснено з порушенням Порядку № 641, що стало підставою для нарахування 3 % річних та інфляційних втрат.

В силу встановлених судом обставин, суд вказує, що Відповідач повинен був здійснити 100 % розрахунок з оплати за березень 2023 та червень 2023 у строк до 17.05.2024, за липень 2023 у строк до 08.05.2024.

Однак враховуючи, що погашення Відповідачем здійснено поза межами визначених строків, нарахування Позивачем 3 % річних та інфляційних втрат і цій частині є правомірним, окрім визначення Позивачем початку періоду таких нарахувань 17.05.2024 та 08.05.2024 (як вже зазначалося судом вище) оскільки прострочення у Відповідача почалося з наступного дня від вказаних дат, тобто з 18.05.2024 та 09.05.2024 (відповідно).

Відтак, за перерахунком суду обґрунтованою та правомірно нарахованою сумою 3 % річних (344 931,63 грн) та інфляційних втрат (1 540 456, 85 грн) є: за березень 2023 - 972 323, 88 грн інфляційних втрат та 232 241, 02 грн 3 % річних; за червень 2023 - 520 491,15 грн інфляційних втрат та 102 334,13 грн 3 % річних; за липень 2023 - 47 641, 82 грн інфляційних втрат та 10 356,48 грн 3 % річних.

В сукупності зазначеного та встановленого судом, в межах даного спору окрім встановленої суми основного боргу та здійснених на неї нарахувань з Відповідача підлягає стягненню 3 % річних в розмірі 4 135 726, 04 грн та інфляційні втрати в розмірі 16 340 383, 55 грн.

Відповідно до частини 10 статті 238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2024 у справі № 911/952/22 зазначено: «Системний аналіз наведених норм свідчить, що положення частини десятої статті 238 ГПК України, частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України закріплюють механізм, який позбавляє кредитора необхідності звернення до суду з позовом щодо нарахування та стягнення, зокрема, відсотків за наступні періоди невиконання зобов`язання після того, як був розглянутий по суті і задоволений його позов про стягнення боргу, відсотків за невиконання того самого зобов`язання між тими ж сторонами.

Застосування частини десятої статті 238 ГПК України, частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України полягає у продовженні нарахування відсотків поза часовими межами, в яких суд розглянув і вирішив спір по суті позовних вимог. Вони застосовуються лише в тих випадках, коли суд, розглянувши спір по суті, ухвалив рішення про застосування відсотків.

Тобто можливість нарахування відсотків до моменту виконання рішення суду нерозривно пов`язана із безпосереднім їх застосуванням у рішенні суду (розглядом та задоволенням таких вимог у рішенні суду).

Якщо суд не застосував відсотки в рішенні, то не може бути і зазначено про їх нарахування до моменту виконання рішення. І навпаки - якщо суд їх застосує, то у рішенні може зазначатися про нарахування відсотків до моменту виконання рішення.

Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові звертає увагу, що нарахування відсотків у порядку частини десятої статті 238 ГПК України, частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України ґрунтується на тих самих нормах матеріального права, які є підставою для задоволення позову судом за результатом розгляду справи та які зазначені в мотивувальній частині рішення».

Згідно з частинами 11, 12 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі. До закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.

Враховуючи викладене, суд вважає правомірною вимогу Позивача зазначити у рішенні про нарахування 3 % відсотків річних до моменту виконання рішення, однак за виключенням нарахування за періоди березень 2022 та серпень 2022.

В цій частині суд погоджується з доводами Відповідача щодо відсутності підстав для застосування частини 10 статті 238 ГПК України щодо заборгованості за березень 2022 та серпень 2022 оскільки остання не стягується в межах даного спору, що на переконання суду є обов`язковим для застосування вказаної норми.

Зазначення в рішенні про такий порядок нарахування 3 % річних на переконання суду не свідчить про каральну функцію такого нарахування, а натомість забезпечує права Позивача визначені статтею 625 ЦК України внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання саме зі сторони Відповідача.

Аналогічного порядку щодо нарахування інфляційних втрат положеннями чинного ГПК України не передбачено, що є підставою для відмови Позивачу в цій частині.

Посилання Відповідача на положення пункту 105 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» в даному випадку не впливають на висновки суду, оскільки, по - перше, справу № 910/13005/25 не включено до переліку судових справ, який оприлюднюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, на її офіційному веб-сайті, а, по - друге, продовження нарахування 3 % річних за місяці, за якими допущено прострочення не є порушенням запровадженого мораторію оскільки не є стягненням 3 % річних.

Запроваджений мораторій не позбавляє Позивача права нараховувати 3 % річних за триваюче порушення виконання грошового зобов`язання Відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим задовольнити вимоги Позивача в цій частині та зазначити у рішенні суду про нарахування органом (особою), що буде здійснювати примусове виконання рішення, 3% річних на суми саме основного боргу в загальному розмірі 32 454 390, 24 грн (вересень 2022 - 11 042 048, 82 грн; жовтень 2022 - 6 635 416, 64 грн; листопад 2022 - 5 135 049, 97 грн; грудень 2022 - 6 211 956, 41 грн; лютий 2023 - 1 700 570, 07 грн; квітень 2023 - 1 355 777, 61 грн; травень 2023 - 312 486, 87 грн; вересень 2023 - 61 083, 85 грн.) починаючи з 16.10.2025 до моменту виконання вказаного рішення, з урахуванням приписів законодавства України.

Перерахунок основного боргу, вказаного у рішенні суду та у виконавчому документі, для органу (особи), що здійснюватиме примусове виконання рішення, має здійснюватися за наступною формулою: Сх3хД:К:100,

де: С- сума непогашеної заборгованості;

Д - кількість днів прострочення;

К - кількість днів у році, в якому наявна непогашена заборгованість.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити органу (особі), що здійснює примусове виконання рішення суду, що в разі часткової сплати відповідачем боргу, 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився за визначеною вище формулою.

Відтак, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

При цьому, суд зазначає, що іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Підсумовуючи встановлене вище судом, за сукупність наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що Відповідачем порушено умови Договору в частині здійснення оплати за відпущену електричну енергію за спірний період, у зв`язку з чим вимоги Позивача є правомірними, а позов підлягає частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на сторін пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Розподіл витрат Позивача на професійну правничу допомогу наразі судом не здійснюється з огляду на зазначення Позивачем про необхідність подання додаткових доказів згідно положень частини 8 статті 129 ГПК України.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Овід Вінд» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Гарантований покупець» (вул. Симона Петлюри, буд. 27, м. Київ, 01032; ідентифікаційний код 43068454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Овід Вінд» (вул. Дальницька, буд. 1, смт. Овідіополь, Одеська обл, 67801; ідентифікаційний код 36851672) основний борг - 32 454 390 (тридцять два мільйони чотириста п`ятдесят чотири тисячі триста дев`яносто) грн 24 коп, 3 % річних - 4 135 726 (чотири мільйони сто тридцять п`ять тисяч сімсот двадцять шість) грн 04 коп, інфляційні втрати - 16 340 383 (шістнадцять мільйонів триста сорок тисяч триста вісімдесят три) грн 55 коп, судовий збір - 793 957 (сімсот дев`яносто три тисячі дев`ятсот п`ятдесят сім) грн 60 коп.

3. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

4. Органу (особі), що проводитиме примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2026 у справі № 910/13005/25 здійснювати нарахування 3 % річних на суму основного боргу у розмірі 32 454 390, 24 грн, яка підлягає стягненню з Державного підприємства «Гарантований покупець» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Овід Вінд», з 16.10.2025 до моменту виконання вказаного рішення, за формулою: С х 3 х Д : К : 100, де: С- сума непогашеної заборгованості; Д - кількість днів прострочення; К - кількість днів у році, в якому наявна непогашена заборгованість.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 02.02.2026

Суддя Антон ПУКАС