УХВАЛА

29 січня 2026 року

м. Київ

cправа № 908/6167/15 (908/3709/23)

Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду:

Васьковського О.В. - головуючого, Огородніка К.М., Погребняка В.Я.

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 04.06.2025

у справі № 908/6167/15 (908/3709/23)

за позовом позивача-1 - ОСОБА_2 ,

позивача-2 - ОСОБА_3 ,

позивача-3 - ОСОБА_1 ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа»,

треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачів:

- ОСОБА_4 ,

- ОСОБА_5 ,

- ОСОБА_6 ,

- ОСОБА_7 ,

- ОСОБА_8 ,

- ОСОБА_9 ,

- ОСОБА_10 ,

- Обслуговуючий кооператив «Будівельно-житловий кооператив «Зірковий Запоріжжя»,

- ОСОБА_11 ,

- ОСОБА_12 ,

- ОСОБА_13 ,

треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача:

- ОСОБА_14 ,

- ОСОБА_15 ,

про зобов`язання занести відомості про об`єкти незавершеного будівництва до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва,

в межах справи № 908/6167/15

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа»

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_1 звернулися до Господарського суду Запорізької області з позовом про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа» зареєструвати відомості про об`єкт незавершеного будівництва до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

Господарський суд Запорізької області рішенням від 17.07.2024 позов у справі № 908/6167/15 (908/3709/23) задовольнив, зобов`язавши Товариство з обмеженою відповідальністю «Константа» здійснити у Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва державну реєстрацію відомостей про такі об`єкти незавершеного будівництва:

- багатоквартирний житловий будинок, що будується в житловому комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташований по АДРЕСА_1 , - АДРЕСА_2 ;

- багатоквартирний житловий будинок, що будується в житловому комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташований по АДРЕСА_3 , в кварталі поміж АДРЕСА_2 .

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 04.06.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Константа» на рішення Господарського суду Запорізької області від 17.07.2024 у справі № 908/6167/15 (908/3709/23) задоволено, рішення Господарського суду Запорізької області від 17.07.2024 у справі № 908/6167/15 (908/3709/23) скасовано, відмовлено в задоволенні позову у справі № 908/6167/15 (908/3709/23).

03.12.2025 ОСОБА_1 подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 04.06.2025 в порядку статей 286-288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 18.12.2025 визнано неповажними наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 04.06.2025 у справі № 908/6167/15 (908/3709/23), касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 04.06.2025 у справі № 908/6167/15 (908/3709/23) залишено без руху, надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали, а саме: сплатити судовий збір в розмірі визначеному цією ухвалою, надати докази направлення касаційної скарги іншим учасникам справи, надати суду клопотання/заяву про поновлення строку на касаційне оскарження з підстав, які відмінні від тих що зазначені у раніше поданому клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, попереджено скаржника про наслідки невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали передбачені частиною 3 статті 292 ГПК України.

Ухвалу Верховного Суду від 18.12.2025 скаржнику відправлено поштовою кореспонденцією та отримано 25.12.2025, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштової кореспонденції.

30.12.2025 скаржником надіслано заяву про усунення недоліків з доказами направлення касаційної скарги іншим учасникам справи, повідомлення про звільнення її від сплати судового збору відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" та клопотання про поновлення пропущеного строку.

У заяві про усунення недоліків із зазначенням інших підстав для поновлення пропущеного строку на подання касаційної скарги, поданій на виконання вимог ухвали суду від 18.12.2025, які, на думку скаржника, у сукупності перешкодили підготуванню та поданню касаційної скарги у встановлений законом строк, скаржник зазначає про те, що постанову Центрального апеляційного господарського суду від 04.06.2025 не отримувала і дізналася про її існування лише 17.11.2025, коли на її адресу надійшла ухвала Верховного Суду від 04.11.2025; оскільки Запоріжжя перебуває під обстрілами через військову агресію, вимушена була тимчасово переїхати за кордон, а усі поштові документи, зокрема ухвалу від 18.12.2025, отримував чоловік.

Вирішуючи питання щодо поновлення строку на касаційне оскарження, Суд виходить із такого.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 288 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з цією процесуальною нормою суд касаційної інстанції у кожному випадку повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

За змістом статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis рішення у справі «Пономарьов проти України».

Відповідно до частини 1 статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. de Rada Cavanilles v. Spain, рішення від 28.10.1998, Reports 1998 -VIII, с. 3255, § 45, Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21.12.2010)

Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (Diya 97 v. Ukraine, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21.10.2010).

У справі "Устименко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що сама концепція "поважних причин" не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

Так, як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, оскаржувана постанова апеляційного господарського суду у даній справі ухвалена 04.06.2025 (повний текст судового рішення складено - 25.06.2025), а отже, останній день оскарження постанови за приписами частини першої статті 288 ГПК України, припадає на 15.07.2025.

Касаційну скаргу подано скаржником до Верховного Суду 03.12.2025 поштовою кореспонденцією, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження зазначеної постанови апеляційного господарського суду від 04.06.2025 за частиною першою статті 288 ГПК України майже на 4 місяці.

Колегія суддів наголошує, що відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Тобто, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 5/452/06).

Можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Відповідно до інформації, отриманої з автоматизованої системи документообігу суду КП «Діловодство спеціалізованого суду», постанову Центрального апеляційного господарського суду від 04.06.2025 надіслано в електронний кабінет представнику ОСОБА_1 адвокату Скримі В.А. 26.06.2025 о 12:44, що підтверджується довідкою про доставку документа в кабінет Електронного суду. Відповідно до списку розсилки процесуальних документів сторонам у справі, оскаржувану постанову надіслано поштовою кореспонденцією ОСОБА_1 , що підтверджується рекомендованим повідомленням.

Також, відповідно до протоколу судового засідання від 04.06.2025 в судовому засіданні апеляційного господарського суду приймав участь у режимі відеоконференції представник ОСОБА_1 адвокат Скрима В.А. (ордер серії АР №1154328 від 01.12.2023).

У постанові від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18 (провадження № 14-29цс24) Велика Палата Верховного Суду вказала, що «позивач (заявник, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) із великим ступенем зацікавленості повинен проявляти інтерес про хід розгляду судом ініційованої ним справи або відповідного судового провадження. У разі відсутності обставин непереборної сили ігнорування позивачем (заявником) протягом тривалого періоду часу провадження, відкритого за його позовною заявою (заявою, скаргою), свідчить про недобросовісну поведінку та порушення основоположних засад цивільного процесу».

Отже, під час поновлення пропущеного процесуального строку на вчинення певної процесуальної дії, суд повинен враховувати, що на позивача як ініціатора судового розгляду покладається обов`язок цікавитися перебігом розгляду його справи з метою, зокрема, належного користування своїми процесуальними правами.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Нормами статті 4 цього Закону передбачено, що судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

У цій справі оскаржувану постанову Центрального апеляційного господарського суду від 04.06.2025, в Єдиному державному реєстрі судових рішень забезпечено надання загального доступу 30.06.2025, тобто скаржник мав об`єктивну можливість знати про результат розгляду справи.

Крім того, скаржник як позивач достовірно знав про наявність справи, яку він сам ініціював, проте не вживав заходів, щоб дізнатися про стан відомого йому судового провадження, що й призвело до порушення строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції.

Вказані обставини свідчать, що можливість подання касаційної скарги у встановлений строк залежала виключно від волевиявлення та дій самого скаржника.

Згідно зі ст.1 Закону України від 12.05.2015 року № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частинами 1 та 4 ст. 26 наведеного закону встановлено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

У період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність (частина перша статті 10 Закону №389-VIII).

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. Така позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі №990/115/22.

Тобто, особа, яка заявляє клопотання про поновлення встановленого законом процесуального строку, повинна надати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами. Аналогічний за змістом висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05.09.2022 року у справі №697/2360/21 та від 19.10.2022 року у справі №398/1739/15.

Оскільки як день прийняття оскаржуваного рішення, так і останній день перебігу процесуального строку на звернення до суду з касаційною скаргою у цій справі припав на період повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, ця обставина могла унеможливити дотримання відповідного такого строку за умови надання ним до суду належних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск строку на звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою, та могла б бути визнаною поважною причиною для поновлення процесуального строку.

В свою чергу, скаржником при зверненні до суду з касаційною скаргою, не наведено обґрунтувань поважності причин пропуску встановленого законом строку на подання касаційної скарги, а також неможливості подати касаційну скаргу в найкоротший термін з дня отримання копії оскаржуваної постанови, не доведено суду обставин, яким саме чином введення воєнного стану обумовило пропуск відповідного процесуального строку, як і не надано будь-яких доказів на підтвердження відсутності можливості підготувати та подати скаргу в межах передбачених ГПК України строків.

Відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 292 ГПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Виходячи з наведеного, Суд дійшов до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 04.06.2025 у справі № 908/6167/15 (908/3709/23).

За таких обставин, керуючись статтями 234, пунктом 4 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 04.06.2025 у справі № 908/6167/15 (908/3709/23).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В. Васьковський

Судді К.М. Огороднік

В.Я. Погребняк