ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ЗУПИНЕННЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

29 січня 2026 р. м. Житомир Справа № 906/1190/24

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Давидюка В.К.

За позовом Керівника Коростенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України

до Акціонерного товариства "Укртелеком"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на

стороні позивача - Головного правління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області

про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні захисною спорудою цивільного

захисту, визнання права власності

за участю представників сторін:

прокурор: Степаницька О.М. - посвідчення №071190 від 01.03.2023;

від позивача: не з`явився

від відповідача: Личагіна С.П. - довіреність №9260 від 09.01.2024;

від третьої особи: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Коростенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом, в якому просить суд:

1. Усунути перешкоди власнику - державі в особі Фонду державного майна України () - у користуванні та розпорядженні захисною спорудою цивільного захисту № 22647, розташованою за адресою: Житомирська область, м. Малин, вул. Грушевського, 20, шляхом:

- визнання недійсним свідоцтва про право власності від 19.04.2004, виданого Виконавчим комітетом Малинської міської ради Житомирської області, в частині передачі у власність АТ "Укртелеком" підвального приміщення загальною площею 64,4 кв. м, яке є захисною спорудою цивільного захисту протирадіаційне укриття № 22647, розташованою в підвалі триповерхової нежитлової адміністративної будівлі за адресою: Житомирська область, м. Малин, вул. Грушевського, 20;

- зобов`язання Акціонерного товариства "Укртелеком" () повернути на користь держави в особі Фонду державного майна України () захисну споруду цивільного захисту протирадіаційне укриття № 22647, площею 64,4 кв. м, розташовану у підвалі триповерхової нежитлової адміністративної будівлі за адресою: Житомирська область, м. Малин, вул. Грушевського, 20.

2. Визнати право власності держави Україна в особі Фонду державного майна України () на підвальне приміщення площею 64,4 кв. м, розташоване у триповерховій нежитловій адміністративній будівлі за адресою: Житомирська область, м. Малин, вул. Грушевського, 20.

Ухвалою суду від 27.10.2025 поновлено провадження у справі та призначено розгляд по суті на 04.12.2025.

28.11.2025 через підсистему "Електронний суд" від прокурора надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного суду судових рішень у справі №922/2484/24.

Ухвалою від 04.12.2025 суд продовжив строк розгляду справи по суті на підставі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод та відклав розгляд справи на 13.01.2026.

Розгляд справи №906/1190/24, призначеної на 13.01.2026 о 12:00, не здійснювався, оскільки 13.01.2026 з 10:06 до 12:07 у Житомирській області оголошено сигнал "Повітряна тривога".

Ухвалою від 13.01.2026 суд призначив судове засідання на 29.01.2026.

Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №922/2484/24.

Представник відповідача заперечувала щодо зупинення провадження у справі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені. Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Згідно з п.4 ч.1 ст.229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

При цьому, у частині 3 статті 195 ГПК України передбачено, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього ГПК України.

Відповідно до практики Верховного Суду, яку суд враховує на підставі частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Разом з тим такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі N 234/11607/20 (провадження N 61-15126св21), зроблено висновок, що: "при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод".

Відтак, на переконання суду, з метою справедливого та неупередженого вирішення спору у справі, ефективного захисту порушених прав і законних інтересів, забезпечення додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, що мають значення для розгляду цієї справи, господарський суд дійшов висновку про необхідність повернення до підготовчого провадження.

Розглядаючи клопотання про зупинення провадження у справі, суд встановив, що ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 21.01.2026 прийнято до розгляду справу № 922/2484/24 за позовом Чугуївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Акціонерного товариства "Укртелеком" про усунення перешкод у користуванні, розпорядження захисною спорудою за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Укртелеком" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 14 січня 2025 року та рішення Господарського суду Харківської області від 23 жовтня 2024 року в цій справі. Судове засідання призначено на 04 березня 2026 року.

При цьому зі змісту вищевказаної ухвали та судових рішень вбачається, що предмети позовів, підстави виникнення спору та суб`єктний склад у справах № 922/2484/24 та № 906/1190/24 є подібними. Зокрема, спір в зазначених справах стосується усунення перешкод у користуванні та розпорядженні захисною спорудою (спорудою цивільного захисту) за позовами прокурорів, які звернулися до суду в інтересах держави.

Також в ухвалі наголошено на тому, що вирішення саме Великою Палатою Верховного Суду у справі № 922/2484/24 питання щодо правового режиму захисної споруди, можливості її перебування у приватній власності та, відповідно, визначення належного й ефективного способу судового захисту у спорах цієї категорії має визначальне та системоутворююче значення для формування єдиної правозастосовчої практики, забезпечення правової визначеності та подальшого розвитку права.

Таким чином, викладені Великою Палатою Верховного Суду за наслідками розгляду справи № 922/2484/24 висновки мають суттєве значення для правильного вирішення справи № 906/1190/24.

Відповідно до ч.4 ст.17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики.

Статтею 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" також передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Верховний Суд, серед іншого забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Згідно з ч.4 ст. 236 ГПК України та ч.6 ст.13 Закону "Про судоустрій і статус суддів", при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суди під час вирішення спору у подібних правовідносинах мають враховувати саме останню правову позицію. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №755/109447/17.

Із метою забезпечення єдності судової практики, принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, суд вважає необхідним зупинити провадження у справі №906/1190/24 до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №922/2484/24.

Керуючись статтями 228, 229, 233-235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Перейти зі стадії розгляду справи по суті до стадії підготовчого провадження.

2. Клопотання Керівника Коростенської окружної прокуратури про зупинення провадження у справі №906/1190/24 задовольнити.

3. Зупинити провадження у справі №906/1190/24 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 922/2484/24.

4. Зобов`язати учасників справи повідомити суд про результати розгляду Великою Палатою Верховного суду справи № 922/2484/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено: 30.01.2026.

Суддя Давидюк В.К.

Відправити учасникам справи через "Електронний суд"