РІШЕННЯ

Іменем України

27 січня 2026 року м. Чернігівсправа № 927/1141/25

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні за участю секретаря судового засідання Тарасевич А. М.

За позовом: Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України,

, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45, м. Київ, 03035

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Хоменко Людмили Миколаївни,

РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

Предмет спору: про стягнення 36 720,00 грн,

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: Пархоменко В. В., представник;

від відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України через підсистему «Електронний суд» звернулось до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця Хоменко Людмили Миколаївни, у якому позивач просить суд стягнути з відповідача 36 720,00 грн пені.

Процесуальні дії у справі.

У зв`язку з недодержанням позивачем вимог, викладених у ст. 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою суду від 25.11.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 02.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 23.12.2025 о 10:20 та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті, зокрема, відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та позивачу відзиву на позов.

Ухвалою суду від 05.12.2025 виправлено описку, допущено у п. 3 та 7 резолютивної частини ухвали суду від 02.12.2025 в частині дати проведення підготовчого засідання, а саме: підготовче засідання призначено на 20.12.2025 о 10:20.

Відповідно до поштового повідомлення про вручення ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 02.12.2025 відповідач отримав 10.12.2025, а отже останнім днем для подання відзиву є 25.12.2025.

Ухвала суду від 05.12.2025, направлена на адресу місцезнаходження відповідача (вул. Слободська, буд. 104, смт Короп, Новгород-Сіверський район, Чернігівська область, 16200), зазначену в позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась неврученою на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній». Датою проставлення у поштовій довідці такої відмітки є 16.12.2025.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, а днем вручення ухвали від 05.12.2025 є 16.12.2025.

24.12.2025 представник позивача через підсистему «Електронний суд» подав до суду заяву про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, яка ухвалою суду від 29.12.2025 повернута заявнику без розгляду у зв`язку з ненаданням доказів його направлення відповідачу.

Сторони були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, але у підготовче засідання 30.12.2025 не з`явились.

До початку судового засідання від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з поверненням клопотання про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції та необхідністю його повторного подання з попереднім направленням такого клопотання відповідачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Зміст клопотання позивача свідчить, що фактично єдиною причиною відкладення розгляду справи є повернення судом клопотання про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Разом з тим, таке повернення клопотання було викликано неналежною підготовкою представника позивача під час складання та подання клопотання до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд визнав неповажними причини неявки представника позивача у підготовче засідання та відмовив у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідач про причини неявки у підготовче засідання суд не повідомив.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України підготовче засідання 30.12.2025 проводилось за відсутності сторін (їх представників).

У підготовчому засіданні 30.12.2025 суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 13.01.2026 на 10:10.

Ухвалою суду від 30.12.2025 повідомлено сторін про час та місце проведення судового засідання 13.01.2026.

За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 05.01.2026 постановлено судове засідання з розгляду справи по суті 13.01.2026 та усі наступні судові засідання проводити в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку (https://vkz.court.gov.ua).

У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги у м. Чернігові судове засідання, призначене на 13.01.2026 на 10:10, не відбулось.

Ухвалою суду від 14.01.2026 повідомлено сторін про те, що судове засідання з розгляду справи по суті відбудеться 27.01.2026 о 12:00.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, але у судове засідання 27.01.2026 не з`явився.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України судове засідання з розгляду справи по суті 27.01.2026 проводилось за відсутності відповідача (його представника).

У судовому засіданні 27.01.2026 на підставі ч. 6 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України суд проголосив скорочене рішення.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не здійснив у добровільному порядку та у встановлений Законом України «Про захист економічної конкуренції» строк сплату штрафу у розмірі 68 000,00 грн, накладеного рішенням адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №60/147-р/к від 19.09.2024 у справі №333/60/1-рп/к.24. У зв`язку з несплатою відповідачем суми штрафу у встановлений законом строк, позивач нарахував та заявив до стягнення 36 720,00 грн пені.

Відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень у встановлений строк до суду не надходило.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Оскільки відповідач не подав відзив у встановлений судом строк, справа вирішується за наявними у ній матеріалами.

Обставини, які є предметом доказування у справі. Докази, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

19.09.2024 адміністративна колегія Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі № 333/60/1-рп/к.24 прийняла рішення № 60/147-р/к «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» (далі Рішення), у якому постановила визнати, що Фізична особа-підприємець Васюта Антоніна Дмитрівна та Фізична особа-підприємець Хоменко Людмила Миколаївна вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів під час участі у тендерній процедурі закупівлі за допомогою електронної системи «Прозорро», яка проводилась Червоненським психоневрологічним інтернатом за предметом «ДК 021:20-9 Хлібопродукти, свіжовипечені хлібобулочні та кондитерські вироби (хліб житній, хліб пшеничний)», ідентифікатор закупівлі в системі «Прозорро» UA-2022-12-23-016930-a.

За порушення, зазначене у п. 1 резолютивної частини Рішення, на Фізичну особу-підприємця Хоменко Людмилу Миколаївну накладено штраф у розмірі 68 000,00 грн.

В резолютивній частині Рішення було зазначено, що штраф підлягає сплаті у двомісячний строк з дня його одержання.

Також в Рішенні було зазначено, що рішення може бути оскаржено до господарського суду у двомісячний строк з дня його одержання. Зазначений строк не підлягає поновленню.

20.09.2024 супровідним листом від 19.09.2024 №60-02/5409е позивач направив копію витягу з Рішення на адресу відповідача, однак зазначений лист був повернутий позивачу з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Враховуючи те, що Рішення вручити відповідачу виявилось неможливим, позивач у газеті «Урядовий кур`єр» від 09.11.2024 № 228 (7888) опублікував повідомлення про прийняте Рішення.

27.01.2025 голова Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України видав наказ №60/82-Ю-60/147-р/к-1 на примусове виконання Рішення, який перебував на виконанні у Коропському ВДВС у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Східного МУМЮ.

Відповідно до платіжної інструкції №441 від 26.02.2025 стягнуто з відповідача у примусовому порядку штраф у розмірі 68 000,00 грн.

Постановою головного державного виконавця Коропського ВДВС у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Східного МУМЮ від 26.02.2025 закінчено виконавче провадження з виконання наказ №60/82-Ю-60/147-р/к-1 від 27.01.2025 у зв`язку з виконанням Рішення.

Доказів оскарження Рішення, скасування або визнання його недійсним судом, а також доказів сплати пені у розмірі 36 720,00 грн відповідач суду не надав.

Оцінка суду.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Приписами ст. 4 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 цього Закону розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність (ч. 2 ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»).

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, клопотання, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення несплаченої у добровільному порядку пені.

Правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин визначає Закон України «Про захист економічної конкуренції».

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Частиною 1 ст. 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про накладення штрафу.

Згідно з п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за порушення, передбачені пунктами 1, 2 та 4 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф. У разі наявності незаконно одержаного прибутку, який перевищує десять відсотків зазначеного доходу (виручки), штраф накладається у розмірі, що не перевищує потрійного розміру незаконно одержаного прибутку. Розмір незаконно одержаного прибутку може бути обчислено оціночним шляхом.

Згідно з ч. 1-3, 13 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема, внаслідок відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації) рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України «Голос України», газета Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», «Офіційний вісник України», друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Рішення та розпорядження органу Антимонопольного комітету України набирають чинності з дня їх прийняття.

Особа, на яку накладено штраф рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Протягом п`яти днів з дня сплати штрафу та пені суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу, пені.

Отже, відповідно до вищевказаних норм АМКУ має право приймати рішення, зокрема, про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про накладення штрафу. Останній повинен бути сплачений суб`єктом господарювання у двомісячний строк з дня отримання відповідного рішення, при цьому протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єктом господарювання зобов`язаний надіслати АМКУ документи, що підтверджують сплату штрафу, рішення АМКУ є обов`язковим для виконання.

Як встановив суд, рішенням адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 60/147-р/к від 19.09.2024 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» на відповідача накладено штраф у розмірі 68 000,00 грн за вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Матеріалами справи підтверджується, що у зв`язку з неврученням відповідачу вказаного рішення, позивач опублікував інформацію про прийняте Північним міжобласним територіального відділення Антимонопольного комітету України Рішення в газеті «Урядовий кур`єр» від 09.11.2024 № 228 (7888).

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», рішення органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення в офіційному друкованому органі.

Відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Аналогічні положення містяться в ст. 62 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Таким чином, датою вручення Рішення відповідачу є 20.11.2024.

Отже, останнім днем двомісячного строку, встановленого ч. 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» для добровільної сплати штрафу відповідачем, є 20.01.2025.

Як вбачається з матеріалів справи, штраф у розмірі 68 000,00 грн був стягнутий з відповідача 26.02.2025 у примусовому порядку під час виконання наказу №60/82-Ю-60/147-р/к-1 від 27.01.2025.

Відтак відповідач прострочив сплату штрафу на 36 календарних днів (з 21.01.2025 по 25.02.2025).

Відповідно до ч. 5 ст. ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Таким чином, сума пені за прострочення сплати штрафу становить 36 720,00 грн (68 000,00 грн х 1,5% х 36).

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Висновки суду.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Інші докази та пояснення учасників справи судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясуванні усіх питань, винесених на його розгляд.

За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 42, 73-80, 86, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Хоменко Людмили Миколаївни (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в дохід загального фонду Державного бюджету України (за кодом бюджетної класифікації 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», на р/р (ІВАN): UA0025637, , отримувач: ГУК у Черніг.обл/тг с-щ Короп/21081100) 36 720,00 грн пені.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Хоменко Людмили Миколаївни (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45, м. Київ, 03035, банк отримувача УДКС у м. Києві, р/р, UA0016268) 2422,40 грн витрат зі сплати судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 30.01.2026.

Суддя В. В. Шморгун