ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2026 р.м. ХарківСправа №922/4250/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного підприємства "ТРАНСКОМ АЛЬЯНС"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "СІП ГРУП"
простягнення коштів

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

ПП "ТРАНСКОМ АЛЬЯНС" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ "СІП ГРУП", в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 265.141,65 грн заборгованості за надані послуги за договором про договір перевезення вантажу автомобільним транспортом, з яких: 196.903,00 грн - сума основного боргу, 9.247,47 грн - пеня, 7.594,94 грн - 3% річних, 29.176,24 грн - інфляційні збитки та 22.220,00 грн - понаднормовий простій, а також судові витрати.

Фактичними підставами позову є невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати наданих позивачем послуг з перевезення вантажу.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.12.2025 з урахуванням малозначності справи №922/4250/25 в розумінні частини п`ятої статті 12 ГПК України відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи без повідомлення сторін та встановлений учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

Частиною п`ятою статті 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі була надіслана до електронного кабінету відповідача в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" та отримана останнім 08.12.2025, про що свідчить довідка про доставку електронного листа до електронного кабінету ТОВ "СІП ГРУП".

Положеннями частини другої статті 14 ГПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини третя статті 13 ГПК України).

Відповідно до частини дев`ятої статті 165, частини другої статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач у строк, встановлений частиною першою статті 251 ГПК України відзиву на позов не подав, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розгляну за наявними матеріалами справи.

Перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне.

Між ТОВ "СІП ГРУП" (експедитор) та ПП "ТРАНСКОМ АЛЬЯНС" (перевізник) був укладений Договір перевезення вантажу автомобільним транспортом від 17.07.2024 №17072024/1 (далі - Договір). Згідно з умовами якого перевізник зобов`язався надати експедитору послуги з перевезення експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу автомобільним, залізничним та/або іншими видами транспорту у міжнародному сполученні та/або території України на умовах та в порядку визначеному цим Договором та заявках до нього та/або інші супутні послуги, що можуть бути пов`язані з таким перевезенням вантажів, а експедитор зобов`язався прийняти та оплатити надані послуги перевізника в розмірі, порядку та строки, передбачені цим Договором.

Умови перевезень, маршрут, назва і характер вантажу, що перевозиться (вантаж), його кількість та габаритні показники, вид, дата й час подачі транспортного засобу, яким буде здійснюватися перевезення, строк доставки вантажу, місце завантаження та розвантаження вантажу (пункт призначення), інформація про водія, умови оплати ті інші умови погоджуються сторонами та фіксуються в разовому договорі заявці перевезення вантажу автомобільним транспортом до Договору, яка є невід`ємною частиною Договору (заявка) (пункт 1.2. Договору).

Згідно з пунктом 4.1. Договору вартість та умови оплати за кожну окремо надану послугу за заявкою здійснюється в національній валюті України шляхом банківського переказу коштів на банківський рахунок перевізника, якщо інший порядок, ціна або умови не погоджено сторонами та зазначено в заявці.

У відповідності до пункту 4.3. Договору оплата за кожну належно надану/виконану перевізником послугу, здійснюється експедитором відповідно до виставлених рахунків на оплату протягом 7 робочих днів з моменту повного надання послуг перевізником та отримання з приводу цього експедитором рахунку, якщо інше не зазначено у заявці.

В пункті 4.7. Договору передбачено, що підставою для здійснення оплати послуг перевізника є оригінал рахунку-фактури, наданий останнім в одному екземплярі, оригінал товарно-транспортної накладної по відповідній заявці з відміткою вантажоодержувача про прийомку вантажу та оригінали інших документів, що підтверджують узгоджені з експедитором додаткові витрати перевізника, які він поніс в інтересах експедитора з метою виконання Договору, акт виконаних робіт у двох екземплярах підписаний з боку перевізника та податкові накладні, оформлені у відповідності до діючого Податкового законодавства України. Вказані документи мають бути надані не пізніше 14 днів після надання послуг. Ненадання перевізником повного комплекту вищевказаних документів дає право експедиторові відмовити в здійсненні оплати до моменту надання необхідних документів.

Строк оплати послуг перевізника складає 14 робочих днів з моменту отримання експедитором повного пакету документів, вказаних у пункті 4.7. цього Договору, якщо інше не обумовлено в заявці на перевезення (пункт 4.8. Договору).

Цей Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2024, але в будь-якому випадку до повного та належного виконання замовником фінансових зобов`язань за цим Договором (пункт 7.1.).

Між ТОВ "СІП ГРУП" та ПП "ТРАНСКОМ АЛЬЯНС" була узгоджена та підписана разова заявка перевезення вантажу автомобільним транспортом від 17.07.2024 №17072024/1 (Додаток №1 до Договору), згідно з якою позивач за плату та за дорученням позивача, на умовах визначених заявкою зобов`язався надати послуги, а саме: доставити власним автомобільним транспортом з місця завантаження (відправлення) до адреси розвантаження (пункт призначення) переданий йому вантаж, перевезти вантаж у міжнародному сполученні та/або території України та видати його вантажоодержувачу або іншій особі, визначеній у заявці, а відповідач зобов`язався прийняти та вчасно оплатити послугу перевезення.

В пункту 2 Заявки сторони погодили, зокрема, маршрут перевезення, дату і час подачі транспортного засобу, адресу завантаження, пункт призначення (адресу розвантаження), вартість послуг, умови оплати, тощо.

Як зазначає позивач, на виконання умов Договору та заявки ним були надані відповідачу послуги з перевезення вантажу, про що свідчить Міжнародна товарно-транспортна накладна CMR від 23.04.2024 з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу 31.07.2024.

За виконані послуги позивачем був виставлений відповідачу рахунок на оплату від 31.07.2024 №3661 на суму 206.903,00 грн. Також між сторонами був підписаний Акт наданих послуг від 31.07.2024 №3662 на суму 22.220,00 грн за понаднормований простій автомобіля та виставлений рахунок від 31.07.2024 №3662 на його оплату. Натомість, як зазначає відповідач надані позивачем послуги оплатив лише частково на суму 10.000,00 грн.

07.11.2025 позивач надіслав на адресу відповідача претензію від 07.11.2025 №07/11/25, в якій вимагав протягом 7 робочих днів з дня отримання претензії сплатити заборгованість на суму 219.123,00 грн. Втім, відповідач відповіді на претензію не надав, заборгованість не сплатив.

Враховуючи невиконання відповідачем зобов`язань за укладеним Договором, позивач вернувся до господарського суду з даним позовом про стягнення заборгованості, пені, відсотків річних та інфляційних втрат.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що укладений між позивачем та відповідачем правочин за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг, а саме: перевезення вантажу, який підпадає під правове регулювання норм глави 64 ЦК України.

Згідно з частиною першою статті 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до частини першої статті 919 ЦК України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що в даному випадку, відносини між сторонами носять договірний характер, укладений між ними правочин підписаний уповноваженими особами, предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався. Таким чином, спірний Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Як свідчать матеріали справи, позивач надавав відповідачу послуги з перевезення вантажу, про що свідчать наявні в матеріалах справи документи, зокрема, копія міжнародна товарно-транспортна накладна CMR від 23.04.2024 з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу 31.07.2024; рахунків на оплату від 31.07.2024 №3661 на суму 206.903,00 грн та від 31.07.2024 №3662 на суму 22.220,00 грн, а також акт наданих послуг від 31.07.2024 №3662 на суму 22.220,00грн.

Статтею 530 ЦК України передбачено строк (термін) виконання зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події.

Умовами укладеного Договору (пунктом 4.8.) передбачено, що строк оплати послуг перевізника складає 14 робочих днів з моменту отримання експедитором повного пакету документів, вказаних у пункті 4.7. цього Договору, якщо інше не обумовлено в заявці на перевезення.

У разовій заявці від 17.07.2024 №17072024/1 сторони погодили наступні умови оплати - 10-12 банківських днів з дати отримання оригіналів документів.

Проте, в матеріалах справи міститься претензія ПП "ТРАНСКОМ АЛЬЯНС" від 07.11.2025 №07/11/25, в якій позивач вимагав від відповідача протягом 7 робочих днів з дня отримання даної претензії сплатити заборгованість на суму 219.123,00 грн. та відповідно до якої надіслав повторно документи.

При цьому позивач зазначає, що відповідачем лише частково були оплачені надані послуги з перевезення вантажу на суму 10.000,00 грн. А отже, станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду строк виконання відповідачем свого зобов`язання з оплати послуг з перевезення є таким, що настав.

В силу статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Станом на дату звернення з даним позовом до суду заборгованість відповідача за Договором становила в загальному розмірі 219.123,00 грн, з яких: 196.903,00 грн - сума основного боргу та 22.220,00 грн - понаднормовий простій.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідачем доказів, які б спростовували факт наявності заборгованості за Договором у загальному розмірі 219.123,00 грн до суду не надано.

Відповідно до частини першої статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи приписи статті 526 ЦК України, якою передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку та строках, приймаючи до уваги викладені обставини, зокрема, доведеність з боку позивача факту порушення відповідачем умов Договору й діючого законодавства, та оскільки відповідачем не спростовано наявності заборгованості, суд дійшов висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 196.903,00 грн - суми основного боргу та 22.220,00 грн - понаднормового простою.

Згідно з частиною першою статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Крім суми заборгованості позивач просить стягнути з відповідача 9.247,47 грн - пені.

Згідно з приписами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пеня за несвоєчасну оплату послуг з перевезення передбачена в пункті 5.5. Договору. Згідно з ним у разі недотримання експедитором строків оплати послуг більш ніж на сім днів від встановлених ст. 4.9. цього Договору, експедитор оплачує пеню в розмірі 0,1% від простроченої до оплати суми за послуги зазначеної в заявці за кожний день прострочення, але не більше ніж 10% від простроченої до оплати суми.

При цьому сплата відсотків річних від простроченої суми не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Разом із тим суд зазначає, що в пункті 4.9. Договору сторонами не було погоджено жодних строків оплати за послуги з перевезення вантажу, а лише зазначено, що не допускається заліки належних сум, у тому числі з будь-яких взаємних претензій чи контрпретензій, без взаємною згоди сторін у письмовому вигляді.

Інших положень щодо нарахування пені за порушення строків оплати наданих послуг з перевезення вантажу умови як Договору так і разової заявки не містять. А тому, нарахування пені за несвоєчасну оплату наданих перевізником послуг є необґрунтованим, оскільки як вже було зазначено п.4.9 договору не містить строків на оплату, у зв`язку з чим вимога щодо стягнення пені в розмірі 9.247,47 грн задоволенню не підлягає.

Щодо нарахованих позивачем 7.594,94 грн - 3% річних, 29.176,24 грн - інфляційних збитків, то суд зазначає наступне.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як свідчать матеріали справи, позивач нараховує відсотки річних та інфляційні втрати за період з 31.08.2024 до 06.05.2025 на суму 206.903,00 грн та з 08.05.2025 до 01.12.2025 на суму 196.903,00 грн.

Проте, як вже було зазначено вище, умовами укладеного Договору (пунктом 4.8.) передбачено, що строк оплати послуг перевізника складає 14 робочих днів з моменту отримання експедитором повного пакету документів, вказаних у пункті 4.7. цього Договору, якщо інше не обумовлено в заявці на перевезення.

У разовій заявці від 17.07.2024 №17072024/1 сторони погодили наступні умови оплати, а саме: 10-12 банківських днів з дати отримання оригіналів документів.

Таким чином, оскільки в заявці на перевезення вантажу сторони погодили інший строк оплати, ніж той, що встановлений умовами пункту 4.8. Договору, то експедитор мав обов`язок щодо оплати наданих послуг протягом 10-12 банківських днів з дати отримання оригіналів документів.

Разом із тим позивачем не надано доказів надіслання та отримання відповідачем оригіналів документів до 31.08.2024 року, проте в матеріалах справи міститься претензія ПП "ТРАНСКОМ АЛЬЯНС" від 07.11.2025 №07/11/25, в якій позивач вимагав від відповідача протягом 7 робочих днів з дня отримання даної претензії сплатити заборгованість на суму 219.123,00 грн. та надіслав повторно документи.

Як свідчить інформація з офіційного веб-сайту Укрпошти, поштове відправлення №055 прибуло до відділення 10.11.2025. Таким чином, строк на оплату заборгованості, котра складається з 196.903,00 грн - суми основного боргу та 22.220,00 грн - понаднормового простою закінчився 19.11.2025. Відповідно, прострочення оплати розпочалося з 20.11.2025.

Отже, оскільки позивачем не надано доказів надіслання документів до 31.08.2024 року (період з якого позивач нараховує 3% річних та інфляційні), а в матеріалах справи міститься претензія за якою останній вимагав протягом 7 днів сплатити заборгованість строк виконання зобов`язання є таким що настав 19.11.2024 року.

Враховуючи те, нарахування 3% річних та інфляційних втрат здійснювалося позивачем до 01.12.2025, арифметично правильний розмір 3% річних, котрий підлягає стягненню з відповідача за період прострочення з 20.11.2025 до 01.12.2025 складає 193,68 грн. В іншій частині (7.401,26 грн) нарахування 3% річних належним чином не доведено, а тому задоволенню не підлягає.

Також не підлягають задоволенню й інфляційні збитки в розмірі 29.176,24 грн, оскільки їх нарахування, як свідчить доданий до позовної заяви розрахунок, здійснювалося позивачем до жовтня 2025, а як вже було зазначено судом прострочення зобов`язання виникло з 20.11.2025 року.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи із заявлених позивачем вимог та наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 196.903,00 грн - суми основного боргу, 22.220,00 грн - понаднормового простою та 3% річних у сумі 193,68грн. В іншій частині позовних вимог суд відмовляє, з огляду на встановлені вище обставини.

Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Відповідно до статті ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною четвертою статті 11 ГПК України унормовано, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

З огляду на вищевикладене, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 2.631,79 грн покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, в іншій частині (549,90 грн) залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 4, 13, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СІП ГРУП" (Україна, 61089, Харківська обл., м. Харків, пр. Героїв Харкова, буд. 277, ) на користь Приватного підприємства "ТРАНСКОМ АЛЬЯНС" (Україна, 45602, Волинська обл., Луцький р-н, с. Підгайці, вул. Дубнівська, буд. 14, ) 196.903,00 грн - суму основного боргу; 22.220,00 грн - понаднормовий простій; 193,68 грн - 3% річних та 2.631,79 грн - витрати зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "29" січня 2026 р.

СуддяН.С. Добреля