ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"02" лютого 2026 р. Справа № 916/219/26
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., розглянувши матеріали позовної заяви (вх. № 231/26 від 02.02.2025), у справі

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ),

до: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Акапулько-2 (65062, м. Одеса, вул. Педагогічна, буд. 21, корп. 1; ),

про визнання недійсними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Акапулько-2, в якій просить:

1) Визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Акапулько-2 від 27.01.2023 року, оформлене протоколом б/н Загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Акапулько-2 від 27.01.2023 року;

2) Визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Акапулько-2 від 06.07.2024 року, оформлене протоколом б/н Загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Акапулько-2 від 06.07.2024 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2026 справу № 916/219/26 передано на розгляду судді Господарського суду Одеської області Нікітенку С.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, виходячи з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як слідує з прохальної частини позовної заяви, позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, а тому сума сплаченого судового збору має становити 5324,80 грн, виходячи з наступного.

Порядок сплати судового збору та його розмір передбачені Законом України Про судовий збір № 3674-V-І. При цьому, відповідно до ст. 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 3328 грн, позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 3328,00 грн, і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не більше 1164800,00 грн.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 16.11.2022 у справі № 916/228/22.

Таким чином, з матеріалів позовної заяви слідує, що позивачем заявлено позовні вимоги немайнового характеру, а тому позивач за подання цього позову, має сплатити в дохід державного бюджету судовий збір у розмірі 5324,80 грн (3328*2*0,8=5324,80 грн).

Судом встановлено, що позивачем не сплачено судовий збір.

Отже, позивач за подання цього позову, з урахування заявлених позовних вимог, має сплатити в дохід державного бюджету судовий збір у розмірі 5324,80 грн.

Щодо тверджень позивача щодо звільнення від сплати судового збору відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Як зазначає позивач в позовній заяві, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 .

Доказів, що ОСОБА_1 є особа з інвалідністю I або II груп до суду не надано.

В позовній заяві позивач зазначив, що здійснює захист майнових інтересів, як в тому числі і своєї дитини інваліда як мешканця багатоквартирного будинку та члена її родини, що зареєстрований та проживає у будинку де створено ОСББ "АКАПУЛЬКО-2" та надав посвідчення дитини інваліда ОСОБА_2 .

Проте, до суду не надано доказів, що ОСОБА_2 є власником або володіє частиною квартири в будинку АДРЕСА_3 .

Таким чином, у суду відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач можу подати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно зі ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ГПК України позивач, особи яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Під предметом позову розуміють певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога.

Так, позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог було зазначено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 .

Проте, до позовної заяви не надано доказів, що підтверджують вказані обставини, а саме не надано доказів на підтвердження права власності на квартиру АДРЕСА_2 .

За таких обставин, позивачу необхідно надати докази, які підтверджують право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Недотримання приписів ст.ст. 162, 164 ГПК України має наслідком застосування положень ч. 1 ст. 174 ГПК України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, вищевказані судом недоліки позовної заяви в силу приписів ст.ст. 164,174 ГПК України є підставою для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху.

Керуючись ст.ст. 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 (вх. суду № 231/26 від 26.01.2026) залишити без руху.

2. Позивачу, у строк не більше десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, усунути виявлені недоліки позовної заяви та надати до суду докази сплати судового збору у розмірі 5324,80 грн.

3. Повідомити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили відповідно до приписів ст. 235 ГПК України та не підлягає оскарженню.

Ухвалу підписано 02.02.2026.

Суддя Нікітенко С.В.