ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" січня 2026 р.м. ХарківСправа № 922/3752/25

Господарський суд Харківської області у складі:

суддя Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Христенко І.С.

розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м.Київ
до Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", м.Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Гур`янов С.Б. (самопредставництво);

відповідача - Шемаєв В.В. - (адвокат, довіреність № 01-23/330 від 30.12.2025).

ВСТАНОВИВ:

21.10.2025 року позивач - Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" про стягнення заборгованості за послуги з передачі електричної енергії у розмірі 282165119,45 грн та 3% річних у розмірі 1150091,28 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.10.2025 року позовну заяву залишено без руху.

03.11.2025 року представник позивача надав до суду заяву про усунення недоліків (вх. №25404).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.11.2025 року відкрито провадження у справі №922/3752/25 в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 02.12.2025 року та задоволено заяву представника позивача про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції.

19.11.2025 року представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву (вх. №26901), в якому проти позову заперечує.

Протокольною ухвалою суду від 02.12.2025 року відкладено підготовче засідання на 23.12.2025 року.

22.12.2025 року представник відповідача подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи (вх. №30011).

Протокольною ухвалою суду від 23.12.2025 року задоволено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 13.01.2026.

Протокольною ухвалою суду від 13.01.2026 року задоволено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи та відкладено підготовче засідання на 27.01.2026.

27.01.2026 року представник відповідача подав до суду клопотання про призначення експертизи (вх. №2143), в якому просить поставити на вирішення експертів наступні питання:

Чи враховані у фактичних обсягах за послуги з передачі (які є базою для нарахування штрафних санкцій) за період січень 2025 - червень 2025 року включно для ПрАТ «Харківенергозбут» обсяги передачі для ДП «Завод «Електроважмаш» (правонаступник - Акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ МАШИНИ"), АТ «Харвест», АТ «ХАРП», ДП «ХАЗ», АТ «Автозапчастина», ТОВ «Колега», ТОВ «ІПРІС-ПРОФІЛЬ» згідно укладених з ними договорів?

Який саме фактичний обсяг за послуги з передачі за липень 2025 - серпень 2025 року включно для ПрАТ «Харківенергозбут» є вірним?

Чи вірно визначено ПрАТ «НЕК «Укренерго» вартість наданої послуги з передачі електричної енергії за період липень 2025 - серпень 2025 року включно, враховуючи відповіді на вищезазначені питання?

Чи вірно нараховані 3 відсотки річних з урахуванням усіх актів коригування наданої послуги за період липень 2025 - серпень 2025 року включно.

В обґрунтування необхідності призначення експертизи, відповідач зазначає, що до фактичних обсягів Послуги, самостійно визначених позивачем в актах приймання-передачі, в порушення вимог п. 5.6 КСП додатково включено обсяг передачі електричної енергії споживачам, з якими Позивач уклав договір на передачу електричної енергії і які оплачують послуги з передачі безпосередньо Позивачу. Такими споживачами у спірний період були ДП «Завод «Електроважмаш» (правонаступник - Акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ МАШИНИ"), АТ «Харвест», АТ «ХАРП», ДП «ХАЗ», АТ «Автозапчастина», ТОВ «Колега», ТОВ «ІРПІС-ПРОФІЛЬ», ТОВ «Аліса-Лайн».

На думку відповідача, такі дії призвели до того, що Позивач двічі отримував оплату за послуги з передачі електричної енергії, а після цього до Відповідача ще й застосовує штрафні санкції за неіснуюче зобов`язання. При цьому, як стверджує відповідач, правильне визначення бази нарахування штрафних санкцій є єдиною можливістю перевірити правильність здійсненого Позивачем розрахунку штрафних санкцій. Таким чином, такі дії призвели до того, що Позивач двічі отримував оплату послуги з передачі електричної енергії, а після цього до Відповідача ще й застосовує штрафні санкції за неіснуюче зобов`язання.

Відповідач звертає увагу, що на адресу Товариства надійшли Акти коригування, якими обсяги переданої електричної енергії змінено у бік зменшення обсягів Послуги.

Таким чином, за твердженнями відповідача, під час розгляду даної справи необхідно встановити документальну обґрунтованість оформлення операції з надання послуг з передачі електричної енергії, в обсягах та на суму зазначену в актах приймання передачі послуги за Договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0099-02024-ПП від 01.01.2024 за період липень 2025 - серпень 2025 року включно.

Окрім того, під час проведення експертизи необхідно встановити чи не відбувалось подвійне отримання Позивачем грошових коштів за послуги з передачі відносно ДП «Завод «Електроважмаш», правонаступником якого є Акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ МАШИНИ", АТ «Харвест», АТ «ХАРП», ДП «ХАЗ», АТ «Автозапчастина», ТОВ «Колега», ТОВ «ІПРІС-ПРОФІЛЬ» в період липень 2025 - серпень 2025 року включно.

27.01.2026 року представник відповідача подав до суду клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення заборгованості (вх.№2180), в якому зазначає, що відповідач здійснив оплату наданої послуги за період липень 2025 року платіжною інструкцією від 31.12.2025 р. № 25612 на суму 98 383 000,00 грн, з яких за даними бухгалтерського обліку ПрАТ «Харківенергозбут» розподілена наступним чином: 8768,38 грн погашення заборгованості за надані послуги з передачі електричної енергії за період травень 2025 року згідно Акту коригування №ПРА_К-0013392 від 25.12.2025; 98 374 231,62 грн - погашення заборгованості за надані послуги з передачі електричної енергії за період липень 2025 року. Відтак, відповідач просить суд закрити провадження у справі № 922/3752/25 за позовом ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" до ПрАТ «Харківенергозбут» про стягнення коштів у частині стягнення заборгованості за послуги з передачі електричної енергії у розмірі 98 374 231,62 грн за період липня 2025 року.

Протокольною ухвалою суду від 27.01.2026 року задоволено клопотання представника позивача про відкладення судового засідання та відкладено підготовче засідання на 30.01.2026, повідомлено сторони, що клопотання про призначення експертизи (вх. №2143) та клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення заборгованості (вх. №2180) будуть вирішені у наступному судовому засіданні.

30.01.2026 року представник позивача подав до суду заперечення на клопотання про призначення експертизи у справі № 922/3752/25 (вх. №2475), в яких зазначає, що предметом даного позову є стягнення з Приватного акціонерного товариства "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ" заборгованості за фактично надані послуги з передачі електричної енергії, а також 3% річних. Підставами даного позову є твердження НЕК «УКРЕНЕРГО» про неналежне виконання Відповідачем умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії, укладеного між ПрАТ "Національна енергетична компанія " УКРЕНЕРГО" та ПрАТ "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ".

За твердженнями позивача, у ситуації, коли предмет спору у значній частині усунений (сплачена значна частина суми основного боргу), призначення судової комплексної електротехнічної та бухгалтерської експертиз є юридично безпідставним, оскільки факти, що підлягають дослідженню експертами, не є необхідними для ухвалення рішення, а наявні документи дають змогу встановити всі обставини без залучення спеціальних знань. Безпідставне призначення судової експертизи та зупинення у зв`язку з цим провадження у справі перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.01.2026 року задоволено клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі №922/3752/25 в частині стягнення заборгованості, закрито провадження у справі №922/3752/25 в частині стягнення заборгованості за послуги з передачі електричної енергії у розмірі 98 374 231,62 грн за період липня 2025 року на підставі п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України.

Представник відповідача у судовому засідання 30.01.2026 року підтримував клопотання про призначення експертизи та просив суд його задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні 30.01.2026 року заперечував проти клопотання про призначення експертизи з підстав, зазначених в запереченнях.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дійшов висновку про часткове задоволення клопотання про призначення експертизи, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.182 ГПК України у підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує питання про призначення експертизи.

Відповідно до ч.1 ст.99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

За положеннями ч.1 ст.100 ГПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Згідно з чч.3, 5 ст.100 ГПК України ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі). В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до чч.1, 3 ст.102 ГПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи. При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.

Згідно з чч.1,2 ст.103 ГПК України експертиза проводиться у судовому засіданні або поза межами суду, якщо це потрібно у зв`язку з характером досліджень, або якщо об`єкт досліджень неможливо доставити до суду, або якщо експертиза проводиться за замовленням учасника справи. У разі якщо суд призначив проведення експертизи експертній установі, керівник такої установи доручає проведення експертизи одному або декільком експертам. Ці експерти надають висновок від свого імені і несуть за нього особисту відповідальність.

Згідно з положеннями ст.1 Закону України "Про судову експертизу" - судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до п.1.2. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (із змінами та доповненнями, внесеними наказами Міністерства юстиції України), з урахуванням Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, також затверджених згаданим наказом Міністерства юстиції України, одним із видів експертиз є економічна експертиза.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини (чч.1,2, 3, 4, 8 ст. 98 ГПК України).

Отже судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Таким чином, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза- це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

Судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява № 61679/00) від 01.06.2006 зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Відповідно до положень ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, предметом спору в цій справі є вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості та 3% річних за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2024 року №0099-02024-ПП.

Таким чином, істотним питанням під час розгляду даної справи є встановлення документальної обґрунтованості (обліку, відображення і розрахунку) обсягів наданих послуг та сум, зазначених в актах приймання передачі послуги за Договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0099-02024-ПП від 01.01.2024 року за період липень 2025 - серпень 2025 року включно, щодо яких має місце також обрахунок заявлених до стягнення 3% річних, вартості фактично наданих послуг з передачі електроенергії за вказаний період.

Відповідно до п. 4.3 "Правил роздрібного ринку електричної енергії" (далі - Правила), затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку електричної енергії.

Пунктом 4.13 розділу IV Правил передбачено, що для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку електричної енергії.

Тільки після отримання рахунку споживачі, які не згодні з обсягами електричної енергії, зазначеними у рахунках, починають звертатись до постачальника електричної енергії, а потім до Постачальника Послуг Комерційного Обліку (ППКО).

Таким чином, суперечка у часі виникає набагато пізніше, ніж надання позивачем Актів наданих послуг.

Позивач посилається на те, що надання послуг комерційного обліку здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку на конкурентних засадах, за умови реєстрації постачальника послуг комерційного обліку та реєстрації його автоматизованих систем комерційного обліку електричної енергії (АСКОЕ) адміністратором комерційного обліку у порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку електричної енергії.

Суд зауважує, що у переважної більшості споживачів відсутня АСКОЕ, оскільки встановлення такої системи є обов`язковим лише для окремих категорій споживачів.

Так, для об`єкта споживача (крім багатоквартирних житлових будинків і населених пунктів) з приєднаною потужністю 150 кВт і більше або середньомісячним споживанням електроенергії понад 50 тис. кВт·год (фактичним за попередні 12 місяців або планованим) передбачають встановлення ЛУЗОД; за наявності на об`єкті двох або більше точок обліку із сумарною приєднаною потужністю понад 150 кВт треба передбачати об`єднання ЛУЗОД в АСОЕ (п. 1.5.11 Правил улаштування електроустановок, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 476 від 21.07.2017 року).

У разі підключення електроустановок, що укомплектовані вбудованими в них вузлами обліку, які відповідають мінімальним вимогам, визначеним у пункті 5.13.1 глави 5.13 розділу V Кодексу комерційного обліку електричної енергії, у частині класу точності та функціональності засобів вимірювальної техніки, комерційний облік електричної енергії має здійснюватися з використанням цих вузлів обліку.

У разі підключення електроустановок, що укомплектовані вбудованими в них вузлами обліку, які відповідають мінімальним вимогам, визначеним у пункті 5.13.1 глави 5.13 розділу V Кодексу комерційного обліку, у частині класу точності та функціональності засобів вимірювальної техніки, комерційний облік електричної енергії має здійснюватися з використанням цих вузлів обліку.

При цьому, згідно з п. 6.4 договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0099-02024-ПП, користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання-передачі послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі.

Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти приймання-передачі послуги направляються користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).

Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в Системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.

Оплату вартості послуги після коригування обсягів та вартості послуг користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі послуги (включно) або Акт приймання-передачі послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно).

А отже, суд дійшов висновку, що надані позивачем копії Актів приймання-передачі послуги не є такими, що відображають фактичний обсяг наданої послуги, а містять віртуальні, непідтверджені документально обсяги наданої послуги на останній день місяця, що дає підстави для твердження, що визначення фактичного обсягу наданої послуги, з подальшим застосуванням в розрахунках не відбувалось, а дані, зазначені в актах приймання передачі послуги, не є достовірними та не можуть бути використані як підтверджена база нарахування 3% річних за умовами Договору.

Так, у відповідності до пункту 5.1 глави 5 розділу XI Кодексу системи передачі (далі - КСП), затвердженого Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 309 , договір про надання послуг з передачі електричної енергії визначає організаційні, технічні та фінансові умови, на яких ОСП здійснює передачу електричної енергії електричними мережами системи передачі.

Пунктом 5.5 глави 5 розділу XI КСП визначено, що договір про надання послуг з передачі електричної енергії укладається за типовою формою, яка затверджується Регулятором (НКРЕКП).

Пункт 5.6 глави 5 розділу XI КСП встановлює, що оплата послуг з передачі електричної енергії здійснюється за тарифом, який встановлюється Регулятором відповідно до затвердженої ним методики.

Тариф на послуги з передачі електричної енергії оприлюднюється ОСП на власному веб-сайті в мережі Інтернет у триденний термін після затвердження його Регулятором.

При цьому, обсяг послуг з передачі електричної енергії визначається: для електропостачальників - на підставі даних щодо обсягів експорту електричної енергії та обсягів споживання електричної енергії споживачами електропостачальника, крім обсягів споживання електричної енергії споживачами, оператором системи яких є ОСП.

З цією метою використовуються дані комерційного обліку Адміністратора комерційного обліку.

Разом з тим, пункт 5.2 договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0099-02024-ПП визначає, що вимоги щодо засобів (систем) обліку електроенергії в точках комерційного обліку користувача, а також інші організаційно-технічні питання, пов`язані зі збором, обробкою, верифікацією, валідацією, агрегацією, зберіганням та передачею даних комерційного обліку, визначені Кодексом комерційного обліку електричної енергії.

Пунктом 9.14.1 ККО визначено, що АКО має передавати АР та учасникам ринку сертифіковані дані комерційного обліку в обсязі, необхідному та достатньому для проведення ними розрахунків та виставлення рахунків своїм контрагентам.

При цьому п. 9.14.3 ККО встановлено, що учасники ринку та АР використовують для розрахунків та інших комерційних цілей виключно сертифіковані дані щодо обсягів виробленої, відпущеної, переданої, розподіленої, спожитої, імпортованої та експортованої електричної енергії, що отримані від АКО та зберігаються у нього для кожної ТКО.

Підпункт 63 п. 1.2.1 ККО визначає, що сертифіковані дані комерційного обліку (сертифіковані дані) - набір даних комерційного обліку за встановлений період для точки або групи ТКО після їх перевірки АКО, що використовується всіма учасниками для розрахунків на ринку електричної енергії.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Закону України "Про ринок електричної енергії" функції адміністратора комерційного обліку покладаються на оператора системи передачі - ПАТ "НЕК "Укренерго", тобто на позивача.

Відповідач посилається на те, що згідно з фактичними обсягами спожитої електричної енергії споживачами ПрАТ "Харківенергозбут", отриманими від операторів систем розподілу та оператора системи передачі за спірні місяці, було виявлено невідповідність визначення фактичного обсягу наданих послуг з передачі електричної енергії, які були зазначені позивачем в актах приймання передачі послуги; твердження позивача про те, що ОСП правомірно нарахував і зазначив в актах та надісланих з ними рахунках вартість наданих послуг не відповідає дійсності.

Так, за матеріалами справи, до фактичних обсягів послуги, самостійно визначених позивачем в актах приймання-передачі, в порушення вимог п. 5.6 КСП додатково включено обсяг передачі електричної енергії споживачам, з якими позивач уклав договір на передачу електричної енергії і які оплачують послуги з передачі безпосередньо позивачу.

Такими споживачами у спірний період були ДП "Завод "Електроважмаш" (правонаступник - Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини"), АТ "Харвест", АТ "ХАРП", ДП "ХАЗ", АТ "Автозапчастина", ТОВ "Колега", ТОВ "Ірпіс-Профіль", ТОВ "Аліса-Лайн".

А тому, суд погоджується з посиланнями відповідача на те, що позивачем не надано жодних доказів того, що саме такий обсяг електричної енергії, який зазначений у наданих до позовної заяви Актах приймання-передачі послуг за спірний період, фактично переданий позивачем для відповідача; у своїх розрахунках позивач враховує обсяги передачі електричної енергії для ДП "Завод Електроважмаш", АТ "Харвест", АТ "ХАРП", ДП "ХАЗ", АТ "Автозапчастина", ТОВ "Колега", ТОВ "Ірпіс-Профіль", які мають самостійно розраховуватись за передачу електричної енергії згідно укладених договорів з позивачем; додаткове включення до обсягів наданої постачальнику універсальних послуг ПрАТ "Харківенергозбут" обсягів передачі електричної енергії для ДП "Завод Електроважмаш" (правонаступник - Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини"), АТ "Харвест", АТ "ХАРП", ДП "ХАЗ", АТ "Автозапчастина", ТОВ "Колега", ТОВ "Ірпіс-Профіль" є необґрунтованим.

Отже суд доходить висновку, що такі дії можуть призвести до того, що позивач двічі отримував оплату за послуги з передачі електричної енергії; при цьому правильне визначення бази нарахування 3% річних є єдиною можливістю перевірити правильність здійсненого позивачем розрахунку; на адресу відповідача також надходить численна кількість звернень споживачів з приводу незгоди з обсягом спожитої електричної енергії за даними АТ "Харківобленерго", як ОСР та ППКО, зокрема, за спірний період.

За таких обставин, суд відхиляє доводи позивача, що жодного повідомлення про незгоду з даними комерційного обліку фактичних об`ємів передачі електричної енергії, незгоди з актами приймання передачі електричної енергії, актами коригування до актів приймання-передачі послуги на адресу НЕК "УКРЕНЕРГО" не надходило; відповідач, як зазначає позивач, жодного разу не звертався до НКРЕКП зі скаргами на дії НЕК "УКРЕНЕРГО" щодо невідповідностей у розрахунку фактичних обсягів спожитої електричної енергії; усі акти приймання передачі, акти коригування до актів приймання передачі підписані відповідачем без зауважень.

Отже єдиною можливістю визначити фактичний обсяг наданих послуг позивачем та відповідно суму заборгованості, а також визначити базу нарахування для 3% річних, є призначення судової експертизи у справі.

Наказом Міністерства юстиції від 08.10.1998 року № 53/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 3 листопада 1998 року за № 705/3145 "Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень" затверджено Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Інструкція) та Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Рекомендації).

Отже під час розгляду даної справи необхідно встановити документальну обґрунтованість оформлення операції з надання послуг з передачі електричної енергії, в обсягах та на суму, зазначену в актах приймання - передачі послуги за Договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0099-02024-ПП від 01.01.2024 за спірний період липень 2025 - серпень 2025 року включно.

Також необхідно встановити, чи не відбувалось подвійне отримання позивачем грошових коштів за послуги з передачі відносно ДП "Завод "Електроважмаш", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини", АТ "Харвест", АТ "ХАРП", ДП "ХАЗ", АТ "Автозапчастина", ТОВ "Колега", ТОВ "Ірпіс-Профіль" в період липень 2025 - серпень 2025.

При цьому судом встановлено, що у клопотанні відповідачем помилково вказано період січень 2025 - червень 2025 року.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у даній ситуації виникає дійсна потреба у спеціальних знаннях, оскільки висновок експертів неможливо замінити іншими засобами доказування.

Слід також звернути увагу, що у аналогічній справі рішенням Господарського суду Харківської області від 10.10.2023 у справі № 922/4631/21 позов Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"- 18277613,22 грн інфляційних втрат, 6178751,53 грн три проценти річних, 12803877,31грн пені, 35491547,70грн штрафу та 794500,00грн судового збору.

Судом першої інстанції було відмовлено в задоволенні клопотання про призначення судової експертизи у справі № 922/4631/21.

Східний апеляційний дійшов висновку, що призначення експертизи у даній справі не є затягуванням судового процесу, оскільки вимогу щодо повноти та всебічності встановлення обставин справи спрямовано на дотримання положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий суд).

Зважаючи на вищевикладене, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання відповідача та призначення у даній справі судової експертизи.

Ухвалою від 05.12.2023 Східний апеляційний господарський суд призначив у справі № 922/4631/21 комплексну економічну та електротехнічну судову експертизу та зупинив провадження по справі на час проведення експертизи.

Також суд враховує, що у аналогічних справах: №922/5153/21; № 922/2201/23; 922/3622/24; №922/385/25 за позовами НЕК "Укренерго" до ПрАТ "Харківенергозбут" також призначені комплексні економічні та електротехнічні судові експертизи.

Враховуючи вищевикладене, суд не приймає доводи позивача щодо відмови у задоволені клопотання, як необґрунтовані, та такі, що не спростовують позицію відповідача.

Отже для призначення у даній справі судової експертизи існують всі умови, передбачені ч. 1 ст. 99 ГПК України, а тому суд вважає за необхідне для всебічного, повного та об`єктивного розгляду даної справи призначити комплексну судову економічну експертизу, оскільки вирішення питань стосовно правильності визначення фактичних обсягів наданих послуг з передачі електричної енергії, так як документально підтверджені фактичні обсяги наданих послуг у сторін є різними, то й суми нарахування заборгованості за надані послуги є різними, що в свою чергу унеможливлює підтвердження документально заявленого у позовних вимогах позивача розміру заборгованості за надані послуги за договором за певний період.

Виходячи з повноважень, наданих суду згідно зі ст.43 ГПК України, та принципу диспозитивності дослідження доказів, суд наділений виключною компетенцією щодо оцінки доказів при розгляді справи по суті як суд першої інстанції. Така оцінка повинна ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному розгляді доказів у судовому процесі, з врахуванням сукупності всіх обставин.

Отже, якщо суд доходить висновку, що для того, щоб надати оцінку певним обставинам справи, йому не вистачає певних знань, суд вправі призначити судову експертизу, поставивши перед експертом конкретні запитання, незалежно від волевиявлення сторін.

Відповідно до ч.4 ст.99 ГПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Позивачем під час розгляду клопотання не було запропоновано кола своїх питань, які б він хотів поставити на вирішення експертів.

Водночас суд звертає увагу, що відповідачем ставиться питання щодо вірності нарахування 3% річних.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26 січня 2022 року по справі №910/18557/20 зазначено, що визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (зроблений позивачем розрахунок заборгованості, інфляційних втрат та трьох процентів річних), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Отже питання дослідження правильності нарахування похідних вимог (3% річних) покладається на суд та не потребує залучення експертів у відповідній галузі, враховуючи викладене, суд не ставить дане питання на вирішення експертів.

Зважаючи на те, що для правильного та об`єктивного розгляду даного спору необхідно з`ясувати питання, що потребують спеціальних знань, суд вважає про наявність правових підстав для часткового задоволення клопотання відповідача про призначення судової експертизи.

Суд вважає, що в цьому випадку призначення експертизи у даній справі не є затягуванням судового процесу, оскільки вимогу щодо повноти та всебічності встановлення обставин справи спрямовано на дотримання положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий суд).

Стосовно викладеного відповідачем у клопотанні питання щодо вірності нарахувань 3% річних з урахуванням усіх актів коригування наданої послуги за період липень 2025 - серпень 2025 року включно, суд відмовляє, оскільки вказане питання може бути досліджено безпосередньо судом під час розгляду справи.

З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги положення ч.4 ст.99 ГПК України, та те, що для правильного розгляду справи необхідно дослідити вірність операцій з надання послуг з передачі електричної енергії, в обсягах та на суму зазначену в актах приймання передачі послуги за Договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0099-02024-ПП від 01.01.2024 за період липень 2025 - серпень 2025 року включно, а також встановити чи не відбувалось подвійне отримання Позивачем грошових коштів за послуги з передачі відносно ДП «Завод «Електроважмаш», правонаступником якого є Акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ МАШИНИ", АТ «Харвест», АТ «ХАРП», ДП «ХАЗ», АТ «Автозапчастина», ТОВ «Колега», ТОВ «ІПРІС-ПРОФІЛЬ» в період липень 2025 - серпень 2025 року включно, суд вважає за необхідне визначити питання, які підлягають дослідженню судовим експертом, які були зазначені в клопотанні відповідача, окрім того, у якому відмовлено.

Вирішуючи питання щодо експертної установи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.99 ГПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Згідно з пунктом 1.5 Інструкції експертиза проводиться експертними установами, як правило, за зонами регіонального обслуговування.

Суд враховує, що проведення комплексної судової електротехнічної та економічної експертизи можливо не у всіх науково-дослідниих установах судових експертиз.

У поданому клопотанні про призначення експертизи відповідач зазначав, що на офіційному сайті Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» міститься інформація про можливість проведення економічної експертизи та електротехнічної експертизи.

Крім того на офіційному сайті НАУКОВО-ДОСЛІДНОГО ЦЕНТРУ СУДОВОЇ ЕКСПЕРТИЗИ У СФЕРІ ІНФОРМАЦІЙНИХ ТЕХНОЛОГІЙ ТА ІНТЕЛЕКТУАЛЬНОЇ ВЛАСНОСТІ міститься інформація про можливість проведення економічної експертизи та електротехнічної експертизи

Водночас суд враховує, що у Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім.Засл.проф.М.С.Бокаріуса перебуває численна кількість експертиз з подібних питань, та висновки до суду потягом тривалого часу не надходять.

З огляду на зазначене, суд вирішив проведення судової експертизи доручити експертам науково-дослідного центру судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності (адреса: бул.Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133; ).

Висновок експерта повинен відповідати вимогам ст.98 ГПК України.

Попередити експерта про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384,385 Кримінального Кодексу України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Направити експерту копію даної ухвали разом з матеріалами, необхідними для проведення експертизи, згідно з ст.102 ГПК України.

Оплату експертизи покласти на позивача, здійснити оплату рахунку експертної установи після його одержання та докази оплати надати до суду.

Оскільки експертиза у справі призначається за клопотанням відповідача, суд покладає оплату за проведення судової експертизи на Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут", з подальшим розподілом їх відповідно до п.2 ч.5 ст.238 ГПК України.

Відповідно до пункту 3.2 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки матеріалів та призначення судових експертиз, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5, до експертної установи надаються копії документів визначених судом наявних у матеріалах справи.

На підставі п.2 ч.1 ст.228 ГПК України, у зв`язку з призначенням експертизи, суд вважає за необхідне скористатися правом щодо зупинення провадження у справі №922/3752/25 до одержання результатів проведення експертизи.

Керуючись статтями 99, 100, п.8 ч.2 ст.182, п.2 ч.1 ст.228, статтями 234, 255 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1 Клопотання Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" про призначення експертизи (вх.№ 2143 від 27.01.2026) задовольнити частково.

2. Призначити у справі №922/3752/25 комплексну судову електротехнічну та економічну експертизу.

3. На вирішення експертів поставити наступні питання:

1) Чи враховані у фактичних обсягах за послуги з передачі (які є базою для нарахування штрафних санкцій) за період липень 2025 - серпень 2025 року включно для ПрАТ «Харківенергозбут» обсяги передачі для ДП «Завод «Електроважмаш» (правонаступник - Акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ МАШИНИ"), АТ «Харвест», АТ «ХАРП», ДП «ХАЗ», АТ «Автозапчастина», ТОВ «Колега», ТОВ «ІПРІС-ПРОФІЛЬ» відповідно до укладених з ними договорів?

2) Який саме фактичний обсяг за послуги з передачі за липень 2025 - серпень 2025 року включно для ПрАТ «Харківенергозбут» є вірним?

3) Чи вірно визначено ПрАТ «НЕК «Укренерго» вартість наданої послуги з передачі електричної енергії за період липень 2025 - серпень 2025 року включно, враховуючи відповіді на вищезазначені питання?

4. Проведення експертизи доручити експертам науково-дослідного центру судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності (адреса: бул.Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133; ).

5. Попередити експертів про відповідальність, передбачену статтями 384, 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову дати висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

6. Для проведення експертизи направити експертам матеріали справи №922/3752/25.

7. Обов`язок по сплаті витрат за проведення експертизи покласти на Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут".

8. Зобов`язати Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" протягом трьох банківських днів з дня отримання рахунку, оплатити рахунок за проведення експертизи та докази оплати надати суду.

9. Зобов`язати експертну установу повідомити суд про закінчення експертизи, а експертний висновок направити на адресу Господарського суду Харківської області разом із матеріалами справи.

10. Провадження у справі №922/3752/25 зупинити до отримання висновку судової експертизи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому статтями 254-257 ГПК України.

Повна ухвала складена 04.02.2026

СуддяК.В. Аріт