ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

у справі про неплатоспроможність

02.02.2026м. ДніпроСправа № 904/117/26

за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про визнання неплатоспроможним

Суддя Суховаров А.В.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області звернулась ОСОБА_2 із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку, передбаченому Книгою 5 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених Книгою 5 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно з ч. 3 ст. 37 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Вимоги до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність містяться, зокрема, у статтях 115, 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, а саме підстав, визначених у ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 2 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначаються: 1) найменування господарського суду, до якого подається заява; 2) ім`я боржника, його місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), номер засобу зв`язку боржника, його адреса електронної пошти (за наявності); 3) виклад обставин, що стали підставою для звернення до суду; 4) перелік документів, що додаються до заяви.

Разом з тим, перелік документів (доказів), які в обов`язковому порядку додаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність чітко визначений, зокрема, ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються:

1) довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником;

2) документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця;

3) конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;

4) опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна;

5) копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно;

6) перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором;

7) копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;

8) відомості про всі наявні рахунки/електронні гаманці боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках, електронних гаманцях;

9) копія трудової книжки (за наявності);

10) відомості про роботодавця (роботодавців) боржника;

11) декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства;

12) докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень;

13) інформація про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини;

14) інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 4 ст. 74 ГПК України передбачено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з вимогами ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Крім того, суд звертає увагу, що докази повинні бути актуальними на дату подання заяви до суду.

Щодо обставин, які стали підставою для звернення до суду, господарський суд зазначає нступне.

Оскільки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність має відповідні правові наслідки процесуального та майнового характеру, то на фізичну особу - боржника (як єдиного суб`єкта звернення із заявою про відкриття провадження у такій справі) покладається обов`язок підтверджувати обставини його неплатоспроможності чи її загрози доказами у відповідному (достатньому) обсязі, у тому числі первинними документами, задля забезпечення перевірки господарським судом підстав та моменту виникнення зазначених боржником грошових вимог кредиторів, встановлення їх характеру та розміру (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.05.2024 у справі № 922/5486/23).

Всупереч викладеному, заявником долучено виписки з банківських установ, що не охоплюють всього періоду часу, з якого у відповідача виникла заборгованість перед кредиторами, проте первинних документів, зокрема, виписок за картковими рахунками, банківські виписки з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами, з письмовими поясненнями про скерування отриманих боржником кредитних коштів до заяви не долучено та документально не обґрунтовано, на які потреби використані кредитні кошти (на що були витрачені отримані від кредиторів кошти з моменту отримання кредиту до дати звернення до суду; здійснення платежів, пов`язаних з утриманням майна та ін.). За викладених обставин, наявні підстави для надання заявником відповідних пояснень, та доказів, на підтвердження обставин, викладених в поясненнях.

Щодо конкретизованого списку кредиторів і боржників, господарський суд зазначає нступне.

Заявником долучено конкретизований список кредиторів, звіт Українського бюро кредитних історій долученого заявником, 11.11.2025, а також копії кредитних угод, укладених між заявником та кредиторами.

Надана заявником роздруківка з сайту Українського бюро кредитних історій може бути належним, допустимим та достатнім доказом, що підтверджує обставини про суми грошових вимог кредиторів (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстави виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із договором лише в сукупності з іншими первинними документами.

Господарський суд зазначає, що у постанові Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №917/1604/21, в розділі «Щодо належності та допустимості кредитної історії для вирішення судом питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи», зазначено, що при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

Верховний Суд зазначив, що самого кредитного звіту недостатньо для підтвердження вказаних обставин, оскільки такий звіт хоч і є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами, однак може містити неповну чи недостовірну інформацію про розмір та структуру заборгованості боржника, в тому числі за основним зобов`язанням.

Відтак, заявнику належить надати до суду первинні документи з банківських та інших фінансово-кредитних установ, які підтверджують наявність та розмір заборгованості боржника, із зазначенням розміру помісячних платежів, належних до сплати та періодів прострочення.

Отже, звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог статей 76 та 77 Господарського процесуального кодексу України, що також передбачено пунктами 3 та 14 частини 3 статті 116 КУзПБ.

За результатом зіставлення вищевказаних доказів, наданих заявником на підтвердження наявності у нього заборгованості перед кредиторами, господарський суд зазначає наступне.

У конкретизованому списку кредиторів заявником зазначено наступних кредиторів: АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ", ТОВ "СІРОКО ФІНАНС", ТОВ "СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН", ТОВ «МАКС КРЕДИТ», ТОВ "ІННОВА ФІНАНС", ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА", ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР". ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ", ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ", ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", ТОВ "СЛОН КРЕДИТ", ТОВ "ФК "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ".

За змістом звіту Українського бюро кредитних історій, крім тих кредиторів, про яких зазначено у конкретизованому списку, у заявника наявна заборгованість перед АТ "Пумб", АТ "Банк Альянс", АТ "Таскомбанк", ШвидкоГроші, проте вказані фінансові установи не включені до конкретизованого списку кредиторів.

Також, у звіті Українського бюро кредитних історій та конкретизованому списку кредиторів міститься різна інформація щодо розміру заборгованості заявника перед ТОВ "Слон Кредит", ТОВ "Укр Кредит Фінанс", ТОВ "Лінеура Україна", ТОВ "Іннова Фінанс", ТОВ "Смартівей Юкрейн".

До конкретизованого списку кредиторів включено кредитора - ТОВ "Сіроко Фінанс", заборгованість перед яким дорівнює 0,00 грн.

До матеріалів заяви долучено копії кредитних угод, укладених між заявником та ТОВ «Стар Файненс Груп", АТ "Таскомбанк", ТОВ ФК "Контрактовий дім", ТОВ «Укр Кредит Фінанс», АТ «Універсал Банк», ТОВ "1 Безпечене агенство необхідних кредитів", ТОВ ФК "Є Гроші", АТ "Ідея Банк", ТОВ "Іннова Фінанс", ТОВ "Лінеура Україна", ТОВ "Макс Кредит», ТОВ "Манівео Швидка фінансова допомога", ТОВ "Мілоан", ТОВ "Оптимальні кредити", АТ "Пумб", ТОВ "Селфі Кредит", ТОВ "Сіроко Фінанс", ТОВ "Слон Кредит". При цьому, з наданих кредитних договорів не вбачається за можливе встановити факт укладання кредитних договорів з усіма кредиторами, яких заявник зазначив у конкретизованому списку кредиторів, адже заявником надано не всі кредитні договори, які підтверджують отримання заявником кредитів від зазначених ним у конкретизованому списку кредиторів.

За викладених обставин, господарський суд зазначає, що боржником не надано усіх договорів, укладених боржником із кредиторами згідно переліку вказаному у конкретизованому списку кредиторів і боржників, розрахунків заборгованості та інших доказів, що підтверджують наявність та розмір заборгованості боржника, із зазначенням розміру помісячних платежів, належних до сплати та періодів прострочення, а надані докази за своїм змістом містять різну інформацію щодо кредиторів заявника та розміру заборгованості щодо кожного з них.

Між тим, звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність, фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог ст. 76-77 ГПК України, що також передбачено пп. 2-14 ч. 3, ч. 4, 5 ст. 116 КУзПБ.

Норми КУзПБ не містять відкладальної умови для надання доказів неплатоспроможності боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця, оскільки такі докази повинні бути подані виключно разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Подання боржницею при зверненні до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність лише кредитного звіту та частини договорів, без додавання інших документів (які стали підставою виникнення грошового зобов`язання у розумінні статті 1 КУзПБ) для належного підтвердження розміру заборгованості цього боржника (в тому числі за основним зобов`язанням), підстав виникнення зобов`язань та строків їх виконання, є недостатнім для доведення відповідних обставин та, як наслідок, встановлення судом наявності підстав для відкриття провадження у такій справі. Аналогічний висновок наведено у постановах Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №917/1604/21, від 13.05.2024 у справі №922/5486/23.

Поряд з цим, слід зазначити, що боржник долучив до заяви, зокрема, копії кредитних договорів та докази листування боржника з фінансовими установами, які не включені боржником до переліку установ, перед якими у боржника наявна непогашена заборгованість, тому, за відсутності відповідних пояснень боржника не вбачається за можливе встановити, на підтвердження яких саме обставин, такі докази долучено боржником до заяви.

Враховуючи викладене, зазначені у конкретизованому списку кредиторів відомості щодо розміру заборгованості перед кредиторами потребують уточнення, зокрема коректного зазначення переліку кредиторів; зазначення щодо кожного кредитора суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за тілом кредиту, нарахованих відсотків та суми неустойки (штрафу, пені) окремо) та належного документального підтвердження наявності заборгованості та розміру заборгованості боржника, із зазначенням розміру помісячних платежів, належних до сплати та періодів прострочення.

За викладених обставин, наявні підстави для надання заявником уточненого конкретизованому списку кредиторів з урахуванням вищевказаних обставин, відповідних пояснень, та доказів, на підтвердження обставин, викладених в поясненнях.

Щодо відомостей з АСВП про наявність/відсутність виконавчих проваджень, господарський суд зазначає, що заявником не надано інформації щодо наявності/відсутності виконавчих проваджень, за якими заявник є стягувачем/боржником.

Щодо декларацій про майновий стан боржника, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 116 КУзПБ до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, серед іншого, додається декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства.

Згідно з частиною 5 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства, декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували року подання до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Боржник також подає декларацію про майновий стан за рік, в якому подається заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, станом на перше число місяця, що передує місяцю подання заяви до суду.

До членів сім`ї боржника належать особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, інші особи, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких з боржником не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Відповідно до п.п.6, 8 Приміток до затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 №2627/5 форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, під членами сім`ї боржника розуміються особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі, якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, інші особи, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких з боржником не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі. Боржник за розділами декларації зазначає всю інформацію про членів сім`ї, яка йому відома та яку він може отримати з офіційних джерел (правовстановлюючі документи, відповідні державні реєстри).

Інформація, яка міститься в державних реєстрах прав на нерухоме майно, рухоме майно тощо має офіційний характер, тож з метою забезпечення повноти та достовірності відомостей та усунення сумнівів у наявності прихованих активів, така інформація має бути отримана боржником та відображена в декларації про майновий стан, а в подальшому належно перевірена керуючим реструктуризацією задля складання звіту про результати перевірки декларації боржника.

При цьому саме на боржникові у справі про неплатоспроможність фізичної особи лежить обов`язок якнайповнішого розкриття суду та його кредиторам інформації про свій майновий стан та стан осіб, зазначений боржником у декларації (постанова Верховного Суду від 03.08.2023 у справі №926/2987-б/20).

Всупереч викладеному, за змістом наданих декларацій про майновий стан боржника за 2023 рік, за 2024 рік, за 2025 рік відсутня інформація про доходи, майно та витрати матері та брата заявника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , також відсутні докази неможливості отримання вказаної інформації стосовно матері та брата з відповідних реєстрів та офіційних джерел відсутні.

За викладених обставин, наявні підстави для надання заявником відповідних пояснень, та доказів, на підтвердження обставин, викладених в поясненнях, а також внесення відповідних коригувань до декларацій та зазначення інформації про доходи, майно і витрати членів сім`ї у відповідності до пунктів 6, 8 наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5 "Про затвердження форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність".

Також, за змістом наданих матеріалів заявником долучено свідоцтво від 24.09.2025, відповідно до якого батько заявника - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За змістом декларації про майновий стан боржника за 2023 рік, заявником не зазначено інформації про доходи, майно і витрати, що мали місце у період з 01.01.2023 року по 02.04.2023 року, докази неможливості отримання вказаної інформації з відповідних реєстрів та офіційних джерел відсутні.

За викладених обставин, наявні підстави для надання заявником відповідних пояснень, та доказів, на підтвердження обставин, викладених в поясненнях, а також внесення відповідних коригувань до декларацій. Крім того, декларації про майновий стан боржника за 2024 рік, за 2025 рік підлягають коригуванню в частині зазначення членів сім`ї боржника з урахуванням свідоцтва від 24.09.2025 про смерть батька заявника - ОСОБА_5 .

Також, за змістом розділу XIV декларацій за 2023 рік, за 2024 рік, за 2025 рік, заявником не заповнено розділи - "Витрати на придбання майна, товарів або оплату послуг", "Витрати на утримання майна", "Витрати на побутові потреби". Так, слід зазначити, що наявність визначень "-" у кожному з вказаних розділів свідчить про відсутність таких витрат у заявника, що не узгоджується з визначеною заявником у плані реструктуризації щомісячною сумою на задоволення побутових потреб - 8 328, 00 грн. Більш того, відсутність витрат на побутові потреби, витрат на утримання майна та/або інших витрат заявника не узгоджується з твердженнями заявника про необхідність постійного отримання кредитних коштів у фінансових установах, адже за відсутності побутових витрат, витрат на майно та/або інших витрат заявника, не вбачається за можливе встановити обставини, за яких заявник має постійну необхідність в отриманні кредитних коштів, що зумовлює необхідність надання боржником відповідних пояснень, а також внесення відповідних коригувань до декларацій.

Суд, водночас, окремо зауважує, що інститут надання фізичною особою декларації про майновий стан боржника за останні три роки разом із заявою про визнання її неплатоспроможною обумовлений, передусім, необхідністю визначення обсягів майнових активів боржника з метою ефективного здійснення процедури погашення боргів такої особи, зокрема шляхом їх реструктуризації та подальшого задоволення грошових вимог кредиторів.

Саме тому реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи.

Подання декларації про майновий стан надає можливість не лише встановити перелік та вартість майна, стан доходів та витрат на відповідну дату, а й динаміки розміру активів за відповідний період (постанови Верховного Суду від 22.09.2021 у справі №910/6639/20, від 01.09.2021 у справі №917/2088/19).

Підсумовуючи викладене, господарський суд встановив, що заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не відповідає вимогам ст.ст. 115, 116 КУзПБ.

Господарський суд звертає увагу на те, що ненадання всіх доказів до заяви про відкриття провадження у справі унеможливлює для господарського суду здійснити перевірку обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясувати наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

При постановленні даної ухвали судом прийнято до уваги прецедентні рішення Європейського суду з прав людини у справах Осман проти Сполученого Королівства від 28.10.98 та Креуз проти Польщі від 19.06.2001. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Обмеженням права на доступ до суду в даному конкретному випадку є визначені в ГПК України та КУзПБ вимоги до заявника при зверненні до суду дотриматися правил складення заяви та додатків до неї (дотриматися форми і змісту), зокрема, чітко та у точній відповідності виконати вимоги щодо викладу конкретних обставин про виникнення боргу і про розмір заборгованості перед кожним кредитором, а також щодо зазначення у заяві і додання до заяви зі складенням повного переліку конкретних доказів цих обставин у формі оригіналу чи належним чином посвідченої копії.

Відповідно до частини 3 статті 37 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За змістом частини 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч.2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи те, що заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не відповідає вимогам ст.ст. 115, 116 КУзПБ, господарський суд вважає за необхідне залишити її без руху, повідомити заявника про допущені недоліки та надати десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для їх усунення, а також попередити заявника про те, що у випадку ненадання доказів на підтвердження усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася з даною заявою.

У зв`язку з плановими відключеннями електроенергії у Господарському суді Дніпропетровської області, ухвала суду складена 02.02.2026.

Керуючись статтями 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, частини 4 статті 34, 116 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.Заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність - залишити без руху.

2. Заявнику не пізніше десяти днів з моменту отримання ухвали суду усунути недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у встановлений строк, надавши суду:

- докази на підтвердження витрачання коштів, отриманих від кредиторів, перед якими наявна заборгованість, згідно з поданим деталізованим списком кредиторів (на що були витрачені отримані від кредиторів кошти з моменту отримання кредиту до дати звернення до суду; здійснення платежів, пов`язаних з утриманням майна та ін.);

- уточнений конкретизований список кредиторів відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.116 КУзПБ з урахуванням обставин, викладених у мотивувальній частині ухвали суду;

- письмові пояснення щодо заборгованості перед кредиторами, зазначеними у конкретизованому списку, з посиланням на відповідні доказів, на підтвердження обставин, викладених в поясненнях;

- належні докази щодо кожного кредитора окремо із документальним підтвердженням суми заборгованості, підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором (первинних документів - кредитних договорів укладених боржником із кредиторами) згідно переліку вказаному у конкретизованому списку кредиторів і боржників.

- докази на підтвердження отримання інформації з відповідних офіційних джерел про наявінсть/відсутність рухомого майна членів його сім`ї боржика;

- докази на підтвердження отримання інформації з відповідних офіційних джерел про наявінсть/відсутність нерухомого майна членів сім`ї боржника;

- довідки відповідного податкового органу про доходи, що підтверджують інформацію про суми доходів членів сім`ї боржника;

- декларації про майновий стан за три роки (за кожен рік окремо), що передували поданню до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, заповнені з урахуванням приміток до форми декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 №2627/5, та внесенням до відповідних розділів декларації відомостей, які зазначені в мотивувальній частині даної ухвали;

- письмові пояснення щодо наявності/відсутності витрат на побутові потреби, витрат на утримання майна та/або інших витрат заявника.

3. Роз`яснити заявнику, що у випадку невиконання заявником вимог суду про усунення недоліків заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Ухвала набирає законної сили 02.02.2026 та не підлягає оскарженню.

Суддя А.В. Суховаров