УХВАЛА

м. Київ

02.02.2026Справа № 910/10370/25
За заявою Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення виконання рішення у справі №910/10370/25,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ САН"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

про стягнення 27904356,71 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гарашко Т.В.

Представники сторін:

від стягувача - Маркова Т.Л.

від боржника (заявника) - Ковальчук Ю.О.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Державного підприємства "Гарантований покупець" (далі - боржник) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ САН" (далі - стягувач) 18683378,90 грн основного боргу, 2248699,79 грн 3% річних, 6853783,32 грн інфляційних втрат, 66653,27 грн пені, 51841,43 грн 7% штрафу за договором №478/01 про продаж електроенергії від 02.08.2019, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань вчасно оплатити поставлену йому електроенергію.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.11.2025 позов задоволено частково та стягнуто з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ САН" 18683378,90 грн боргу, 4904765,11 грн інфляційних втрат, 1431918,94 грн 3% річних, а також 300240,75 грн судового збору та 44831,82 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Через систему "Електронний суд" 30.12.2025 від відповідача надійшла заява про відстрочення виконання рішення у справі, у якій останній просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2025 у справі №910/10370/25 строком на один рік з моменту ухвалення рішення.

Ухвалою суду від 13.01.2026 вказану заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 02.02.2026, а також запропоновано стягувачу надіслати свої письмові заперечення на заяву боржника про відстрочення виконання рішення.

Через систему «Електронний суд» 16.01.2026 від стягувача надійшли письмові заперечення на заяву про відстрочення виконання рішення суду.

Так, заперечуючи щодо задоволення заяви Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення виконання рішення у справі стягувач зазначає про те, що ДП «Гарантований покупець» не надає жодних гарантій та доказів на підтвердження того, що внаслідок такого відстрочення рішення суду у даній справі буде виконано та погашено заборгованість перед позивачем після зазначеного терміну, натомість дії боржника, які спрямовані на звернення до суду із заявою про відстрочення виконання рішення у цій справі вбачаються стягувачем як зловживання процесуальним правом з метою затягування виконання рішення суду, огляду на наступне.

У поданих запереченнях представник стягувача звертає увагу суду, що заборгованість боржника перед стягувачем виникла у 2022-2023 роках, яка за увесь період часу добровільно не була ним погашена, а тому вже у примусовому судовому порядку, на підставі рішення суду від 26.11.2026 у справі №910/10370/25 ДП «Гарантований покупець» було зобов`язано погасити борг перед ТОВ "ЕНЕРДЖІ САН".

З вище наведеного вбачається, що фактично борг за спірним договором в частині сплати вартості поставленої позивачем електроенергії за «зеленим» тарифом у боржника існує вже більше чотирьох років, які таким чином вказують на недобросовісність та бездіяльність боржника, як суб`єкта господарювання, оскільки жодних заходів та дій, які спрямовані на погашення заборгованості перед стягувачем боржником протягом усього часу не вживалися.

Доводи ДП «Гарантований покупець» про відсутність коштів та тяжкий фінансовий стан не є винятковими обставинами, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та не є підставою для відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Обґрунтовуючи свою скрутне фінансове становище заявник долучив Звіт про фінансовий станом на 30.09.2024, однак стягувач у своїх запереченнях звертає увагу суду, що вказані звіти не містить даних про збитки Підприємства та не підтверджують жодних підстав для надання відстрочки виконання рішення суду.

Водночас, відповідно до інформації, розміщеної на офіційному сайті Державного підприємства "Гарантований покупець" вбачається, що останній активно сплачує кошти виробникам енергії з відновлюваних джерел енергії, зокрема, 31.10.2025 ДП «Гарантований покупець» здійснило оплату коштів виробникам з ВДЕ на загальну суму 493,9 млн. грн. Оплату за електричну енергію серпня 2025 року здійснено за рахунок коштів, отриманих від НЕК «УКРЕНЕРГО» як оплату за послугу цього місяця 2025 року.

Таким чином, з цього слідує, що вище наведені відомості свідчать про те, що у боржника наявні кошти для погашення боргу перед стягувачем, але останній вживає усі процесуальні заходи з метою затягування та відтермінування погашення заборгованості перед стягувачем.

Водночас, як зазначає стягувач неотримання коштів від боржника негативно вплине на господарську діяльність ТОВ "ЕНЕРДЖІ САН".

Також у наведених запереченнях стягувач зазначає, що посилання боржника, що внаслідок збройної агресії РФ проти України, яка спричинила тяжкі наслідки для енергетичного сектору та господарської діяльності учасників ринку електричної енергії не є винятковою обставиною, що ускладнює виконання рішення або роблять його неможливим, та не є підставою для відстрочки або розстрочки виконання рішення, оскільки військова агресія Росії проти України та запровадження воєнного стану має негативний влив не лише на діяльність боржника, а й на діяльність стягувача, який також є суб`єктом підприємницької діяльності та має важливе значення для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

На підставі вище наведеного, стягувач у своїх запереченнях посилається на необхідності дотримання розумного балансу між інтересами сторін, а тому відстрочення виконання рішення у цій справі призведе до негативних наслідків господарської діяльності ТОВ "ЕНЕРДЖІ САН", у зв`язку з чим останній просить суд відмовити у задоволенні заяви Державного підприємства «Гарантований покупець» про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/10370/25.

У судове засідання 02.02.2026 призначене для розгляду вище наведеної заяви з`явилися представники сторін та надали усні пояснення у справі.

Представник боржника підтримав заяву про відстрочення виконання рішення у справі та просив суд її задовольнити.

Представник стягувача заперечував проти задоволення заяви, з підстав наведених у письмових запереченнях від 16.01.2026.

Розглянувши заяву Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення виконання рішення суду та додані до неї матеріали, заслухавши усні пояснення представників сторін та беручи до уваги письмові заперечення стягувача, суд дійшов висновку відмовити в її задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Європейський суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до положень статті 331 ГПК України задоволення заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення, враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Таким чином, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Обґрунтовуючи подану заяву про відстрочення виконання рішення у цій справі, ДП "Гарантований покупець" посилається на сукупність таких обставин:

- часткова оплата ДП «Гарантований покупець» вартості послуг за спірний період перед позивачем;

- відсутність в Положенні про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії, що здійснюють операції з експорту електричної енергії, для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії протягом дії воєнного стану джерела для покриття витрат на оплату 3 % річних та інфляційних втрат за договорами, укладеними на виконання спеціальних обов`язків на ринку електричної енергії;

- необхідність підтримання фіксованої ціни на електричну енергію для побутових споживачів на рівні, визначеному Положенням ПСО;

- фінансування діяльності ДП «Гарантований покупець» здійснюється лише в межах кошторису затвердженого Регулятором (ст.65 Закону України "Про ринок електричної енергії");

- відсутність вини щодо несвоєчасної оплати послуг та складний фінансовий стан ДП «Гарантований покупець»;

- участь ДП «Гарантований покупець» у функціонуванні критичної сфери інфраструктури;

- у період дії воєнного стану ДП «Гарантований покупець» безпосередньо бере участь у функціонуванні критичної сфери інфраструктури (здійснює забезпечення населення України доступною електричною енергією за фіксованим пільговим тарифом), а тому внаслідок збройної агресії РФ господарська діяльність учасників ринку електричної енергії ускладнена або взагалі неможлива;

- надання Регулятором настанови щодо заборони нарахування та стягнення штрафних санкцій в період воєнного стану згідно з постановою НКРЕКП від 25.02.2022 № 332, що істотно ускладнюють виконання рішення.

За твердженнями боржника вище вказані вище обставини є достатньо винятковими для задоволення вказаної заяви, а відстрочення виконання рішення у справі №910/10370/25 строком на один рік з дня його ухвалення у справі жодним чином не порушить інтереси сторін, а навпаки забезпечить баланс, що буде співмірним можливості поновлення порушеного права стягувача з можливістю боржника забезпечити таке поновлення.

Водночас примусове списання коштів без відстрочення виконання рішення під час складних умов воєнного стану за твердженнями боржника, ще більше ускладнить ситуацію на ринку електричної енергії та призведе до недоотримання багатьма учасниками ринку коштів внаслідок неможливості здійснення ДП «Гарантований покупець» господарської діяльності в критичній сфері енергетичної інфраструктури, що загалом призведе до порушення балансу розрахунків на ринку електричної енергії та в подальшому унеможливить виконання ним своїх зобов`язань на ринку електричної енергії.

У зв`язку з чим, останній просить суд відстрочити виконання рішення від 26.11.2025 у справі №910/10370/25 строком на один рік з моменту його ухвалення.

Згідно з положеннями частин 1, 3 - 5 ст. 331 ГПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Вище наведеними нормами ГПК України встановлено, що відстрочення виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Підставами для задоволення заяви про відстрочку, розстрочку виконання рішення можуть бути обставини, якими його виконання ускладнюється чи видається неможливим. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Питання про відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

За змістом ч.1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи зазначене вище, оцінивши обґрунтування заявника та беручи до уваги письмові заперечення стягувача від 16.01.2026 на заяву про відстрочення виконання рішення суду, суд дійшов висновку, що наведені заявником доводи не підтверджують наявності жодних обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять неможливим своєчасного його виконання у розумінні частини 2 статті 331 ГПК України.

Як неодноразово підкреслював Європейський суд з прав людини, присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже, сама можливість надання відстрочки/розстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

Водночас, повно та всебічно оцінивши надані докази заявником докази на підтвердження ускладнення виконання судового рішення, у розумінні наведених вище приписів законодавства, суд дійшов висновку, що останнім не обґрунтовано в чому полягає виключність обставин, якими він обґрунтовує свою вимогу щодо відстрочення виконання рішення. А факт відсутності у ДП «Гарантований покупець» бюджетного фінансування чи будь-яких інших надходжень коштів від його контрагентів не виправдовує бездіяльність останнього і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, про що зазначав Європейський суд з прав людини у рішеннях «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» та «Бакалов проти України» та не є тими виключними обставинами, з якими приписи статті 331 ГПК України пов`язують можливість надання відстрочки.

Судом також спростовуються твердження відповідача про те, що ДП «Гарантований покупець» бере участь у функціонуванні критичної сфери інфраструктури, оскільки суд звертає увагу останнього, що не лише він бере участь у функціонуванні критичної сфери інфраструктури в умовах воєнного стану, а й стягувач також є відповідальною юридичною особою на ринку електричної енергії на господарську діяльність якої так само негативно впливають наслідки, пов`язані з військовою агресією РФ.

Частиною 2 статті 617 ЦК України передбачено, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

Таким чином, наведені відповідачем підстави для відстрочення виконання судового рішення, зокрема, відсутність джерел фінансування, необхідність часу для включення відповідних видатків в кошторис, тяжкий фінансовий стан, не є в даному випадку тими виключними обставинами, які давали би підстави для відстрочення виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

З огляду на вище наведені обставини, з урахуванням принципів розумності, балансу інтересів сторін та права на справедливий судовий розгляд, яке може бути порушене у випадку довготривалого невиконання рішення суду, суд вважає, що заява Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення виконання рішення у справі №910/10370/25 не містить належних та допустимих доказів на підтвердження викладених в ній обставин, а викладені в ній обставини не є винятковими.

У зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що не вбачає правових підстав для відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2025 у справі №910/10370/25 та відмовляє у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст.74, 76, 233-235, 331, 232-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2025 у справі №910/10370/25 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Сташків Р.Б.