номер провадження справи 34/212/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2026 Справа № 908/3552/25

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О.,

розглянувши у письмовому провадженні, без виклику сторін, справу № 908/3552/25

за позовом: Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (Концерн РРТ), ідентифікаційний код юридичної особи 01190043 (вул. Дорогожицька, 10, м. Київ, 04112) в особі Дніпропетровської філії Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (Концерн РРТ), код 34965381 (вул. Телевізійна, 3, м. Дніпро, 49010)

до відповідача: Дочірнього підприємства «Телерадіокомпанія «НБМ-Запоріжжя» підприємтсва з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «НБМ-Запоріжжя», ідентифікаційний номер юридичної особи 36447695 (вул. Дмитра Апухтіна, буд. 8А, офіс 105, м. Запоріжжя, 69057)

про стягнення 358 142 грн 40 коп.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області 27.11.2025 надійшов позов Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (Концерн РРТ) в особі Дніпропетровської філії Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (Концерн РРТ) про стягнення з Дочірнього підприємства «Телерадіокомпанія «НБМ-Запоріжжя» підприємтсва з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «НБМ-Запоріжжя» 358 142 грн 40 коп. боргу за надані послуги за Договором № 55/24 від 01.01.2024.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2027 справу № 908/3552/25 передано на розгляд судді Науменку А.О.

02.12.2025 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Сторони належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.

Позивач повідомлений про відкриття провадження у даній справі через електронний кабінет 02.12.2025.

Відзив на адресу суду від відповідача не надійшов, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача не надходило.

Згідно ст. 165, 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

Також судом враховано, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі Смірнова проти України).

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі Красношапка проти України, від 02.12.2010 Шульга проти України, від 21.10.2010 Білий проти України).

Згідно ст. 165, 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За таких обставин, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Статтею 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

30.01.2026 судом ухвалено рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Дніпропетровською філією Концерну радіомовлення радіозв`язку та телебачення (далі - Позивач, Виконавець) та Дочірнім підприємством «Телерадіокомпанія «НБМ-Запоріжжя» Підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «НБМ» (далі - Відповідач, Замовник) укладено Договір №55/24 від 01.01.2024 (далі Договір), предметом якого є надання послуг з розповсюдження в цифровому форматі (стандарти ОУВ-Т2/МРЕС-4) телевізійної програми Замовника у повному обсязі та без будь-яких змін аудіовізуального ряду на каналі мовлення багатоканальної телемережі, розбудованої Виконавцем.

Відповідно до п. 3.1 Договору, ціна Договору встановлюється за домовленістю Сторін і визначається в Додатку № 1, який є невід`ємною частиною даного Договору та може бути переглянута Сторонами за взаємною згодою.

Договірна ціна на послуги з розповсюдження в цифровому форматі телевізійної програми в 2024 році за одну годину мовлення становить 34,00 грн без ПДВ (Додаток №1 до Договору).

Згідно з п.2.4 «к» Договору «Права та обов`язки сторін» Замовник зобов`язався здійснювати розрахунки за надані Виконавцем послуги в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені даним Договором.

Пунктом 5.9 Договору визначено, що оплата за послуги перераховується Замовником Виконавцю щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

Заявником були надані визначені Договором №55/24 послуги з розповсюдження в цифровому форматі телевізійної програми відповідно до умов укладеного між Сторонами Договору.

На виконання умов Договору, Позивачем були виставлені Відповідачеві рахунки:

- № 80 від 31.01.2024 на суму 30 355,20 грн,

-№ 161 від 29.02.2024 на суму 28 396,80 грн,

-№305 від 31.03.2024 на суму 30 314,40 грн,

- № 368 від 30.04.2024 на суму 29 376,00 грн,

- № 422 від 31.05.2024 на суму 30 110,40 грн,

- № 499 від 30.06.2024 на суму 29 376,00 грн,

-№621 від 31.07.2024 на суму 30 355,20 грн,

- № 677 від 31.08.2024 на суму 30 355,20 грн.,

- № 787 від 30.09.2024 на суму 30 376,00 грн,

- № 852 від 31.10.2024 на суму 30 396,00 грн,

- № 925 від 30.11.2024 на суму 29 376,00 грн,

- №979 від 31.12.2024 на суму 30 355,20 грн.

Станом на 05.11.2025 рахунки не були оплачені.

Згідно з п.5.2. Договору Виконавець щомісячно складає Акт прийому-передачі наданих послуг і направляє рахунок і Акт Замовнику електронною поштою з подальшим відправленням рахунку і Акту рекомендованим листом з повідомленням поштою. Сторони дійшли згоди, що дата відправлення рахунку і акту електронною поштою є датою їх отримання.

Згідно з п.5.3. Договору Замовник у триденний строк після отримання рахунку і Акту електронною поштою, розглядає їх і, у випадку відсутності зауважень або заперечень, сплачує рахунок. За наявністю зауважень або заперечень до рахунку або Акту Замовник протягом трьох днів після їх отримання, складає протокол зауважень та/або заперечень і направляє його Виконавцю для врегулювання розбіжностей, що виникли (на електронну пошту. В разі не досягнення згоди Сторонами, спірні питання вирішуються в судовому порядку.

Згідно з п.5.4. Договору у разі неотримання Виконавцем протоколу зауважень та/або заперечень від Замовника в строк, зазначений п.5.3 цього Договору, послуга вважається прийнятою Замовником в обсязі, визначеному Актом прийняття наданих послуг, а сума, що зазначена в Акті, вважається узгодженою Сторонами і підлягає оплаті.

Відповідно до п. 10.1 Договору, цей Договір діє з « 01» січня 2024 року по « 31» грудня 2024 року включно, а в частині виникнення фінансових зобов`язань по договору - до їх повного виконання.

На виконання умов укладеного Договору №55/24, Позивачем на адресу Відповідача були направлені поштою (в тому числі електронною) вищезазначені рахунки та акти виконаних робіт, однак Відповідач отримані рахунки не сплатив, акти виконаних робіт не повернув, не надав жодних заперечень на акти та не зазначив про будь-які зауваження до них.

Враховуючи наявність заборгованості Відповідача перед Позивачем за укладеним Договором в сумі 358 142,40 грн, Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Стягнення з Відповідача на користь Позивача 358 142 грн 40 коп. за надані послуги за період з січня 2024 по грудень 2024 було предметом позовних вимог у даній справі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з такого.

Спірні правовідносини сторін є господарськими і виникли за Договором № 55/24 від 01.01.2024, який за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України також передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як свідчать матеріали справи, Заявником були надані Відповідачеві визначені Договором №55/24 послуги з розповсюдження в цифровому форматі телевізійної програми відповідно до умов укладеного між Сторонами Договору.

Пунктом 5.9 Договору визначено, що оплата за послуги перераховується Замовником Виконавцю щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

На виконання умов Договору, Позивачем були виставлені Відповідачеві рахунки:

- № 80 від 31.01.2024 на суму 30 355,20 грн,

-№ 161 від 29.02.2024 на суму 28 396,80 грн,

-№305 від 31.03.2024 на суму 30 314,40 грн,

- № 368 від 30.04.2024 на суму 29 376,00 грн,

- № 422 від 31.05.2024 на суму ЗО 110,40 грн,

- № 499 від 30.06.2024 на суму 29 376,00 грн,

-№621 від 31.07.2024 на суму 30 355,20 грн,

- № 677 від 31.08.2024 на суму 30 355,20 грн.,

- № 787 від 30.09.2024 на суму 30 376,00 грн,

- № 852 від 31.10.2024 на суму 30 396,00 грн,

- № 925 від 30.11.2024 на суму 29 376,00 грн,

- №979 від 31.12.2024 на суму 30 355,20 грн.

Згідно з роздруківкою про направлення на електронну пошту та рекомендованими повідомленнями, Відповідачем отримано оригінали рахунків та актів.

Рахунки не були оплачені. Акти не повернуті.

Оригінали 12 рахунків та 24 отримані Відповідачем, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення.

Таким чином, Відповідач в порушенням умов Договору не розрахувався за надані Позивачем послуги у встановлений Договором строк, у зв`язку з чим, заборгованість Відповідача перед Позивачем за період з січня по грудень 2024 складає 358 142,40 грн.

Згідно з ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було змінено назву статті 79 ГПК «Достатність доказів» на нову «Вірогідність доказів» та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування «вірогідності доказів».

Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

ВС зауважив, що тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 904/2357/20.

Таким чином, суд, оцінивши в сукупності, надані позивачем докази в підтвердження факту надання послуг за Договором, враховуючи відсутність оплати за надані послуги, а також відсутність будь-яких заперечень щодо відповідних послуг (обсягу, якості) з боку Відповідача, дійшов до висновку про правомірність заявлених позовних вимог.

Отже, вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача 358 142 грн 40 коп. боргу за надані послуги підлягають задоволенню.

Судовий збір за позовом відноситься на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Телерадіокомпанія «НБМ-Запоріжжя» підприємтсва з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «НБМ-Запоріжжя», ідентифікаційний номер юридичної особи 36447695 (вул. Дмитра Апухтіна, буд. 8А, офіс 105, м. Запоріжжя, 69057) на користь Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (Концерн РРТ), ідентифікаційний код юридичної особи 01190043 (вул. Дорогожицька, 10, м. Київ, 04112) в особі Дніпропетровської філії Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (Концерн РРТ), код 34965381 (вул. Телевізійна, 3, м. Дніпро, 49010) 358 142 (триста п`ятдесят вісім тисяч сто сорок дві) грн 40 коп. боргу за надані послуги та 5 372 (п`ять тисяч триста сімдесят дві) грн 14 коп. судового збору. Видати наказ.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 30.01.2026.

Суддя А.О. Науменко