ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" лютого 2026 р.м. ХарківСправа № 922/312/26
Господарський суд Харківської області у складі

судді Чистякової І.О.

розглянувши заяву Харківської обласної прокуратури про забезпечення позову по справі

за позовом Першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури (вул. Богдана Хмельницького, 4, м. Харків, 61001, ідентифікаційний код 02910108) в інтересах держави в особі Харківської обласної військової (державної) адміністрації (вул. Сумська, 64, м. Харків, 61002, ідентифікаційний код 23912956) 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні позивача - Департамент культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації (майдан Свободи, 5, Держпром, 1-й під`їзд, 4-й поверх, м. Харків, 61022, ідентифікаційний код 02230856)
до 1. Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вул. Космічна, 21, 2 під`їзд, 8-9 поверх, м. Харків, 61145, ідентифікаційний код 39792822), 2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), 3. Фермерського господарства "Агрофортуна 2021" (вул. Полтавська, 98, м. Валки, Богодухівський район, Харківська область, 63002, ідентифікаційний код 44083201), 4. Валківської міської ради (вул. Харківська 16, м. Валки, Богодухівський район, Харківська область, 63002, ідентифікаційний код 04058657)
про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди, визнання незаконним та скасування рішення, скасування речових прав, повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Харківської обласної прокуратури звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Харківської обласної військової (державної) адміністрації (позивач) до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (відповідач-1), ОСОБА_1 (відповіач-2), Фермерського господарства "Агрофортуна 2021" (відповідач-3), Валківської міської ради (відповідач-4), в якій прокурор просить суд:

усунути перешкоди власнику державі в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації () у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :01:000:0712 площею 34,4280 га, розташованою на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області, шляхом:

1. Визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 27.09.2016 № 10179-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду";

2. Визнання недійсним договору оренди землі від 05.10.2016, укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області () та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яким передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0712 площею 34,4280 га, розташовану на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області (запис про інше речове право від 08.10.2016 № 16826476, внесений державним реєстратором Валківської районної державної адміністрації Харківської області Шевченко О.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.10.2016 № 31797330);

3. Визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 28.12.2020 № 52-ОТГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" в частині передачі у комунальну власність в особі Валківської територіальної громади в особі Валківської міської ради земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0712 площею 34,4280 га;

4. Визнання незаконним та скасування рішення Валківської міської ради від 03.11.2023 № 1291 "Про надання гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області" в частині надання в оренду гр. ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0712 площею 34,4280 га;

5. Визнання недійсним договору оренди землі від 01.12.2023, укладеного між Валківською міською радою () та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яким передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0712 площею 34,4280 га, розташовану на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області (запис про інше речове право від 16.12.2023 № 53053080, внесений державним реєстратором Валківської міської ради Харківської області Шевченко О.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.12.2023 № 70829385; реєстрація виправлення іншого речового права від 16.12.2023, відомості внесено державним реєстратором Валківської міської ради Харківської області Шевченко О.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.03.2024 № 70829385 - додано Орендар: Фермерське господарство "Агрофортуна-2021" ();

6. Скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0712 площею 34,4280 га, розташовану на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212), а саме права власності Валківської міської ради () (запис про право власності від 13.01.2021 № 40165155, внесений державним реєстратором Валківської районної державної адміністрації Харківської області Шевченко О.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.01.2021 № 56202429) та права оренди Фермерського господарства "Агрофортуна-2021" () (запис про інше речове право від 16.12.2023 № 53053080, внесений державним реєстратором Валківської міської ради Харківської області Шевченко О.В., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.12.2023 № 70829385), з припиненням речових прав Валківської міської ради () та Фермерського господарства "Агрофортуна-2021" () та закриттям розділу № 212 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

7. Скасування в Державному земельному кадастрі реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0712 площею 34,4280 га, розташованої на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області, з припиненням речових прав Валківської міської ради (), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), Фермерського господарства "Агрофортуна-2021" ();

8. Зобов`язання Валківської міської ради (), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), Фермерського господарства "Агрофортуна-2021" () повернути державі в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації () земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0712 площею 34,4280 га, розташовану на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області.

Разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, в якій прокурор просить суд:

1. Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0712 площею 34,4280 га, розташовану на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212), шляхом заборони відчуження, реєстрації похідних прав, поділу, об`єднання та вчинення інших реєстраційних дій до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили.

2. Заборонити Валківській міській раді (), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), Фермерському господарству "Агрофортуна-2021" () та будь-яким іншим особам здійснювати на земельній ділянці з кадастровим номером :01:000:0712 площею 34,4280 га, розташованій на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади 17 Богодухівського району Харківської області, будь-які сільськогосподарські, будівельні чи земельні роботи, пов`язані із пошкодженням грунтового покриву вказаної земельної ділянки або інші роботи, що можуть призвести до знищення або пошкодження розташованого на ній об`єкту культурної спадщини - пам`ятки археології місцевого значення - поселення та могильник "Війтенки-1", до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили.

Прокурор просить судовий збір за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову стягнути з відповідачів на користь Харківської обласної прокуратури та залучити до участі у справі Департамент культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації () у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Ухвалою суду від 04.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/312/26. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації ().

Розглянувши заяву Харківської обласної прокуратури про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

В обгрунтування заяви про забезпечення позову прокурором зазначено, зокрема, що оскільки предметом позову у справі є повернення спірної земельної ділянки державі, то існує досить висока ймовірність того, що відповідач може в будь-який момент здійснити їх відчуження на користь інших осіб, передати у користування тощо, що може значно ускладнити або зробити взагалі неможливим виконання рішення суду. Таким чином, сам факт державної реєстрації за відповідачами права комунальної власності та права оренди на майно, яке знаходиться у його власності, формально наділяє їх передбаченими законодавством необмеженими правомочностями власника (володіння, користування, розпорядження) щодо цієї ділянки, отже можливість відповідачів в будь-який момент відчужити спірну земельну ділянку та/або передати в користування (суборенду) є очевидною, беззаперечною та не потребує додаткового доведення. Враховуючи те, що державна реєстрація права комунальної власності на спірну земельну ділянку на даний час унеможливлює здійснення державою в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації законних повноважень розпорядника цієї земельної ділянки, повторне її відчуження чи здійснення інших реєстраційних дій може у майбутньому істотно ускладнити або навіть унеможливити поновлення порушених інтересів держави в особі зазначеного органу. Зазначене може призвести до необхідності залучення до участі у справі осіб, прав і інтересів яких стосуватиметься вирішення даного спору, неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення позову у зв`язку з наявністю майнового інтересу цих осіб, а також може зумовити необхідність звернення прокурора з іншим позовом для захисту порушених інтересів держави. Безконтрольне розширення кола осіб, прав і інтересів яких стосується вирішення цього спору, та/або передача права власності на майно іншім особам, які не беруть участь у даному судовому процесі, може не лише утруднити, але й зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову прокурора. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 19.12.2018 у справі № 910/9254/18. З огляду на викладене, в даному випадку наявні всі підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили. Водночас прокурором зазначено, що виходячи з принципу використання земельних ділянок за цільовим призначенням (ст. 96 ЗК України) на землях історико-культурного призначення забороняється діяльність, яка суперечить їх цільовому призначенню. Зазначені правові висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду в постанові від 26.06.2018 у справі № 914/582/17. При цьому, неприведення цільового призначення земельної ділянки у відповідність до дійсного призначення не впливає на правовий режим цієї земельної ділянки як такої, що належить до земель історико-культурного призначення, оскільки за законом такий правовий режим пов`язаний з фактом знаходження на ній пам`ятки, а не рішенням органу державної влади або місцевого самоврядування. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у п. 42 постанови від 31.07.2019 у справі № 813/4701/16. Позов прокурора спрямований не тільки на повернення земельної ділянки історико-культурного призначення у власність держави, але й на забезпечення збереження її унікальних культурних особливостей, що пов`язані з розташуванням на ній об`єкту культурної спадщини - пам`ятки археології місцевого значення - поселення та могильник "Війтенки-1". З урахуванням викладеного, перебування земельної ділянки історико-культурного призначення у комунальній власності та можливе ведення на ній сільськогосподарської діяльності або іншої діяльності (оскільки згідно з даними ДЗК наразі земельна ділянка належить до категорії земель сільськогосподарського призначення - для ведення фермерського господарства), що не відповідає її дійсному цільовому призначенню, може призвести до пошкодження та навіть знищення розташованої на ній пам`ятки археології. Отже, підставою для вжиття заходів забезпечення позову є загроза руйнації пам`ятки археології у разі початку сільськогосподарських, будівельних або інших робіт та, як наслідок, неможливість ефективного захисту інтересів держави у сфері охорони культурної спадщини у зв`язку із втратою пам`яткою археологічної та культурної цінності. При цьому негативні наслідки, до яких призведе невжиття заходів забезпечення позову, будуть невідворотними, оскільки в разі використання спірної земельної ділянки історико-культурного призначення всупереч вимог закону, що призведе до пошкодження або знищення пам`ятки археології, її відтворення буде неможливим. Таким чином, у даному випадку наявні достатні підстави для застосування такого заходу забезпечення позову як заборона відповідачу та будь-яким іншим особам здійснювати на спірній земельній ділянці будь-які сільськогосподарські, будівельні чи земельні роботи, пов`язані із пошкодженням ґрунтового покриву вказаної земельної ділянки або інші роботи, що можуть призвести до знищення або пошкодження розташованого на ній об`єкту культурної спадщини - пам`ятки археології місцевого значення - поселення та могильник "Війтенки-1".

За змістом ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Перелік заходів забезпечення позову міститься у частині першій статті 137 ГПК України.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Частиною 3 ст. 137 ГПК України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (аналогічний висновок міститься у п. 8.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20).

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 02.02.2022 у справі № 910/16868/19).

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватись з предметом та підставами позову, можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати права інших осіб.

Обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору та як наслідок ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20).

У постанові від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила, якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в такому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Разом з цим, при дослідженні наявності або відсутності підстав для забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

Як вбачається із матеріалів справи, предметом спору у цій справі є вимоги немайнового характеру, зокрема вимога про усунення перешкоди власнику державі в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації () у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :01:000:0712 площею 34,4280 га, розташованою на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області шляхом зобов`язання Валківської міської ради (), Діжиченка Олександра Миколайовича (РНОКПП НОМЕР_1 ), Фермерського господарства "Агрофортуна-2021" () повернути державі в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації () земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0712 площею 34,4280 га, розташовану на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області.

Позовні вимоги обгрунтовані зокрема тим, що земельна ділянка вибула з власності держави незаконно, враховуючи, що спірна земельна ділянка розташована в межах пам`ятки археології та не може перебувати в комунальній власності (власником є Валківська міська рада) та в оренді ОСОБА_1 , та Фермерського господарства "Агрофортуна 2021" всупереч її дійсному цільовому призначенню, держава як її законний власник вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні свого права користування та розпоряджання цією земельною ділянкою в порядку ст. 391 ЦК України та ст. 152 ЗК України шляхом визнання незаконним та скасування наказу ГУ Держгеокадастру у Харківській області, яким цю земельну ділянку передано в комунальну власність, та рішення Валківської міської ради, яким її передано в оренду для ведення фермерського господарства, визнання недійсним договору оренди, зі скасуванням державної реєстрації земельної ділянки та вказаних майнових прав, і як наслідок, зобов`язання повернути її державі в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації.

Суд зазначає, що за змістом ст. ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Метою забезпечення позову, за змістом заяви прокурора про забезпечення позову, є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів держави, пов`язане з тим, що власник спірної земельної ділянки - Валківська міська рада (відповідач-4), та орендарі спірної земельної ділянки ОСОБА_1 (відповіач-2), Фермерське господарство "Агрофортуна 2021" (відповідач-3) в будь-який момент можуть відчужити спірну земельну ділянку та/або передати в користування (суборенду).

Зазначене може призвести до необхідності залучення до участі у справі осіб, прав і інтересів яких стосуватиметься вирішення даного спору, неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення позову у зв`язку з наявністю майнового інтересу цих осіб, а також може зумовити необхідність звернення прокурора з іншим позовом для захисту порушених інтересів держави.

Безконтрольне розширення кола осіб, прав і інтересів яких стосується вирішення цього спору, та/або передача права власності на майно іншім особам, які не беруть участь у даному судовому процесі, може не лише утруднити, але й зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову прокурора.

При цьому Верховним Судом зазначено, що можливість відповідача в будь-який момент відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (зазначені висновки викладено в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22, постанові Верховного Суду від 09.06.2023 у справі № 37з-23).

За своєю суттю арешт майна - це тимчасовий захід, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження та який триває до визначення подальшої долі відповідного майна. При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх.

Крім цього Європейський суд з прав людини у низці своїх рішень нагадував, що вилучення власності в інтересах судочинства, яке не позбавляє власника його майна, а тільки тимчасово припиняє його можливості користуватися та розпоряджатися цим майном, зазвичай пов`язане із здійсненням контролю за використанням власності, що охоплюється сферою застосування другого абзацу ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Отже, допускається накладення судами арешту або інших обмежень щодо розпорядження майном особи, за умови дотримання таких вищенаведених вимог, встановлених статтею 1 Першого протоколу до Конвенції як законність, пропорційність та загальний інтерес.

Суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову, щодо яких подано заяву, сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді і в разі задоволення позову забезпечить захист прав і законних інтересів позивача.

Отже, заходи забезпечення позову, із заявою про застосування яких прокурор звернувся до суду, є розумним, адекватним та ефективним способом забезпечення позову та відповідають меті вжиття заходів щодо забезпечення позову, якою є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів заявника, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

З огляду на викладене, у даному випадку наявні достатні підстави для застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0712 площею 34,4280 га, розташовану на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212).

Водночас ураховуючи обставини, якими прокурор обгрунтовує заяву про забезпечення позову, зокрема те, що використання спірної земельної ділянки історико-культурного призначення всупереч вимог закону призведе до пошкодження або знищення пам`ятки археології, у даному випадку наявні достатні підстави для застосування такого заходу забезпечення позову як заборона Валківській міській раді (), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), Фермерському господарству "Агрофортуна-2021" () та будь-яким іншим особам здійснювати на земельній ділянці з кадастровим номером :01:000:0712 площею 34,4280 га, розташованій на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області, будь-які сільськогосподарські, будівельні чи земельні роботи, пов`язані із пошкодженням грунтового покриву вказаної земельної ділянки або інші роботи, що можуть призвести до знищення або пошкодження розташованого на ній об`єкту культурної спадщини - пам`ятки археології місцевого значення - поселення та могильник "Війтенки-1".

Необхідність вжиття зазначених вище заходів забезпечення позову безпосередньо випливає з предмету позову, нерозривно пов`язана із заявленими вимогами та спрямована на упередження настання негативних наслідків, передусім недопущення незаконного відчуження та руйнації пам`ятки археології національного значення.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 7 статті 145 ГПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

При цьому згідно з ч. 8 ст. 145 ГПК України якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження - вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Ураховуючи положення ч. ч. 7, 8 ст. 145 ГПК України вимоги прокурора щодо застосування вказаних заходів забезпечення позову - до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили, є необгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Підсумовуючи вищенаведене, зважаючи на всі критерії оцінки щодо застосовування заходів забезпечення позову, суд вважає, що заявлені прокурором (позивачем) заходи забезпечення позову відповідають положенням статей 136, 137 ГПК України, вжиття вказаних заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівності сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди заявнику, а відтак суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви прокурора про забезпечення позову частково.

Вирішуючи питання про зустрічне забезпечення, суд враховує положення ст. 141 ГПК України, згідно яких суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

За умовами ст. 141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. В ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник в порядку зустрічного забезпечення. Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

У постанові від 19.02.2019 у справі №911/1695/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вказав, що законом так само не встановлено обов`язку суду вимагати від особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (частина перша статті 141 ГПК України); відповідна вимога лише може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову.

З урахуванням усіх наявних у справі станом на цей час доказів, суд не вбачає достатніх правових підстав для вжиття зустрічного забезпечення. Разом з тим, це не виключає можливість застосування таких заходів у майбутньому за заявою заінтересованих осіб.

Керуючись ст. 74, 77, 86, 136, 137, 141, 145, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Харківської обласної прокуратури про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0712 площею 34,4280 га, розташовану на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212).

Заборонити Валківській міській раді (), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), Фермерському господарству "Агрофортуна-2021" () та будь-яким іншим особам здійснювати на земельній ділянці з кадастровим номером :01:000:0712 площею 34,4280 га, розташованій на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області, будь-які сільськогосподарські, будівельні чи земельні роботи, пов`язані із пошкодженням грунтового покриву вказаної земельної ділянки або інші роботи, що можуть призвести до знищення або пошкодження розташованого на ній об`єкту культурної спадщини - пам`ятки археології місцевого значення - поселення та могильник "Війтенки-1", до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили.

В іншій частині заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з 04.02.2026, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження відповідно до ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України.

Стягувачем за даною ухвалою є: Харківська обласна військова (державна) адміністрація (вул. Сумська, 64, м. Харків, 61002, ідентифікаційний код 23912956).

Боржниками за даною ухвалою є:

1. Валківська міська рада (вул. Харківська 16, м. Валки, Богодухівський район, Харківська область, 63002, ідентифікаційний код 04058657),

2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ),

3. Фермерське господарство "Агрофортуна 2021" (вул. Полтавська, 98, м. Валки, Богодухівський район, Харківська область, 63002, ідентифікаційний код 44083201).

Ухвала може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-257 ГПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання (ч. 8 ст. 140 ГПК України).

Відповідно до частини 7, 8, 9, 10 статті 145 ГПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження - вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Ухвалу підписано 04.02.2026.

Суддя Чистякова І.О.