ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2026 р. Справа №910/11815/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

секретар судового засідання - Ярітенко О.В.

представники сторін:

від позивача: Підлипенський Д.В.

від відповідача: Сібілєв М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2025

у справі №910/11815/25 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогресивні нафтогазові технології"

про стягнення 1 009 357,70 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі - ТОВ "ОГСУ") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогресивні нафтогазові технології" (далі - ТОВ "Прогресивні нафтогазові технології") штрафних санкцій у розмірі 1 009 357,70 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ТОВ "ОГСУ" посилається на порушення ТОВ "Прогресивні нафтогазові технології" умов договору про закупівлю послуг від 21.03.2023 №, в частині виконання робіт у погоджений сторонами строк, у зв`язку з чим позивач, на підставі пункту 10.2 договору, здійснив нарахування пені в сумі 923 307,18 грн та штрафу в розмірі 86 050,52 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.11.2025 у справі №910/11815/25 позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ "Прогресивні нафтогазові технології" на користь ТОВ "ОГСУ" 154 675,20 грн пені, 86 050,52 грн штрафу, 3 610,89 грн витрат зі сплати судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи вказане рішення, суд першої інстанції, здійснивши перерахунок штрафних санкцій, дійшов висновку, що за актом №8 за серпень 2024 року та актом устаткування до нього за період з 22.03.2024 до 16.07.2024, за актами №№9-14 за серпень 2024 року та актами вартості устаткування до них за період з 22.03.2024 до 15.07.2024, актами №№8/1-14/1 за серпень 2024 року за період з 22.03.2024 до 15.08.2024, вірний розмір 0,1% пені становить 154 675,20 грн, штраф становить 86 050,52 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ТОВ "ОГСУ" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2025 у справі №910/11815/25, в частині відмови у задоволенні позовних вимог на суму 768 631,98 грн, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги ТОВ "ОГСУ" посилається на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції, в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення штрафних санкцій у розмірі 768 631,98 грн, є необґрунтованим та незаконним, таким, що ухвалене при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених в оскаржуваному судовому рішенні, фактичним обставинам справи, а також таким, що ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Так, на переконання скаржника, суд першої інстанції дійшов хибного висновку про неможливість нарахування штрафних санкцій за окремі етапи робіт через неправильне тлумачення норм чинного законодавства та хибне тлумаченням умов досліджуваного ним договору.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2025 апеляційну скаргу ТОВ "ОГСУ" у справі №910/11815/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Буравльов С.І., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ОГСУ" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2025 у справі №910/11815/25. Розгляд апеляційної скарги призначено на 21.01.2026. Витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/11815/25. Сторонам встановлено строк на подання відзиву, заяв, пояснень, клопотань, заперечень до 23.12.2025.

15.01.2026 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/11815/25.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2026 задоволено заяву представника ТОВ "ОГСУ" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

23.12.2025, через систему "Електронний суд", відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд у задоволенні апеляційної скарги ТОВ "ОГСУ" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2025 у справі №910/11815/25 відмовити в повному обсязі.

Так, у відзиві ТОВ "Прогресивні нафтогазові технології" зазначає, що суд першої інстанції, відмовляючи в частині стягнення неустойки, цілком обґрунтовано керувався правовими висновками Верховного Суду у подібних справах. Зокрема, у справі №910/22058/17 та низці інших постанов Верховного Суду, від яких скаржник не просить відступити. Оскільки правовідносини у даній справі є подібними, суд першої інстанції правомірно врахував ці висновки і відмовив у стягненні проміжних штрафних санкцій. В аргументах скаржника фактично повторюється теза, яку вже оцінював і відхиляв Верховний Суд: посилання на свободу договору не можуть переважати вимоги закону та сутність зобов`язання. Більше того, Верховний Суд у постанові від 18.02.2025 у справі №910/3385/24 прямо спростував доводи аналогічного змісту.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 21.01.2026 з`явилися представники сторін.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, з викладених у ній підстав та просив її задовольнити. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2025 у справі №910/11815/25 скасувати, в частині відмови у задоволенні позовних вимог на суму 768 631,98 грн, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2025 у справі №910/11815/25 залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

21.03.2023 між ТОВ "ОГСУ" (замовник) та ТОВ "Прогресивні Нафогазові Технології" (підрядник) укладено договір про закупівлю послуг №, відповідно до пункту 1.1 якого підрядник за завданням замовника, згідно з умовами цього договору, зобов`язується на свій ризик надати послуги з ремонту і технічного обслуговування техніки (ремонт вузлів одоризації газу ГРС Харківського ЛВУМГ), відповідно до вимог чинних нормативних документів і технічної документації, а замовник - прийняти та оплатити такі роботи відповідно до умов цього договору.

Згідно з пунктом 1.2 договору склад, обсяги, вартість робіт та строки визначені технічними, якісними та кількісними характеристиками (додаток №1), договірною ціною (додаток №2) та графіком виконання робіт (додаток №3), є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до пункту 3.1 договору загальна вартість виконуваних робіт за цим договором, згідно з договірною ціною (додаток №2), становить 32 865 000,00 грн, в тому числі ПДВ 20% - 5 477 500,00 грн.

У подальшому, додатковою угодою №1 від 18.12.2023 сторони змінили ціну договору, погодили виконання робіт на суму 32 769 633,37 грн, у т.ч. ПДВ 20% - 5 461 605,56 грн та внесли зміни до додатків №№1, 2 договору.

За умовами пункту 3.3 договору оплата за цим договором проводиться в такому порядку: замовник протягом 30 календарних днів, але не раніше, ніж через 20 календарних днів з моменту прийняття робіт, що підтверджується актами приймання виконаних робіт та довідками про вартість виконаних робіт, перераховує на розрахунковий рахунок підрядника суму вартості прийнятих робіт. При складанні актів приймання виконаних робіт та довідок про вартість виконаних робіт використовуються форми документів КБ-2в та КБ-3.

Згідно з пунктами 4.1, 4.2 договору підрядник зобов`язується виконати роботи протягом 365 календарних днів із дати укладання цього договору з обов`язковим дотриманням погодженого з замовником графіку виконання робіт (додаток №3), що додається до цього договору та є невід`ємною його частиною. Строки виконання робіт можуть бути змінені з внесенням відповідних змін у цей договір у випадках, передбачених чинним законодавством України.

Пунктом 4.3 договору встановлено, що датою закінчення виконаних підрядником робіт вважається дата їх прийняття замовником в порядку, передбаченому розділом 5 цього договору.

За змістом пунктів 5.1, 5.2 договору передача виконаних робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актами приймання виконаних робіт, підписаними уповноваженими представниками сторін. Замовник протягом п`яти робочих днів перевіряє достовірність отриманих акта приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт в частині фактично виконаних робіт, їх відповідність показникам якості, комплектність виконавчої документації, та, у разі відсутності явних недоліків, підписує його в рамках цього ж строку, або направляє мотивоване заперечення проти такого підписання.

У разі виявлення в процесі приймання-передачі робіт недоліків, замовник письмово повідомляє підрядника про такі недоліки, та повідомляє його про час та місце зустрічі для складання акту про недоліки виконаних робіт, в якому обов`язково фіксується дата виявлення недоліків і дата щодо їх безкоштовного усунення (пункт 5.4 договору).

Пунктом 7.3.1 договору передбачено, що підрядник зобов`язаний виконати якісно та у встановлені графіком виконання робіт (додаток №3) строки роботи відповідно до технічних, якісних та кількісних характеристик (додаток №1), ДБН та іншої нормативної документації.

У випадку несвоєчасного виконання робіт, передбачених графіком виконання робіт (додаток №3), до підрядника застосовуються штрафні санкції у вигляді пені в розмірі 0,1% від вартості робіт, які несвоєчасно виконані, за кожен день прострочення виконання робіт, а при порушенні строку виконання робіт більш ніж на 30 календарних днів підрядник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% від вартості несвоєчасно виконаних робіт (пункт 10.2 договору).

Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і діє 550 календарних днів. У частині гарантійних зобов`язань договір діє до закінчення гарантійного строку, а в частині розрахунків - до їх повного виконання (пункт 11.1 договору).

Графіком виконання робіт (додаток №3 до договору) передбачено виконання робіт у 3 етапи, а саме:

1. Розробка, подання на експертизи та отримання результатів експертиз робочої документації. Граничний термін виконання робіт - 150 календарних днів.

2. Виготовлення АКОГ, будівельно-монтажні роботи. Граничний термін виконання робіт - 300 календарних днів.

3. Пусконалагоджувальні роботи. Граничний термін виконання робіт - 365 календарних днів.

На виконання умов договору відповідачем надано, а позивачем прийнято послуги відповідно до актів здачі-приймання наданих послуг та додатків до них, а саме: акт приймання виконаних будівельних робіт №1 за вересень 2023 року на суму 143 112,00 грн; акт приймання виконаних будівельних робіт №2 за вересень 2023 року на суму 143 112,00 грн; акт приймання виконаних будівельних робіт №3 за вересень 2023 року на суму 143 112,00 грн; акт приймання виконаних будівельних робіт №4 за вересень 2023 року на суму 143 112,00 грн; акт приймання виконаних будівельних робіт №5 за вересень 2023 року на суму 143 112,00 грн; акт приймання виконаних будівельних робіт №6 за вересень 2023 року на суму 143 112,00 грн; акт приймання виконаних будівельних робіт №7 за вересень 2023 року на суму 143 112,00 грн; акт приймання виконаних будівельних робіт №1 за лютий 2024 року на суму 11 905,88 грн та акт вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт до акта №1 на суму 4 306 449,60 грн; акт приймання виконаних будівельних робіт №2 за лютий 2024 року на суму 11 305,88 грн та акт вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт до акта №2 на суму 4 306 449,60 грн; акт приймання виконаних будівельних робіт №3 за лютий 2024 року на суму 11 905,88 грн та акт вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт до акта №3 на суму 4 306 449,60 грн; акт приймання виконаних будівельних робіт №4 за лютий 2024 року на суму 11 305,88 грн та акт вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт до акта №4 на суму 4 306 449,60 грн; акт приймання виконаних будівельних робіт №5 за лютий 2024 року на суму 11 305,88 грн та акт вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт до акта №5 на суму 4 306449,60 грн; акт приймання виконаних будівельних робіт №6 за лютий 2024 року на суму 11 905,88 грн та акт вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт до акта №6 на суму 4 306 449,60 грн; акт приймання виконаних будівельних робіт №7 за лютий 2024 року на суму 9 805,88 грн та акт вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт до акта №7 на суму 4 306 449,60 грн; акт приймання виконаних будівельних робіт №8 за серпень 2024 року на суму 103 073,93 грн та акт вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт до акта №8 на суму 30 240,00 грн; акт приймання виконаних будівельних робіт №9 за серпень 2024 року на суму 110 646,76 грн та акт вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт до акта №9 на суму 30 240,00 грн; акт приймання виконаних будівельних робіт №10 за серпень 2024 року на суму 88 510,84 грн та акт вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт до акта №10 на суму 30 240,00 грн; акт приймання виконаних будівельних робіт №11 за серпень 2024 року на суму 83 673,61 грн та акт вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт до акта №11 на суму 30 240,00 грн; акт приймання виконаних будівельних робіт №12 за серпень 2024 року на суму 84 353,48 грн та акт вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт до акта №12 на суму 30 240,00 грн; акт приймання виконаних будівельних робіт №13 за серпень 2024 року на суму 88 728,46 грн та акт вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт до акта №13 на суму 30 240,00 грн; акт приймання виконаних будівельних робіт №14 за серпень 2024 року на суму 77 083,08 грн та акт вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт до акта №14 на суму 30 240,00 грн; акт приймання виконаних будівельних робіт №8/1 за серпень 2024 року на суму 54 077,64 грн від 16.08.2024; акт приймання виконаних будівельних робіт №9/1 за серпень 2024 року на суму 54 677,64 грн; акт приймання виконаних будівельних робіт №10/1 за серпень 2024 року на суму 54 677,64 грн; акт приймання виконаних будівельних робіт №11/1 за серпень 2024 року на суму 54 677,64 грн; акт приймання виконаних будівельних робіт №12/1 за серпень 2024 року на суму 54 677,64 грн; акт приймання виконаних будівельних робіт №13/1 за серпень 2024 року на суму 54 677,64 грн; акт приймання виконаних будівельних робіт №14/1 за серпень 2024 року на суму 54 077,64 грн.

25.10.2023, 18.03.2024 та 03.03.2025 позивач звертався до відповідача з претензіями від 24.10.2023 №10, від 15.03.2024 №15 та від 26.02.2025 №24, до яких долучав розрахунки штрафних санкцій за договором про закупівлю послуг від 21.03.2023 №.

Посилаючись на порушення зобов`язань за договором саме зі сторони підрядника щодо виконання робіт у передбачені договором строки, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі про стягнення пені та штрафу, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за спірним договором.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови та оцінка аргументів учасників справи

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами договір є договором підряду.

Відповідно до частини 1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим до виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Як вірно встановив суд першої інстанції, основним зобов`язанням підрядника за договором, згідно з пунктом 1.1 договору, є виконання комплексу робіт з відновлення та ремонту системи одоризації газу ГРС Харківського ЛВУМГ.

Умовами зазначеного договору, з урахуванням додатків до нього, також визначені інші обов`язки підрядника, які існують в межах основного зобов`язання. Зокрема, обов`язок забезпечення виготовлення/придбання обладнання у певні строки, який пов`язаний із виконанням передбачених договором робіт, оскільки відповідне обладнання підлягає монтуванню і встановленню на об`єкті будівництва. Тобто, є необхідним саме для виконання таких робіт, а також обов`язок виконати пусконалагоджувальні роботи.

Основним зобов`язанням підрядника є виконання усіх передбачених договором робіт, завершальною стадією яких є пусконалагоджувальні роботи, а результат підрядних робіт, зважаючи на предмет договору, - це закінчені роботи з ремонту, відповідно до такого договору.

Сторонами у договорі визначено початок перебігу терміну виконання робіт саме з дати підписання договору (21.03.2023), який завершується зі спливом строку виконання встановленого для останнього етапу робіт (365 календарних днів), а отже підрядник мав завершити роботи до 21.03.2024 включно.

За загальним правилом неустойка (штраф, пеня) за порушення строків виконання підрядних робіт застосовується у разі прострочення підрядником виконання підрядних робіт в цілому, а не за прострочення у виконанні окремих етапів робіт, зокрема і тих, які стосуються поставки обладнання в межах основного зобов`язання, за відсутності прямої вказівки в умовах договору про можливість застосування неустойки щодо порушення строків виконання окремих етапів робіт.

Аналіз змісту укладеного між сторонами договору, дає підстави для висновку, що формулювання пункту 10.2 договору не містить словосполучення "етапи робіт". Натомість, даний пункт містить поняття "виконання робіт" та "при порушенні строку виконання робіт", а тому, вживаючи формулювання "…у випадку несвоєчасного виконання робіт…" та "…при порушенні строку виконання робіт більш ніж на 30 календарних днів підрядник додатково сплачує…" сторони мали на меті покладення на боржника відповідальність за прострочення саме кінцевого строку виконання робіт, а не за несвоєчасне виконання кожного окремого етапу робіт.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом, що прострочення відповідачем у виконанні зобов`язань за договором починається з наступного дня за днем закінчення виконання всіх робіт за договором, тобто з 22.03.2024, відповідно, саме із цієї дати виникає право позивача на нарахування пені та штрафу.

Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Положення статей 230, 231 Господарського кодексу України (чинного на момент виникнення відносин сторін) та статей 549, 627, 846, 875, 883 ЦК України при вирішенні питання застосування неустойки, у разі прострочення підрядником виконання підрядних робіт/робіт за договором будівельного підряду, є універсальними у правозастосуванні при вирішенні цієї категорії спорів, що підтверджується сталою та послідовною практикою Верховного Суду.

За загальним правилом неустойка (штраф, пеня) за порушення строків виконання підрядних робіт застосовується у разі прострочення підрядником виконання підрядних робіт в цілому, а не за прострочення у виконанні окремих етапів робіт у межах основного зобов`язання, за відсутності прямої вказівки в умовах договору про можливість застосування неустойки щодо порушення строків виконання окремих етапів робіт.

Колегією суддів також враховано, що питання застосування положень статей 230, 233 ГК України та статей 549, 551, 627, 846, 875, 883 ЦК України у подібних (тотожних) правовідносинах було предметом розгляду Верховним Судом у постановах від 18.02.2025 у справі №910/3385/24, від 19.08.2025 у справі №910/15480/24 та від 28.08.2025 у справі №910/15007/24.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені та штрафу, колегія суддів вважає вірними висновки місцевого господарського суду, що вони є необґрунтованим та арифметично невірними, з огляду на таке.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, акти приймання виконаних будівельних робіт №№1-7 за вересень 2023 року, акти приймання виконаних будівельних робіт №1 за лютий 2024 року, акт вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт до акта №1, акт приймання виконаних будівельних робіт №2 за лютий 2024 року, акт вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт до акта №2, акт приймання виконаних будівельних робіт №3 за лютий 2024 року, акт вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт до акта №3, акт приймання виконаних будівельних робіт №4 за лютий 2024 року, акт вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт до акта №4, акт приймання виконаних будівельних робіт №5 за лютий 2024 року, акт вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт до акта №5, акт приймання виконаних будівельних робіт №6 за лютий 2024 року, акт вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт до акта №6, підписані до граничної дати виконання робіт по договору (до 21.03.2024). Відтак у позивача відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій за вказаними актами.

Крім того, позивачем неправильно визначено період прострочення зобов`язання за актом №8 за серпень 2024 року та актом устаткування до нього, за актами №№9-14 за серпень 2024 року та актами вартості устаткування до них, актами №№8/1-14/1 за серпень 2024 року, зокрема, його початок (замість 22.03.2024 зазначено 21.03.2024).

За перерахунком суду, за актом №8 за серпень 2024 року та актом устаткування до нього за період з 22.03.2024 до 16.07.2024, за актами №№9-14 за серпень 2024 року та актами вартості устаткування до них за період з 22.03.2024 до 15.07.2024, актами №№8/1-14/1 за серпень 2024 року за період з 22.03.2024 до 15.08.2024, вірний розмір 0,1% пені становить 154 675,20 грн, а штраф становить 86 050,52 грн.

Отже, судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 154 675,20 грн пені та 86 050,52 грн штрафу.

З огляду на наведене, на переконання колегії суддів, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ "ОГСУ".

Інші доводи апеляційної скарги взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

При ухваленні даної постанови судом апеляційної інстанції надані вичерпні відповіді на доводи апелянта, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про часткове задоволення позову.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 статті 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2025 у справі №910/11815/25 ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга ТОВ "ОГСУ" задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на ТОВ "ОГСУ".

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2025 у справі №910/11815/25 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2025 у справі №910/11815/25 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України".

4. Матеріали справи №910/11815/25 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано - 02.02.2026.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран