РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.02.2026Справа № 910/14624/25

Господарський суд міста Києва в складі головуючого судді Блажівської О.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу №910/14624/25

за позовом Клінічної лікарні «Феофанія» Державного управління справами (03143, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 21; )

до відповідача Державного підприємства «Чайка» (08330, Київська обл., Бориспільський район, село Дударків, вул. Гоголя, буд. 62А; )

про стягнення 236 457, 93 грн.

без виклику сторін,

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Стислий виклад позовних вимог.

До Господарського суду міста Києва звернулася Клінічна лікарня «Феофанія» Державного управління справами з позовом до Державного підприємства «Чайка» про стягнення суму основного боргу за Договором про відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 1132 від 01.12.2018 року з урахуванням сума боргу: 201 928,65 грн, 3% річних - 4 732,32 грн, пеня ( 6 місяців,) - 15 604,04 грн, інфляційні втрати - 14 192,92 грн, - разом до стягнення 236 457,98 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.12.2018 між Клінічною лікарнею «Феофанія» Державного управління справами та Державним підприємством «Чайка» було укладено Договір про відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 1132.

Відповідно до п. 1.1. Договору, Орендодавець забезпечує обслуговування та експлуатацію нежитлового приміщення, а Орендар бере участь у витратах Орендодавця на виконання вказаних послуг пропорційно до займаної ним площі цього Приміщення.

Згідно п.п. 2.2.3. Орендар зобов`язується щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за звітним місяцем, своєчасно й у повному обсязі сплачувати на рахунок Орендодавця відшкодування витрат за комунальні послуги по утриманню орендованого приміщення, відповідно до загальної площі Приміщення, та відшкодування податку на землю, на підставі отриманих від Орендодавця рахунків та/ або актів виконаних робіт (послуг).

У зв`язку із постійним порушенням Відповідачем зобов`язань щодо внесення орендної плати, Позивачем на адресу Відповідача було направлене повідомлення про розірвання Договорів з 01.02.2024 за вих. № 01- 10/04/12/24 від 04.01.2024.

У лютому 2024 року Позивачем був отриманий гарантійний лист від Відповідача про погодження графіка погашення заборгованості до 25.07.2024 за вих. № 20- 24/85 від 09.02.2024. Цим листом Відповідач підтвердив свою заборгованість перед Позивачем.

Однак, Відповідач заборгованість перед Позивачем не погасив та не оплатив всі надані послуги за актами та рахунками-фактурами виконаних робіт (послуг), відшкодування витрат з теплопостачання, електроенергії, водовідведення, зв`язку та експлуатаційних витрат (вивіз сміття).

Загальна сума заборгованості за вищезазначеними актами та рахунками становить 186 470,29 грн.

Також станом на сьогоднішній день Відповідач не оплатив всі надані послуги за актами виконаних робіт (послуг) про відшкодування витрат на водопостачання з артскважини та мереж лікарні на суму 5497,57 грн., а також не погасив заборгованість за актами про компенсацію суми земельного податку на суму 9960,79 грн.

Таким чином, Відповідач порушує свої зобов`язання щодо відшкодування на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг за Договором та допустив заборгованість перед Позивачем у розмірі 201 928,65 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору, позивачем нараховано пеню - 15 604,04 грн., інфляційні втрати - 14 192,92 грн., 3 % річних - 4 732,32 грн.

Попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які Позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складає 26046,87 грн., з яких: 3546 грн. 87 коп.- судовий збір за подання даної позовної заяви; 22 500,00 грн. - адвокатські послуги.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у відповідності до приписів ст. 178 ГПК України не скористався та не надав.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визнано справу №910/14624/25 малозначною, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала суду від 11.12.2025 була направлена Відповідачу в електронний кабінет системи "Електронний суд" та отримана останнім, про що свідчать довідки про доставку електронного листа.

Відповідно до Витягу інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадським формувань сформований станом на 02.02.2026,

дані про Відповідача - Державного підприємства «Чайка» про перебування юридичної особи у процесі припинення - відсутні відомості.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Враховуючи викладене, Відповідач повідомлений належним чином про розгляд даної справи.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Також судом враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що Відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою суду по справі № 910/14624/25 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи викладене, Відповідач повідомлений належним чином про розгляд даної справи.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

01.12.2018 Клінічною лікарнею «Феофанія» Державного управління справами (Орендодавець) та Державним підприємством «Чайка» (Орендар) було укладено договір про відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 1132, згідно з яким Орендодавець забезпечує обслуговування та експлуатацію нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Заболотного, 21, розташоване на території контрольно-пропускного пункту, загальною площею 72,6 кв.м (далі - Приміщення), а Орендар бере участь у витратах орендодавця на виконання вказаних послуг пропорційно до займаної ним площі цього Приміщенні, вартість якого за незалежною експертною оцінкою 1086600 грн.

Крім пропорційно займаної площі, Договір може передбачати й інші критерії для розрахунку відшкодування витрат на утримання орендованого Приміщення і оплати спожитих послуг, а саме за кількістю джерел електрообладнання, у разі наявності лічильників з обліку спожитих послуг.

Орендоване Приміщення використовується Орендарем для цілей розміщення торгівельного об`єкту з продажу продовольчих товарів, крім товарів підакцизної групи. (п. 1.1. розділу 1 договору).

Згідно з п.п. 2.2.3. розділу 2 договору Орендар зобов`язується щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за звітним місяцем, своєчасно й у повному обсязі сплачувати на рахунок Орендодавця відшкодування витрат за комунальні послуги по утриманню орендованого приміщення, відповідно до загальної площі Приміщення, та відшкодування податку на землю, на підставі отриманих від Орендодавця рахунків та/ або актів виконаних робіт (послуг). При несвоєчасному внесені плати або не в повному обсязі, сплачувати пеню із розрахунку облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочки, включаючи день оплати, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом.

Відповідно до п.п. 2.2.4. розділу 2 договору Орендар зобов`язується щомісячно оформляти шляхом підписання) отриманий від Орендодавця Акт наданих послуг у 2-ох екземплярах та повертати оформлений належним чином екземпляр Орендодавцю у термін 5-ти банківських днів з дати отримання. У випадку не повернення (не підписання) Орендодавцем Акту наданих послуг в обумовлений Договором термін з будь-якої причини і не повідомивши її Орендодавцю, послуги за даним Актом вважаються наданими/отриманим та підлягають сплаті орендарем.

Згідно з п.п. 2.2.7. розділу 2 договору Орендар зобов`язується оплачувати Орендодавцю в повному обсязі передбачені послуги за цим Договором та додатками до нього, на підставі виставлених рахунків, включно до дня повернення орендованого майна за актами приймання-передачі, який є невід`ємною частиною Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 01 грудня 2018 року № 1117.

Згідно п.п. 3.1.2. розділу 3 договору Орендодавець має право стягнути в установленому порядку прострочену заборгованість за виставленими рахунками за послуги, передбачені Договором та додатками до нього.

Згідно п. 4.5. розділу 4 договору закінчення або припинення цього Договору не звільняє орендаря від обов`язку сплатити орендодавцю заборгованість за ним, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції.

Строк дії цього Договору не може бути більшим, ніж строк дії Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 01.12.2018 №1117 (п. 5.1. розділу 5 договору).

Сторони визначились і дійшли згоди, що цей договір укладено строком на 2 роки і 11 місяців, що діє з 01.12.2018 по 31.10.2021, включно (п. 5.2. розділу 5 договору).

У разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, він вважатиметься продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором (п. 5.5. розділу 5 договору).

Листом від 25.11.2022 Позивач повідомив Відповідача про наявність боргу за Договором розмір якого станом на 24.11.2022 становив 73449,89 грн.

Листом від 24.05.2023 Позивач повідомив Відповідача про наявність боргу за Договором розмір якого станом на 24.11.2022 становив 110907,46 грн.

Листом від 04.01.2024 Позивач повідомив Відповідача про розірвання Договору про відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 1132 від 01.12.2018, у зв`язку із постійним порушенням відповідачем умов Договору з оплати орендних платежів, а також просив погасити наявний борг за Договором.

09.02.2024 Орендар надіслав Орендодавцю гарантійний лист №20-24/8, в якому зазначив, що ДП «Чайка» понесла прямі збитки від агресії російської федерації, що призвело до порушення договірних відносин з контрагентами, у тому числі перед КЛ «Феофанія». Також просив погодити графік погашення заборгованості.

Позивачем та Відповідачем були підписані акти виконаних робіт (послуг) щодо перерахунку відшкодування витрат з електроенергії, відшкодування витрат з теплопостачання, відшкодування витрат з електроенергії, відшкодування витрат з водовідведення, відшкодування послуг зв`язку, експлуатаційні витрати (вивіз сміття) на загальну суму 186470,29 грн, а саме: від 31.05.2022 № 92 на суму 4956 грн., від 30.04.2022 № 74 на суму 5394,53 грн., від 31.07.2022 № 144 на суму 8199 грн., від 30.06.2022 № 116 на суму 8598,50 грн., від 30.09.2022 № 182 на суму 5384,81 грн., від 31.08.2022 № 160 на суму 9261,20 грн., від 31.10.2022 № 204 на суму 10144,36 грн., від 30.11.2022 № 225 на суму 10336,70 грн., від 30.12.2022 № 239 на суму 10372,68 грн., від 31.01.2023 № 10 на суму 8791,86 грн., від 28.02.2023 № 28 на суму 8433,87 грн., від 31.03.2023 № 51 на суму 7797,71 грн., від 28.04.2023 № 79 на суму 4995,37 грн., від 31.05.2023 № 99 на суму 3884,80 грн., від 30.06.2023 № 120 на суму 5284,95 грн., від 31.07.2023 № 146 на суму 7756,23 грн., від 31.08.2023 № 167 на суму 8371,48 грн., від 29.09.2023 № 190 на суму 13026,98 грн., від 31.10.2023 № 216 на суму 10416,19 грн., від 31.01.2024 № 7 на суму 12357,48 грн., від 29.02.2024 № 225 на суму 12588,88 грн.

Також позивачем 30.11.2023 було виставлено рахунок - фактуру № 233 на суму 10067,77 грн., 05.12.2023 рахунок - фактуру № 254 на суму 12588,88 грн.

Тобто, Відповідачем було підтверджено прийняття зазначених послуг.

Отже, з наявних в матеріалах справи документів вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем щодо перерахунку відшкодування витрат з електроенергії, відшкодування витрат з теплопостачання, відшкодування витрат з електроенергії, відшкодування витрат з водовідведення, відшкодування послуг зв`язку, експлуатаційні витрати (вивіз сміття) як станом на день подання позовної заяви, так і станом на день прийняття рішення становить 186470,29 грн.

Також Позивачем та Відповідачем були підписані акти приймання-передачі робіт (надання послуг) витрати за водопостачання на загальну суму 5497,57 грн., а саме: від 31.03.2022 №66 на суму 378,08 грн. з ПДВ, від 30.04.2022 №75 на суму 230,05 грн. з ПДВ, від 31.05.2022 №93 на суму 230,05 грн. з ПДВ, від 30.06.2022 №117 на суму 230,05 грн. з ПДВ, від 31.07.2022 №145 на суму 230,05 грн. з ПДВ, від 31.08.2022 №165 на суму 230,05 грн. з ПДВ, від 30.09.2022 №183 на суму 230,05 грн. з ПДВ, від 31.10.2022 №205 на суму 230,05 грн. з ПДВ, від 30.11.2022 №226 на суму 230,05 грн. з ПДВ, від 30.12.2022 №253 на суму 230,05 грн. з ПДВ, від 31.01.2023 №11 на суму 241,16 грн. з ПДВ, від 28.02.2023 №29 на суму 241,16 грн. з ПДВ, від 31.03.2023 №52 на суму 241,16 грн. з ПДВ, від 28.04.2023 №80 на суму 241,16 грн. з ПДВ, від 31.05.2023 №100 на суму 241,16 грн. з ПДВ, від 30.06.2023 №121 на суму 241,16 грн. з ПДВ, від 31.07.2023 №147 на суму 241,16 грн. з ПДВ, від 31.08.2023 №168 на суму 241,16 грн. з ПДВ, від 29.09.2023 №191 на суму 241,16 грн. з ПДВ, від 31.10.2023 №217 на суму 241,16 грн. з ПДВ, від 29.12.2023 №265 на суму 241,16 грн. з ПДВ, від 31.01.2024 №8 на суму 365,30 грн. з ПДВ.

Також позивачем 30.11.2023 було виставлено рахунок - фактуру № 234 на суму 241,16 грн.

Тобто, Відповідачем було підтверджено прийняття зазначених послуг.

Отже, з наявних в матеріалах справи документів вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем щодо витрати за водопостачання як станом на день подання позовної заяви, так і станом на день прийняття рішення становить 5497,57 грн.

Окрім того, Позивачем та Відповідачем були підписані акти приймання-передачі робіт (надання послуг) стосовно компенсації земельного податку на загальну суму 9960,79 грн, а саме: від 31.03.2022 № 51 на суму 1106,40 грн., від 30.06.2022 № 119 на суму 1106,40 грн., від 30.09.2022 № 184 на суму 1106,40 грн., від 30.12.2022 № 254 на суму 1106,40 грн., від 31.03.2023 № 53 на суму 1272,36 грн., від 30.06.2023 № 122 на суму 1272,36 грн., від 29.09.2023 № 193 на суму 1272,36 грн., від 29.12.2023 № 266 на суму 1272,36 грн., від 29.03.2024 № 49 на суму 1337,25 грн.

Тобто Відповідачем було підтверджено прийняття зазначених послуг.

Отже, з наявних в матеріалах справи документів вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем щодо відшкодування податку за користування земельною ділянкою як станом на день подання позовної заяви, так і станом на день прийняття рішення становить 9960,79 грн.

Відповідно до акта звірки взаємних розрахунків за період: Січень 2022 року - Грудень 2024 року за відповідачем обліковується заборгованість щодо відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг на загальну суму 201928,65 грн.

Сума заборгованості з відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Відповідача перед Позивачем становить 201928,65 грн, пеня - 15604,04 грн, інфляційні втрати - 14192,92 грн, , 3 % річних від суми заборгованості - 4732,32 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Судом під час розгляду справи по суті було досліджено докази, якими позивач обґрунтовував свої доводи, а саме копії: Договору про відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 01.12.2018 № 1132, акти виконаних робіт (послуг) щодо компенсації суми земельного податку, акти виконаних робіт (послуг) щодо перерахунку відшкодування витрат з електроенергії, відшкодування витрат з теплопостачання, відшкодування витрат з електроенергії, відшкодування витрат з водовідведення, відшкодування послуг зв`язку, експлуатаційні витрати (вивіз сміття), акт звіряння взаємних розрахунків за період: Січень 2022 р. - Грудень 2024 р., рахунки фактури щодо відшкодування витрат з теплопостачання, відшкодування витрат з електроенергії, відшкодування витрат з водовідведення, відшкодування послуг зв`язку, експлуатаційні витрати (вивіз сміття), акти щодо втрат на водопостачання з артскважини та мереж лікарні, судом надано оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Частинами 1, 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За умовами п. 1.1. розділу 1 договору Орендодавець забезпечує обслуговування та експлуатацію нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Заболотного, 21, розташоване на території контрольно-пропускного пункту, загальною площею 72,6 кв.м (далі - Приміщення), а Орендар бере участь у витратах орендодавця на виконання вказаних послуг пропорційно до займаної ним площі цього Приміщенні, вартість якого за незалежною експертною оцінкою 1086600 грн.

Згідно з п.п. 2.2.3. розділу 2 договору Орендар зобов`язується щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за звітним місяцем, своєчасно й у повному обсязі сплачувати на рахунок Орендодавця відшкодування витрат за комунальні послуги по утриманню орендованого приміщення, відповідно до загальної площі Приміщення, та відшкодування податку на землю, на підставі отриманих від Орендодавця рахунків та/ або актів виконаних робіт (послуг). При несвоєчасному внесені плати або не в повному обсязі, сплачувати пеню із розрахунку облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочки, включаючи день оплати, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом.

Відповідно до п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Відповідно до п. 14.1.147 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначає, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за Договором, внаслідок чого за відповідачем обліковується заборгованість з відшкодування податку за користування земельною ділянкою в розмірі 9960,79 грн. за період з 31.03.2022 по 29.03.2024.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Сторони погодили в Договорі, що відповідач має відшкодувати позивачу витрати за комунальні послуги по утриманню орендованого приміщення, відповідно до загальної площі Приміщення, та відшкодування податку на землю.

Матеріалами справи підтверджено, а відповідачем не спростовано, наявність у нього перед позивачем боргу щодо відшкодування на утримання орендованого нерухомого майна, надання комунальних послуг та відшкодування податку на землю на загальну суму 201 928,65 грн., також справа не містить доказів на підтвердження оплати цієї суми боргу станом на день ухвалення рішення, а отже, позов в цій частині підлягає задоволенню.

Також, у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню - 15 604,04 грн., інфляційні втрати - 14 192,92 грн., 3 % річних - 4 732,32 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

За змістом частин 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Приписами частин 1, 2 статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» (далі - Закон) розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Преамбулою Закону передбачено, що цей закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Згідно з п.п. 2.2.3. розділу 2 договору при несвоєчасному внесені плати або не в повному обсязі, сплачувати пеню із розрахунку облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочки, включаючи день оплати, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Оскільки положення Договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в п.п. 2.2.3. «за кожен день прострочки, включаючи день оплати», то нарахування штрафних санкцій припиняється зі сплином 6 місяців.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням унаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

Кредитору, у свою чергу, згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України належить право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу.

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

Перевіривши, наданий позивачем розрахунок суд дійшов висновку про його обґрунтованість, вірність та відповідність фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, тому вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню в заявленому розмірі.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Допустимих доказів в спростування зазначеного відповідач суду не надав.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що відповідач не надав доказів належного виконання взятих на себе зобов`язань, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240, 241, 242, 254, 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Клінічної лікарні «Феофанія» Державного управління справами - задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства «Чайка» (08330, Київська обл., Бориспільський район, село Дударків, вул. Гоголя, буд. 62А; ) на користь Клінічної лікарні «Феофанія» Державного управління справами (03143, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 21; ) суму основного боргу за Договором про відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 1132 від 01.12.2018 року з урахуванням суми боргу: 201 928 (двісті одна тисяча девятсот двадцять вісім грн) 65 коп, 3% річних - 4 732 (чотири тисячі сімсот тридцять дві) 32 коп., пеня (6 місяців) - 15 604 (п`ятнадцять тисяч шістсот чотири) 04 коп., інфляційні втрати - 14 192 (чотирнадцять тисяч сто дев`яносто дві) 92 коп., - разом до стягнення 236 457 (двісті тридцять шість тисяч чотириста п`ятдесят сім) грн 93 коп.

3. Стягнути з Державного підприємства «Чайка» (08330, Київська обл., Бориспільський район, село Дударків, вул. Гоголя, буд. 62А; ) на користь Клінічної лікарні «Феофанія» Державного управління справами (03143, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 21; ) судовий збір у розмірі 3 546 (три тисячі п`ятсот сорок шість) грн. 87 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки відповідно до приписів ст. ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Оксана БЛАЖІВСЬКА