номер провадження справи 34/13/12
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.02.2026 Справа № 5009/761/12

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі у складі колегії суддів:

головуючого судді: Науменка Артура Олеговича, суддів: Зінченко Наталі Григорівни, Мірошниченка Михайла Володимировича,

за участю секретаря судового засідання Концур Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Державного підприємства «Енергоринок» про зобов`язання подати звіт про виконання ухвали суду у справі № 5009/761/12

за позовом: Державного підприємства «Енергоринок», ідентифікаційний код юридичної особи 21515381 (вул. Симона Петлюри, буд. 27 м. Київ, 01032)

до відповідача: Акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», ідентифікаційний код юридичної особи 00130926 (вул. Сталеварів, 14, м. Запоріжжя, 69035)

за участю: Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ідентифікаційний код юридичної особи 00015622 (вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001)

за участю уповноважених представників сторін:

від заявника (стягувача): Калінін М.В., адвокат, свідоцтво ЖТ № 000838 від 14.06.2017, довіреність № 109 від 16.12.2025 (в режимі відеоконференції);

від боржника: Тягушев Д.О., адвокат, посвідчення № ЗП 001469 від 29.11.2017; довіреність № 5012 від 09.12.2025;

від органу виконання: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

20.06.2012 ухвалою Господарського суду Запорізької області у справі № 5009/761/12 (головуючий суддя: Науменко А.О., судді: Кричмаржевський В.А., Топчій О.А.) затверджено мирову угоду між сторонами та припинено провадження у справі.

07.04.2016 державним виконавцем ВПВР ДДВС МЮУ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №50759564. 20.03.2024 державним виконавцем ВПВР ДДВС МЮУ винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у ВП №50759564, а 06.01.2026 постанову про поновлення вчинення виконавчих дій.

23.01.2026 від Державного підприємства «Енергоринок» надійшла заява про зобов`язання подати звіт про виконання рішення у даній справі.

Відповідно до авторозподілу від 23.01.2026 заяву передано до розгляду: головуючому судді Науменку А.О., суддям: Зінченко Н.Г., Мірошниченку М.В.

26.01.2026 колегія суддів прийняла до розгляду заяву в судовому засіданні на 02.02.2026 об 11 год. 00 хв., про що всі учасники судового провадження повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 02.02.2026 здійснювалась відеоконференція.

Представник заявника просив суд задовольнити заяву та зобов`язати Акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» подати до суду звіт про виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 20.06.2012 у справі №5009/761/12. Згідно із п.п.1.1, 1.2 Статуту АТ «Запоріжжяобленерго» АТ «Запоріжжяобленерго» є юридичною особою із новим найменуванням, у результаті проведення державної реєстрації змін до Статуту ПАТ «Запоріжжяобленерго» у відповідності до Закону України «Про акціонерні товариства». В свою чергу ПАТ «Запоріжжяобленерго» було новим найменуванням ВАТ «Запоріжжяобленерго». Станом на теперішній час, ухвала Господарського суду Запорізької області від 20.06.2012 у справі №5009/761/12 не виконана, прострочений залишок заборгованості складає 119 883 751,87 грн. Звертає увагу суду, що єдиним джерелом для погашення заборгованості ДП «Енергоринок» перед його кредиторами виробниками електроенергії та ПрАТ «НЕК «Укренерго», є своєчасні розрахунки операторів системи розподілу, в тому числі АТ «Запоріжжяобленерго», за куповану електричну енергію. Вказує, що АТ «Запоріжжяобленерго» є суб`єктом господарювання державного сектору економіки щодо якого підтверджено факт відкриття виконавчого провадження (ВП №50759564) та не виконання судового рішення у даній справі, що надає ДП «Енергоринок» право звернутися до суду з даною заявою, в порядку ст. 345-1 ГПК України. З моменту відкриття виконавчого провадження пройшло більше 9 років, а заборгованість боржником не погашена, свідчить, що за відсутності заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

Представник боржника заперечень проти заяви не висловив.

За наслідками судового засідання судом постановлено ухвалу, втсупну та резолютивну частини якої оголошено присутнім представникам сторін.

Дослідивши матеріали заяви, вислухавши представників сторін, господарський суд вважає заяву ДП «Енерогоринок» такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 345-1 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, за письмовою заявою стягувача може зобов`язати боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у господарських справах:

1) про захист ділової репутації;

2) що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції;

3) в інших спорах немайнового характеру.

Згідно із ч. 4 ст. 345-1 Господарського процесуального кодексу України якщо боржником, який не виконує судове рішення, є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, суб`єкт господарювання державного або комунального сектору економіки, суд за письмовою заявою стягувача та за умови відкриття виконавчого провадження зобов`язує такого боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення незалежно від характеру спору.

Відповідно до частини 1 статті 345-2 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає заяву про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 345-1 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні за правилами статті 342 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про управління об`єктами державної власності»: суб`єктами господарювання державного сектору економіки є юридичні особи, єдиним учасником (засновником) яких є держава, а також юридичні особи, у статутному капіталі яких 50 відсотків акцій (часток) належать державі або частка держави становить величину, що забезпечує їй право вирішального впливу на діяльність таких юридичних осіб.

Згідно з даними витягу з ЄДР засновником (учасником) АТ «Запоріжжяобленерго» є Міністерство палива та енергетики України, дані про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи відсутні, що є прерогативою та ознакою того, що Боржник є суб`єктом господарювання державного сектору економіки.

Відповідно до Статуту АТ «Запоріжжяобленерго» (п.п.1.1, 1.2), АТ «Запоріжжяобленерго» є юридичною особою із новим найменуванням у результаті проведення державної реєстрації змін до Статуту ПАТ «Запоріжжяобленерго» у відповідності до Закону України «Про акціонерні товариства». В свою чергу ПАТ «Запоріжжяобленерго» було новим найменуванням ВАТ «Запоріжжяобленерго». АТ «Запоріжжяобленерго» є правонаступником усіх прав та обов`язків Державної акціонерної Енергопостачальної компанії «Запоріжжяобленерго».

Із структури власності АТ «Запоріжжяобленерго» слідує, що 60,2475% АТ належить АТ «Українські розподільчі мережі». 29.11.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1336 «Про утворення акціонерного товариства «Українські розподільні мережі». Згідно з пунктом 1 вказаної постанови, утворено Акціонерне товариство «Українські розподільні мережі», 100 відсотків акцій якого належить державі, а повноваження з управління корпоративними правами держави у статутному капіталі якого здійснює Міністерство енергетики.

Також, слід зазначити, що на сайті АТ «Українські розподільчі мережі» (за посиланням https://www.udg-energy.com.ua/about-us/) містить інформація: «Акціонерне товариство «Українські розподільні мережі» як єдиний, уповноважений Міністерством енергетики України орган, здійснює корпоративне управління державними пакетами акцій акціонерних товариств, які провадять діяльність у сфері розподілу електричної енергії».

Таким чином, держава через створене нею АТ «Українські розподільчі мережі» володіє 60,2475% АТ «Запоріжжяобленерго», що дає право вирішального впливу на діяльність останнього та свідчить про те, що АТ «Запоріжжяобленерго» відноситься до суб`єкта господарювання державного сектору економіки на якого розповсюджуються норми ч.4 ст.345-1 ГПК України.

Слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку про те, що «власником майна, переданого державою до статутного капіталу товариства, є саме це товариство, а не держава».

Відповідно до пунктів 214 216 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2024 №917/1212/21, «Велика Палата Верховного Суду для забезпечення єдності судової практики щодо зміни державної форми власності виключно шляхом приватизації виснує, що Закон України «Про приватизацію державного майна» не відносить до способів приватизації передання державного майна до статутного фонду (капіталу) заснованого нею акціонерного товариства, а тому державне майно, передане державою до статутного фонду (капіталу) акціонерного товариства, 100 % акцій якого залишається у власності держави, до моменту завершення процедури приватизації (продажу у приватну власність належних державі акцій такого акціонерного товариства) є державною власністю, і з огляду на свої висновки, викладені у цій постанові, відступає від висновку, сформульованого в постанові КАС ВС від 09 жовтня 2018 року у справі № 826/11262/15, щодо того, що власником майна, переданого до статутного капіталу, є саме товариство, а не держава.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що вона відступає не від постанови у конкретній справі, а від висновку щодо застосування норм права. Цей висновок міг бути сформульований в одній або декількох постановах. Відсутність згадки повного переліку постанов, від висновку хоча б в одній із яких щодо застосування норм права Велика Палата Верховного Суду відступила, не означає, що відповідний висновок надалі застосовний (див. її постанови від 27 березня 2019 року у справі № 521/21255/13-ц, від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц, пункт 42; № у ЄДРСР 106558740, від 26 жовтня 2022 року у справі № 201/13239/15-ц, пункт 43; № у ЄДРСР 108930839, від 14 червня 2023 року у справі № 448/362/22, пункт 66; № у ЄДРСР 111647957.

У разі коли Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного, зокрема, в раніше ухваленому нею рішенні чи рішенні Верховного Суду України, згідно з частиною шостою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди враховують висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 161/12771/15-ц, пункт 88, від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц, пункт 93, від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17, пункт 27.3, від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц, пункт 49, від 30 червня 2020 року у справах № 264/5957/17, пункт 43, і № 727/2878/19, пункт 40, від 29 вересня 2020 року у справі № 712/5476/19, пункт 43, від 09 лютого 2021 року у справі № 381/622/17, пункт 44, від 25 травня 2021 року у справі № 149/1499/18, пункт 31, від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17, пункт 7.20, від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19, пункт 40, від 02 листопада 2021 року у справі № 917/1338/18, пункт 92, від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16, пункт 36, від 08 червня 2022 року у справі № 362/643/21, пункт 67)».

Згідно із додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 № 36 «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності», розмір пакета акцій (частки) державної власності АТ «Запоріжжяобленерго» складає 60,2475%.

60,2475% акцій (часток) в статутному капіталі АТ «Запоріжжяобленерго», які належать державі, свідчить про те, що така частка держави забезпечує їй право вирішального впливу на діяльність товариства.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що таке товариство, відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», є суб`єктом господарювання державного сектору економіки.

Разом з тим, Указом Президента України від 28.08.2021 №452/2021 (https://www.president.gov.ua/documents/41) введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30.11.2021 «Про заходи з нейтралізації загроз в енергетичній сфері».

Відповідно до п.12(а) зазначеного Рішення, РНБОУ вирішила: Кабінетові Міністрів України разом із Фондом Державного майна України виключити з переліку об`єктів великої приватизації державної власності та переліку об`єктів малої приватизації державної власності належні державі пакети акцій операторів системи розподілу електричної енергії з подальшим визначенням Міністерства енергетики України органом управління такими пакетами акцій…

Згідно з пунктами 1, 3 розпорядження Кабінету Міністрів України від 15.09.2021 №1222-р «Деякі питання управління об`єктами державної власності» (https://www.kmu.gov.ua/npas/deyaki-pitannya-upravlinnya-obyektami-derzhavnoyi_vlasnosti-i), внесено зміни у додаток до розпорядження КМУ від 16.01.2019 №36 «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності», а саме виключено позиції, зокрема, щодо 60,2475% акцій (часток) АТ «Запоріжжяобленерго», а також передано Міністерству енергетики повноваження з управління корпоративними правами, що належать державі у статутних капіталах акціонерних товариств, згідно з додатком до цього розпорядження

Таким чином, завершення процедури приватизації 60,2475% державної частки АТ «Запоріжжяобленерго» не відбулося і вказана частка продовжує перебувати у власності держави, що кореспондується з уточненими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03.04.2024 №917/1212/21.

Отже, АТ «Запоріжжяобленерго» є суб`єктом господарювання державного сектору економіки.

Виходячи із змісту норм процесуального кодексу суд зобов`язує боржника подати звіт за умови подання стягувачем письмової заяви, невиконання боржником рішення і відкриття виконавчого провадження.

20.06.2012 ухвалою Господарського суду Запорізької області у справі № 5009/761/12 (головуючий суддя: Науменко А.О., судді: Кричмаржевський В.А., Топчій О.А.) затверджено мирову угоду між сторонами та припинено провадження у справі.

07.04.2016 державним виконавцем ВПВР ДДВС МЮУ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №50759564. 20.03.2024 державним виконавцем ВПВР ДДВС МЮУ винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у ВП №50759564, а 06.01.2026 постанову про поновлення вчинення виконавчих дій.

У статті 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України Про судоустрій та статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічний припис містить частина 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, в силу приписів частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення можливе за двома варіантами, добровільне виконання судового рішення та його примусове виконання.

До поданої заяви стягувачем додано докази відкриття виконавчого провадження з виконання ухвали суду у даній справі, зупинення виконавчого провадження та його поновлення.

Доказів виконання ухвали суду у цій справі у повному обсязі відсутні та факт невиконання цієї ухвали боржником не заперечується.

Відповідно до постанови головного державного виконавця ВПВР Департаменту ВДС Міністерства юстиції України Берегових В.С. від 20.03.2024 зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання ухвали про затвердження мирової угоди у справі № 5009/761/12 від 20.06.2012 на підставі п 1-5 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з п 1-5 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», установлено, що до 1 січня 2026 року:

зупиняється вчинення виконавчих дій та заходів примусового виконання рішень (у тому числі накладення арешту на майно та кошти) у виконавчих провадженнях, за якими боржниками є оператори системи розподілу, що здійснюють розподіл електричної енергії на територіях ліцензованої діяльності, до складу яких входять території, на яких велися бойові дії станом на 31 грудня 2023 року, або території, тимчасово окуповані Російською Федерацією станом на 31 грудня 2023 року, відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, щодо заборгованості, яка утворилася перед Державним підприємством "Енергоринок";

Стягувачем у даній справі є ДП Енергоринок .

Проте, слід зазначити, що наведеним зупиненням примусового стягнення органами ДВС стягувач не позбавлений права виконання рішення суду боржником в добровільному порядку .

Крім того, до ухвалення постанови про зупинення виконавчого провадження № 50759564 виконавче провадження тривало майже 8 років (07.04.2016 - відкрито ВП, 20.03.2024 - зупинено ВП, 06.01.2026 - поновлено ВП).

Враховуючи відсутність доказів виконання боржником ухвали суду у цій справі та наявність факту відкриття виконавчого провадження, його поновлення, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість поданої заяви про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення.

Частиною 4 статті 345-2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення особисто керівника боржника, якщо боржник є юридичною особою.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви ДП «Енергоринок» та зобов`язання АТ «Запоріжжяобленерго» подати звіт про виконання ухвали суду у цій справі.

Відповідно до ч. 3 статті 345-2 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання боржником відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Згідно із ч. 6 ст. 345-2 ГПК України ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 345-4 цього Кодексу.

За приписами ст. 345-3 ГПК України звіт боржника про виконання судового рішення має містити:

1) найменування суду, до якого подається звіт;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб);

4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення;

5) відомості про виконання боржником судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання;

6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про те, чи існують обставини, які ускладнюють виконання судового рішення боржником, які заходи вжито та вживаються боржником для їх усунення;

7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.

До звіту додаються:

1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися;

2) докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 345-1, 345-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Державного підприємства «Енергоринок» про зобов`язання подати звіт про виконання ухвали суду у справі № 5009/761/12 задовольнити.

2. Зобов`язати Акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго», ідентифікаційний код юридичної особи 00130926 (вул. Сталеварів, 14, м. Запоріжжя, 69035) у строк до 02.04.2026 надати суду звіт про виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 20.06.2012 у справі № 5009/761/12.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення 02.02.2026.

Повний текст ухвали складено та підписано 03.02.2026.

Головуючий суддя А.О. Науменко

Суддя Н.Г. Зінченко

Суддя М.В. Мірошниченко