УХВАЛА

29 січня 2026 року

м. Київ

Справа № 916/5579/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Власова Ю. Л. - головуючого, Булгакової І. В., Малашенкової Т. М.,

за участю секретаря судового засідання Бутенка А. О.,

представників учасників справи:

позивача - Вінічука О. М.,

відповідача - не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Ю АР ДІ Українські Дороги"

на рішення Господарського суду міста Києва від 16 червня 2025 року (суддя Чебикіна С. О.) та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16 жовтня 2025 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя Тарасенко К. В., судді: Коробенко Г. П., Сибіга О. М.)

у справі № 916/5579/24

за позовом Акціонерного товариства "Ю АР ДІ Українські Дороги"

до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації

про стягнення збитків в розмірі 374 935 082,00 грн, що еквівалентно 9 141 265,00 доларів США.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У грудні 2024 року Акціонерне товариство "Ю АР ДІ Українські Дороги" (далі - АТ "Ю АР ДІ Українські Дороги", позивач, скаржник) звернулося до Господарського суду Одеської області позовом до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (далі - рф, відповідач) про стягнення 374 935 082,00 грн збитків, що в грошовому еквіваленті іноземної валюти становить 9 141 265,00 доларів США, з яких майнова шкода в розмірі 83 753 023,00 грн, що еквівалентно 2 067 971,00 доларів США, та упущена вигода в розмірі 291 182 059,00 грн, що еквівалентно 7 073 294,00 доларів США, спричинених збройною агресією рф проти України на підставі статей 317, 321, 386, 1166, 1192 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, АТ "Ю АР ДІ Українські Дороги" зазначає, що в результаті дій рф, а саме збройної агресії проти України, позивач втратив рухоме майно та не отримав доходи від господарської діяльності.

3. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27 грудня 2024 року позовну заяву АТ "Ю АР ДІ Українські Дороги" до рф про стягнення збитків в розмірі 374 935 082,00 грн, що еквівалентно 9 141 265,00 доларів США, разом з доданими до неї документами, було передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) на розгляд Господарського суду міста Києва.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

4. Рішенням Господарського суду міста Києва від 16 червня 2025 року, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16 жовтня 2025 року, позов АТ "Ю АР ДІ Українські Дороги" задоволено частково; стягнуто з рф на користь АТ "Ю АР ДІ Українські Дороги" майнову шкоду в розмірі 83 753 023,00 грн, що еквівалентно 2 067 971,00 доларів США; в іншій частині позову відмовлено.

5. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення суми упущеної вигоди, суди першої та апеляційної інстанцій зазначили, що визначена позивачем сума упущеної вигоди є непідтвердженою належними та допустимими доказами, а надані позивачем звіти про оцінку розміру упущеної вигоди (неотриманого прибутку) від розірваних договорів про закупівлю робіт за рахунок бюджетних коштів внаслідок збройної агресії та дії воєнного стану в Україні за № 1061/11-24 та про оцінку розміру упущеної вигоди (неотриманого прибутку) АТ "Ю АР ДІ Українські Дороги" внаслідок збройної агресії за № 1060/11-24 є гіпотетичними припущеннями таких збитків, які мають абстрактний характер.

6. При цьому за висновками судів, позивачем не доведено, що сума за вказаними вище звітами у вигляді упущеної вигоди ним дійсно могла б бути отримана, якби не неправомірні дії відповідача.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. АТ "Ю АР ДІ Українські Дороги" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16 червня 2025 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16 жовтня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а справу № 916/5579/24 в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

8. Підставою касаційного оскарження скаржник визначив пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Порядок розгляду справи судом касаційної інстанції

9. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 листопада 2025 року для розгляду касаційної скарги у справі № 916/5579/24 визначено колегію суддів у складі: Власов Ю. Л. - головуючий, Булгакова І. В., Малашенкова Т. М.

10. Ухвалою Верховного Суду від 27 листопада 2025 року касаційну скаргу АТ "Ю АР ДІ Українські Дороги" на рішення Господарського суду міста Києва від 16 червня 2025 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16 жовтня 2025 року у справі № 916/5579/24 залишено без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України у зв`язку з неналежним обґрунтуванням підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України. Також цією ухвалою скаржнику було надано строк на подання уточнень до касаційної скарги, де йому необхідно було викласти підстави касаційного оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 16 червня 2025 року та постанови Північного апеляційного господарського суду від 16 жовтня 2025 року відповідно до вимог абзацу другого пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України, зокрема, яку саме норму(и) права, на його думку, неправильно застосували суди першої та апеляційної інстанцій при вирішенні справи № 916/5579/24; з якими висновками стосовно застосування цієї норми не погоджується скаржник; яким саме висновкам Верховного Суду щодо застосування цієї норми права у наведених ним постановах не відповідають висновки судів попередніх інстанцій.

11. 02 грудня 2025 року на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 27 листопада 2025 року до Верховного Суду від АТ "Ю АР ДІ Українські Дороги" надійшли уточнення до касаційної скарги, в яких скаржник для належного обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, уточнив, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували статті 16, 22, 623 ЦК України та порушили норми процесуального права, застосувавши їх без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 923/1435/20, від 30 вересня 2021 року у справі № 922/3928/20, від 13 листопада 2024 року у справі № 912/1377/23, від 10 грудня 2024 року у справі № 927/249/24, від 08 вересня 2020 року у справі № 926/1904/19, внаслідок чого неправомірно та несправедливо відмовили у стягненні збитків у формі упущеної вигоди із підстав їх недоведення.

12. Враховуючи вказані уточнення, Верховний Суд ухвалою від 17 грудня 2025 року відкрив касаційне провадження у справі № 916/5579/24 на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України та призначив розгляд касаційної скарги (в редакції поданих скаржником уточнень до касаційної скарги) у судовому засіданні на 29 січня 2026 року з повідомленням учасників справи.

13. Згідно з Указом Президента України, зокрема, від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією рф проти України введено в Україні воєнний стан, який продовжується дотепер.

14. З листа Міністерства закордонних справ України "Щодо вручення судових документів на території РФ" від 04 вересня 2022 року № 71/17-500-67127 вбачається, що через повномасштабну агресію рф проти нашої держави дипломатичні відносини між Україною та рф розірвано, а всіх співробітників закордонних дипломатичних установ України евакуйовано з території держави-агресора. З огляду на зазначене, наразі унеможливлено надання органами дипломатичної служби України сприяння щодо передачі судових документів російській стороні.

15. 12 січня 2023 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2855-ІХ "Про вихід з Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності", яким постановила вийти з Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, вчиненої в м. Києві 20 березня 1992 року та ратифікованої постановою Верховної Ради України від 19 грудня 1992 року № 2889-XII (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 9, ст. 66), який набрав чинності 05 лютого 2023 року.

16. Отже, приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про неможливість звернення із судовим дорученням для вручення відповідачу судових документів у цій справі в порядку статті 367 ГПК України.

17. Таким чином, враховуючи введення воєнного стану в Україні та розірвання дипломатичних відносин між Україною і рф, в тому числі, вихід з Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та припинення Акціонерним товариством "Укрпошта" обміну міжнародними поштовими відправленнями з рф, повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи було здійснено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

18. На переконання скаржника, справа № 916/5579/24 є нетиповою у порівнянні зі справами, які згадуються у рішеннях судів попередніх інстанцій, оскільки у цій справі наявний склад цивільного правопорушення, зокрема:

- протиправна поведінка - протиправність діяння відповідача як складового елементу правопорушення у вигляді завдання збитків в розумінні частини третьої статті 75 ГПК України є загальновідомою обставиною, яка закріплена державою на законодавчому рівні та яка доказування не потребує;

- збитки - їх розмір визначений у звіті № 1061/11-24 про оцінку розміру упущеної вигоди позивача, господарська діяльність якого була порушена внаслідок збройної агресії рф та звітом № 1060/11-24 про оцінку розміру упущеної вигоди від розірвання договорів про закупівлю робіт за бюджетні кошти. Зокрема, за звітом № 1060/11-24 проведено розрахунок упущеної вигоди у зв`язку із розірванням договорів із позивачем внаслідок протиправної діяльності відповідача, а саме військовою агресією. До цього звіту додано проекти договорів та листи замовника, який повідомляє позивача про розірвання договорів у зв`язку із військовою агресією. Щодо звіту № 1061/11-24, то частково задовольняючи позовні вимоги у справі № 916/5579/24, суди попередніх інстанцій встановили факт втрати позивачем контролю над 33 одиницями рухомого майна та заводом мінерального порошку. Вказане майно використовувалося АТ "Ю АР ДІ Українські Дороги" у господарській діяльності, зокрема з метою здійснення перевезень товарів на території Херсонської області, а також у процесі здійснення дорожнього будівництва, у тому числі, за об`єктами, договори у яких були розірванні замовниками внаслідок збройної агресії;

- причинно-наслідковий зв`язок - окупація території України, зокрема Херсонської області, проведення бойових дій на цій території зумовило те, що позивач втратив контроль над майном, яке використовувалося з метою отримання прибутку у процесі здійснення господарської діяльності АТ "Ю АР ДІ Українські Дороги";

- вина особи, яка заподіяла шкоду - прямий умисел на заподіяння збитків народу України.

19. Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували положення статей 16, 22, 623 ЦК України та порушили норми процесуального права, а саме статті 2, 4, 5 ГПК України без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 08 грудня 2021 року у справі № 923/1435/20, від 30 вересня 2021 року у справі № 922/3928/20, від 13 листопада 2024 року у справі № 912/1377/23, від 10 грудня 2024 року у справі № 927/249/24 та від 08 вересня 2020 року у справі № 926/1904/19.

Заперечення відповідача на касаційну скаргу позивача

20. Відзив на касаційну скаргу від відповідача у справі не надходив.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Межі розгляду справи судом касаційної інстанції

21. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

22. Нормами частини другої статті 300 ГПК України встановлені межі перегляду справи судом касаційної інстанції, а саме: суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Стислий виклад обставин, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій у цій справі

23. У квітні-травні 2022 року під час дії воєнного стану, що запроваджений у зв`язку з військовою агресією рф проти України, невідомі особи проникли на територію Товариства з обмеженою відповідальністю "Каховрефтранс", за адресою: Херсонська область, місто Нова Каховка, вулиця Фабрична, будинок 23, де знаходилося на ремонті майно позивача, та незаконно заволоділи ним, зокрема: автобусом марки "Mercedes-Benz", модель "Sprinter", 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; вантажно-спеціальною цистерною марки "Маз", модель "5334", 1982 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

24. За цим фактом позивач звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення, у результаті чого Каховською окружною прокуратурою Херсонської області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115 від 24 червня 2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 438 Кримінального кодексу України (далі - КК України) (Порушення законів та звичаїв війни).

25. 14 червня 2022 року позивач звернувся до Херсонської обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення у зв`язку з тим, що у квітні-травні 2022 року під час дії воєнного стану, що запроваджений у зв`язку з військовою агресією рф проти України, невідомі особи по вулиці 8 березня у місті Каховка Херсонської області незаконно заволоділи майном позивача, а саме транспортним засобом "Renault", моделі "Dokker", 2021 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

26. За цим фактом 24 червня 2022 року Каховською окружною прокуратурою Херсонської області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116 від 24 червня 2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 438 КК України (Порушення законів та звичаїв війни).

27. 22 червня 2022 року позивач звернувся до Херсонської обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення у зв`язку з тим, що у квітні 2022 року, під час дії воєнного стану, який запроваджено Указом Президента України № 64/2022, та продовжено Указом Президента України № 133/2022 та № 259/2022, невідомі особи незаконно заволодіння майном позивача, яке знаходилось за адресою: Херсонська область, місто Нова Каховка, вулиця Індустріальна, будинок 39, а саме такими транспортними засобами підприємства:

- загальний вантажний-загальний бортовий малотоннажний -В марки "Volkswagen", модель "Crafter", 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

- вантажний бортовий-тентований марки "Газ", модель "330232-757", 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 ;

- вантажний-спеціальний паливозаправник, марки "ВКК" СПЕЦМАШ", модель "ПЗ-10.2", 2020 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 ;

- перевантажувач асфальту марки "Vogele", марки "МТ3000-2І Offset", реєстраційний номер НОМЕР_7 ;

- коток дорожній марки "SANY", модель "SPR160C-8", 2021 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_8 ;

- коток дорожній марки "НАММ", модель "HD+110VV", 2021 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_9 ;

- автогрейдер марки "А140", 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_10 ;

- вантажний фургон марки "FORD", модель "Transit", 2020 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_11 ;

- навантажувач фронтальний марки "SDLG", модель "L956F", 2021 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_12 ;

- навантажувач фронтальний марки "SDLG", модель "L956F", 2021 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_13 ;

- асфальтоукладач марки "VOGELE", модель "SUPER 1900-3", 2021 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_14 ;

- коток дорожній марки "НАММ", модель "HD+120VV", 2021 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_15 ;

- укладач узбіччя марки "Madrog", модель "UP-300";

- навантажувач марки "XCMG", модель "ZL50G", реєстраційний номер НОМЕР_16 .

28. За цим фактом 24 червня 2022 року Каховською окружною прокуратурою Херсонської області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 від 24 червня 2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 438 КК України (Порушення законів та звичаїв війни).

29. Постановою прокурора Херсонської обласної прокуратури від 19 грудня 2022 року досудове розслідування кримінальних проваджень: № 0000115 від 24 червня 2022 року, № 0000116 від 24 червня 2022 року та № 0000117 від 24 червня 2022 року, що відкриті за заявою АТ "Ю АР ДІ Українські Дороги" об`єднано в одне провадження за № 0000032.

30. 14 червня 2022 року позивач звернувся до Херсонської обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення у зв`язку з тим, що у квітні-травні 2022 року під час дії воєнного стану, що запроваджений у зв`язку з військовою агресією рф проти України, невідомі особи проникли на територію за адресою: Херсонська область, Новотроїцький район, смт Новотроїцьке, вулиця Залізнична, будинок 17-Б та незаконно заволоділи майном позивача, а саме: коток дорожній марки "НАММ", модель "HD+120VV", 2020 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_17 ; коток дорожній марки "НАММ", модель "HD 110", 2020 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_18 ; коток дорожній марки "НАММ", модель "HD+110VV", 2021 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_19 ; міні-навантажувач марки "Bobcat", модель "S650", 2020 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_20 .

31. За цим фактом 29 червня 2022 року Генічеською окружною прокуратурою Херсонської області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 24 червня 2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 438 КК України (Порушення законів та звичаїв війни).

32. 14 червня 2022 року позивач звернувся до Херсонської обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення у зв`язку з тим, що у квітні-травні 2022 року під час дії воєнного стану, що запроваджений у зв`язку з військовою агресією рф проти України, невідомі особи проникли на територію за адресою: Херсонська область, Генічеський район, селище Сірогози, вулиця Свободи, будинок 2, де незаконно заволоділи майном позивача, а саме: катком дорожнім марки "НАММ", модель "3520", 2021 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_21 та навантажувачем марки "ХСМG", модель "ZL50G", реєстраційний номер НОМЕР_22 .

33. За цим фактом 29 червня 2022 року Скадовською окружною прокуратурою Херсонської області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 від 24 червня 2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 438 КК України (Порушення законів та звичаїв війни).

34. 14 червня 2022 року позивач звернувся до Херсонської обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення у зв`язку з тим, що у квітні-травні 2022 року під час дії воєнного стану, що запроваджений у зв`язку з військовою агресією рф проти України, невідомі особи проникли на територію за адресою: Херсонська область, Іванівський район, село Першотравневе, вулиця Центральна, будинок 1 та незаконно заволоділи майном ПАТ "Хмельницьке ШБУ № 56", а саме: Спеціалізованим вантажним-спеціальним підмітально-приберальним марки "ЗИЛ", модель "130", 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_23 .

35. За цим фактом 29 червня 2022 року Генічеською окружною прокуратурою Херсонської області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 24 червня 2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 438 КК України (Порушення законів та звичаїв війни).

36. Постановою прокурора Херсонської обласної прокуратури від 15 серпня 2022 року досудове розслідування кримінальних проваджень: № 0000040, № 0000041 та № 0000042, що відкриті за заявою АТ "Ю АР ДІ Українські Дороги" об`єднано в одне провадження за № 0001263.

37. 12 квітня 2022 року позивач звернувся до Херсонської обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення у зв`язку з тим, що у квітні-травні 2022 року під час дії воєнного стану, що запроваджений у зв`язку з військовою агресією рф проти України, невідомі особи за адресою: Херсонська область, Бериславський район, село Львове незаконно заволоділи майном позивача, а саме екскаватором колісним марки "Dossan", модель "DX210WA", реєстраційний номер НОМЕР_24 .

38. За цим фактом 17 квітня 2022 року Скадовською окружною прокуратурою Херсонської області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083 від 25 червня 2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 438 КК України (Порушення законів та звичаїв війни), яке в подальшому було об`єднано із кримінальним провадженням №0000093 від 08 березня 2022 року.

39. Суди також встановили, що позивач є підприємством, основним видом діяльності якого є КВЕД 42.11 Будівництво доріг і автострад, у тому числі позивач виконує роботи із будівництва ремонту доріг та надається послуги із експлуатаційного утримання державним замовника, із якими укладається договори підряду за результатами проведення процедури закупівлі робіт/послуг у відповідності із Законом України "Про публічні закупівлі".

40. У зв`язку зі збройною агресією рф проти України Державна установа "Місцеві дороги Херсонщини" прийняла рішення в односторонньому порядку розірвати Договори про закупівлю робіт за рахунок бюджетних коштів від 03 листопада 2020 року № 175/ДУ, від 06 грудня 2021 року № 239/ДУ, від 25 травня 2021 року № 196/ДУ та від 25 червня 2021 року № 207/ДУ, що були укладені із позивачем.

Оцінка аргументів позивача і висновків попередніх судових інстанцій з посиланням на норми права, якими керувалися суди

41. Як встановлено судами попередніх інстанцій, предметом цього судового спору є майнова вимога позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої діями останнього, в результаті пошкоджень (втрати) майна позивача та неотриманих доходів від господарської діяльності.

42. Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, в частині позовних вимог про стягнення упущеної вигоди суди відмовив, обґрунтовуючи це тим, що визначена позивачем сума упущеної вигоди не є підтверджена позивачем належними та допустимими доказами, а надані позивачем звіти про оцінку розміру упущеної вигоди (неотриманого прибутку) від розірваних договорів про закупівлю робіт за рахунок бюджетних коштів внаслідок збройної агресії та дії воєнного стану в Україні за № 1061/11-24 та про оцінку розміру упущеної вигоди (неотриманого прибутку) АТ "Ю АР ДІ Українські Дороги" внаслідок збройної агресії за № 1060/11-24 є гіпотетичними припущеннями таких збитків, які мають абстрактний характер.

43. В частині відмови у задоволенні позовних вимог позивач не погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій та звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.

44. Верховний Суд звертає увагу на те, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.

45. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий суд) застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France", № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gуmez de la Torre v. Spain", № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

46. Усталена практика ЄСПЛ наголошує, що право на касаційне оскарження не є безумовним, а тому встановлення законодавцем порядку доступу до касаційного суду не є обмеженням в отриманні судового захисту, оскільки це зумовлено виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким має на меті забезпечувати сталість та єдність судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду". При цьому процесуальні обмеження зазвичай запроваджуються для забезпечення ефективності судочинства, а право на доступ до правосуддя, як відомо, не є абсолютним правом, і певні обмеження встановлюються законом з урахуванням потреб держави, суспільства чи окремих осіб (наведену правову позицію викладено в ухвалі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 910/4647/18).

47. Процесуальні фільтри доступу до касаційного суду визначені у статті 287 ГПК України. Зокрема, касаційний перегляд рішень суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанов суду апеляційної інстанції є можливим виключно за наявності підстав касаційного оскарження, зазначених у частині другій статті 287 ГПК України, що повністю узгоджується з прецедентною практикою ЄСПЛ, положеннями статті 129 Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.

48. Виходячи зі змісту касаційної скарги, позивач називає лише одну підставу касаційного оскарження, зазначену у пункті 1 частини другої статті 287 ГПК України, а саме застосування судами норм права без урахування висновків Верховного Суду, сформульованих у подібних правовідносинах, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень про часткове задоволення позовних вимог.

49. Отже, Верховний Суд частково (в оскаржуваній частині) переглядає рішення Господарського суду міста Києва від 16 червня 2025 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16 жовтня 2025 року у справі № 916/5579/24 лише в межах вказаних доводів касаційної скарги.

50. Верховний Суд наголошує, що переглядаючи справу в касаційному порядку, він виконує функцію "суду права", а не "факту", отже, відповідно до статті 300 ГПК України перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи.

51. Верховний Суд позбавлений права самостійно досліджувати, перевіряти та переоцінювати докази, самостійно встановлювати по-новому фактичні обставини справи, певні факти або їх відсутність.

Стосовно підстави касаційного оскарження за пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України

52. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України підставою касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

53. В обґрунтування наявності підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, позивач у касаційній скарзі зазначає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували положення статей 16, 22, 623 ЦК України та порушили норми процесуального права, а саме статті 2, 4, 5 ГПК України без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 08 грудня 2021 року у справі № 923/1435/20, від 30 вересня 2021 року у справі № 922/3928/20, від 13 листопада 2024 року у справі № 912/1377/23, від 10 грудня 2024 року у справі № 927/249/24 та від 08 вересня 2020 року у справі № 926/1904/19.

54. За змістом постанови Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 923/1435/20 розглядався спір про стягнення збитків у розмірі 4 932 302,00 грн. Позовні вимоги у цій справі були обґрунтовані тим, що районною державною адміністрацією було вчинено неправомірні дії стосовно поділу земельної ділянки, орендованої товариством з обмеженою відповідальністю, передання її складових без попереднього вилучення в оренду іншим юридичним особам, внаслідок чого товариство у період з 2018-2020 років не мало доступу до орендованої земельної ділянки, та, як наслідок, не мало можливості здійснювати власну господарську діяльність, що потягнуло за собою виникнення у позивача у цій справі неодержаного доходу у заявленому до стягнення розмірі.

55. Відповідно до постанови Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі № 922/3928/20 розглядався спір про стягнення коштів у розмірі 2 990 000,00 грн. У цій справі причиною спору стало заподіяння позивачу (адвокатському бюро) збитків у вигляді упущеної вигоди в сумі вартості послуг з юридичного консультування та представництва за договором на укладення якого з відповідачем та отримання відповідного доходу позивач мав законні очікування, однак внаслідок відмови відповідача від виконання своїх обов`язків за результатами відкритих торгів, а саме неправомірної відміни торгів, такий дохід ним не отримано.

56. За змістом постанови Верховного Суду від 13 листопада 2024 року у справі № 912/1377/23 розглядався спір про стягнення з Державного бюджету України збитків у вигляді упущеної вигоди на суму 1 655 976,26 грн. Позовні вимоги у цій справі були обґрунтовані вчиненням ГУ Держгеокадастру протиправних дій, які призвели до неможливості використання фермерським господарством орендованої земельної ділянки, що в свою чергу спричинило завдання господарству збитків у формі упущеної вигоди.

57. Відповідно до постанови Верховного Суду від 10 грудня 2024 року у справі № 927/249/24 розглядався спір про відшкодування шкоди в сумі 20 490,67 євро, спричиненої протиправними діями державного органу щодо вилучення товару за фактом порушення митних правил. Спір у цій справі виник внаслідок неправомірної поведінки Північної митниці Держмитслужби, яка виразилась в складенні протоколу про порушення митних правил, нерозмитнені товару (печива та пряників в асортименті), заявленого до митного контролю, оформленого за митною декларацією; позивач стверджував, що йому були заподіяні збитки в розмірі вартості втраченого товару в розмірі 10 345,60 євро, вартості простою - 950,00 євро та 9 195,07 євро упущеної вигоди, всього на суму 20 490,67 євро.

58. За змістом постанови Верховного Суду від 08 вересня 2020 року у справі № 926/1904/19 розглядався спір про стягнення 1 052 700,00 грн, з яких 766 500,00 грн - матеріальні збитки та 286 200,00 грн - моральна шкода. Позивач зазначав, що причиною виникнення цього спору стало те, що відповідач упродовж тривалого часу неправомірно перешкоджав позивачу використовувати належну йому автостоянку, унаслідок чого позивач за останні три роки до звернення з цим позовом до господарського суду не отримав дохід у сумі 766 500,00 грн від збору коштів за автостоянку, а також зазнав моральної шкоди, розмір якої оцінив у сумі 286 200,00 грн.

59. З наведеного вбачається, що висновки Верховного Суду у зазначених справах були сформовані у правовідносинах, які не є подібними з правовідносинами у цій справі та за інших фактичних обставин, тому зазначені висновки не можуть бути застосовані до цієї справи.

60. Верховний Суд не раз наголошував, що підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права у подібних правовідноснах, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови. Саме лише цитування у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.

61. Неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права має місце, коли суд першої чи апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій подібній справі.

62. Колегія суддів Верховного Суду вважає, що правові висновки Верховного Суду у справах № 923/1435/20, № 912/1377/23, № 922/3928/20, № 927/249/24 та № 926/1904/19, наведені позивачем у касаційній скарзі, є такими, що зроблені у неподібних до цієї справи правовідносинах та за інших фактичних обставин справ, тому вони не можуть свідчити про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій у цій справі положень статей 16, 22, 623 ЦК України та статей 2, 4, 5 ГПК України, без урахування висновків Верховного Суду у зазначених справах.

63. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 296 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

64. Отже, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження, у зв`язку з чим касаційне провадження за касаційною скаргою АТ "Ю АР ДІ Українські Дороги" підлягає закриттю на підставі пункту 5 частини першої статті 296 цього Кодексу.

65. Колегія суддів касаційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а інші доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують вказаного висновку.

Керуючись статтями 234, 235, 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Ю АР ДІ Українські Дороги" на рішення Господарського суду міста Києва від 16 червня 2025 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16 жовтня 2025 року у справі № 916/5579/24.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Л. Власов

Судді І. В. Булгакова

Т. М. Малашенкова