ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
02 лютого 2026 р. м. Житомир Справа № 906/1500/25
Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Сікорської Н.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін заяву ПП "Золушка" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі
за позовом Приватного підприємства "Золушка"
до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОЦЕНТР-ЖИТОМИР»
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 19.01.2026р. стягнуто з ТОВ «АВТОЦЕНТР-ЖИТОМИР» на користь позивача 81839,00 грн. попередньої оплати; 195,07 грн. 3% річних; 2422,40 грн. судового збору.

23.01.2026р. до суду представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача 16000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою від 26.01.2026р. суд прийняв до розгляду заяву ПП "Золушка" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Постановив розгляд заяви здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву та подані позивачем докази, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 16000,00 грн., на підтвердження чого надано копії: договору про надання правової допомоги №54 від 05.11.2025р., укладеного між адвокатом Андрійчук Людмилою Іванівною та ПП "Золушка ; угоди №1 про узгодження договірної ціни за правову допомогу та порядку її оплати від 05.11.2025р.; акту №1-3 приймання-передачі наданих послуг від 24.11.2025р. на суму 14000,00 грн. підписаного сторонами та скріпленого печаткою ПП "Золушка"; рахунка-фактури №11/1 від 24.11.2025р. на суму 14000,00 грн.; платіжної інструкції №1687 від 24.11.2025р. на суму 14000,00 грн.; заключної виписки по рахунку за період з 24.11.2025р. по 24.11.2025р.; акту №2-3 приймання-передачі наданих послуг від 22.01.2026р. на суму 2000,00 грн. підписаного сторонами та скріпленого печаткою ПП "Золушка"; рахунка-фактури №01/1 від 22.01.2026р. на суму 2000,00 грн.; платіжної інструкції №109 від 23.01.2026р. на суму 2000,00 грн.; заключної виписки по рахунку за період з 23.01.2026р. по 23.01.2026р.; витягу з єдиного реєстру адвокатів України серії ІІ №1102388 від 23.01.2026р.; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЖТ №000893 на ім`я Андрійчук Л.І.; ордеру адвоката серії АМ №1154628 від 13.11.2025р., виданого на ім`я Андрійчук Л.І. (а.с. 49-63).

Відповідно до акту №1-3 приймання-передачі наданих послуг від 24.11.2025р. та акту №2-3 приймання-передачі наданих послуг від 22.01.2026р. позивачу надані наступні послуги правничої допомоги:

- аналіз документів для формування правової позиції та перспективи по справі - вартість послуги 2000,00 грн.;

- складання та подача позовної заяви до суду першої інстанції - вартість послуги 12000,00 грн.;

- підготовка заяви у відповідності до ч.8 ст.129 ГПК України у справі №906/1500/25 - вартість послуги 1000,00 грн.;

- підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №906/1500/25 - вартість послуги 1000,00 грн.

Загальна вартість наданих послуг за актами складає - 16000,00 грн. (а.с. 51, 55).

Послуги з правничої допомоги, які можуть надаватись виконавцем клієнту визначені Угодою №1 про узгодження договірної ціни за правову допомогу та порядку її оплати від 05.11.2025р. (додаток №1 до договору). Згідно п.1 Угоди №1 визначено перелік послуг та їх вартість. Пунктом 2 Угоди №1 сторони погодили, що оплата послуг здійснюється клієнтом за кожну дію окремо або у сукупності (за вибором адвоката) на підставі пред`явленого рахунку-фактури шляхом зарахування коштів на банківський рахунок адвоката (а.с. 50).

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, положення якого врегульовані главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Положеннями п.3 ч.1 ст.3, ст.6 ЦК України закріплено принцип свободи договору.

Суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002р. зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

У постанові Верховного Суду від 08.04.2020р. у справі №922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123 - 130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд звертає увагу, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022р. у справі №911/2737/17.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020р. у справі № 904/4507/18 виснувала, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, що склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019р. справі №922/445/19).

Суд звертає увагу, що справа №906/1500/25 розглядалась у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи.

Проаналізувавши перелік послуг, зазначених в актах наданих послуг, суд зазначає, що послуги, вказані в акті № 2-3 від 22.01.2026р., а саме: підготовка заяви у відповідності до ч. 8 ст. 129 ГПК України у справі № 906/1500/25 вартістю 1000,00 грн. та підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 906/1500/25 вартістю 1000,00 грн., не були об`єктивно необхідними для належного захисту прав та інтересів сторони у даній справі.

Суд враховує, що у позовній заяві стороною було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат та вказано, що докази понесення таких витрат будуть подані в порядку, передбаченому ч. 8 ст. 129 ГПК України, протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення. За таких обставин подання окремої заяви з цього питання не було зумовлене вимогами процесуального закону та не вплинуло на реалізацію процесуальних прав сторін.

Крім того, суд зазначає, що підстави для звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення у цій справі були відсутні, оскільки питання розподілу судових витрат було належним чином ініційовано стороною ще на стадії подання позовної заяви, а подання доказів їх понесення здійснювалося у межах процесуального порядку, визначеного ч. 8 ст. 129 ГПК України. Звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення не спричинило виникнення нових процесуальних наслідків та не потребувало окремих додаткових витрат на правничу допомогу.

Водночас, витрати на професійну правничу допомогу, зазначені в акті № 1-3 від 24.11.2025р., суд визнає обґрунтованими, підтвердженими належними доказами, такими, що відповідають критеріям необхідності та розумності, у зв`язку з чим вважає за можливе їх задовольнити у повному обсязі.

За таких обставин витрати на оплату послуг, зазначених в акті № 2-3 від 22.01.2026р., не підлягають відшкодуванню відповідачем, тоді як витрати, відображені в акті № 1-3 від 24.11.2025р., підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, а також зважаючи на характер та складність виконаних адвокатом робіт, обсяг наданої правничої допомоги, суд вважає, що співмірною, розумною та обґрунтованою сумою оплати за фактично надані правові послуги є сума - 14000,00 грн.

В стягненні 2000,00 грн. суд відмовляє як у частині витрат, нарахованих без належного правового та фактичного обґрунтування, що не відповідають критеріям розумності, співмірності та необхідності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням характеру спору й обсягу фактично наданих адвокатом послуг.

Згідно ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги позивача суд задовольнив в повному обсязі, тому витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідач у розмірі 14000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 74, 123, 126, 129, 221 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОЦЕНТР-ЖИТОМИР» (10014, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Київська, буд. 77-А, )

на користь Приватного підприємства "Золушка" (10001, Житомирська обл., м. Житомир, проспект Незалежності, буд. 81-А, ) 14000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено: 02.02.26

Суддя Сікорська Н.А.

1 - до справи