ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про затвердження мирової угоди

"22" січня 2026 р. Справа№ 927/321/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Суліма В.В.

Гаврилюка О.М.

за участю секретаря судового засідання Мовчан А.Б.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 22.01.2026:

розглянувши у відкритому судовому засіданні спільну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Чернігівської міської ради про затвердження мирової угоди

за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Чернігівської міської ради

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 02.09.2025

у справі № 927/321/25 (суддя - Фесюри М.В)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

до Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Чернігівської міської ради

про стягнення 74 669 766,73 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Північного апеляційного господарського суду перебуває справа № 927/321/25 за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Чернігівської міської ради на рішення Господарського суду Чернігівської області від 02.09.2025 у справі № 927/321/25, розгляд якої призначено на 22.01.2026.

16.01.2026 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла спільна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Чернігівської міської ради про затвердження мирової угоди у справі № 927/321/25.

У судовому засіданні 22.01.2026 представники позивача та відповідача підтримали спільну заяву про затвердження мирової угоди, просили її задовольнити, затвердити мирову угоду на стадії апеляційного провадження в господарській справі №927/321/25.

За змістом частини 7 статті 46 Господарського процесуального кодексу України (далі з текстом - ГПК України) сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Розглянувши дану заяву, після виходу з нарадчої кімнати судова колегія дійшла наступних висновків.

Згідно з частинами 1 - 4 статті 192 цього Кодексу мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Колегією встановлено, що мирова угода підписана уповноваженими особами: від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" його представником - адвокатом Оксаною Кулик, від відповідача директором (згідно з відомостями із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) - Дмитром Коваленко.

Отже, колегія не виявила обмежень представників сторін на вчинення відповідних дій.

У зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди колегією суддів до винесення цієї ухвали роз`яснено сторонам правові наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 3 ст. 231 ГПК України.

При цьому, присутні в судовому засіданні 22.01.2026 представники позивача та відповідача підтвердили намір і наявність підстав для укладення мирової угоди у редакції, підписаній повноважними представниками.

Статтею 274 ГПК України передбачено, що у суді апеляційної інстанції сторони мають право укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про цю процесуальну дію незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо мирова угода сторін відповідає вимогам ст.ст. 191, 192 ГПК України, суд постановляє ухвалу про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Згідно ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених ГПК України випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Одним із визначальних принципів господарського судочинства є принцип диспозитивної, закріплений в статті 14 ГПК України. Такий принцип полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ст. 14 ГПК України).

За змістом ч. 7 ст. 46 ГПК України сторони можуть примиритися, у тому числі, шляхом медіації, на будь-якій стадії судового процесу. Результат домовленості сторін може бути оформлений мировою угодою.

До основних завдань та переваг мирової угоди належать процесуальна економія, спрощення роботи суду, можливість сторонам самостійно врегулювати основні питання, пов`язані із захистом порушених прав, за умови комплексного врахування інтересів всіх сторін. У такий спосіб мирова угода є однією з форм прояву свободи (диспозитивності) в реалізації сторонами господарського процесу своїх прав, що проявляється в укладенні між ними угоди про заміну зобов`язання, на підставі якого й виник спір, іншим зобов`язанням з метою врегулювання такого спору (постанова Верховного Суду від 17.02.2020 у справі № 911/427/19).

Мирова угода у позовному провадженні - це письмова домовленість між сторонами спору про його вирішення, яка укладається в добровільному порядку з метою припинити спір, на погоджених сторонами умовах. Тобто, відмовившись від судового захисту, сторони ліквідують наявний правовий конфлікт самостійним (без державного примусу) врегулюванням розбіжностей на погоджених умовах. Спір може бути врегульовано укладенням мирової угоди на будь-якій стадії господарського процесу, у тому числі, на стадії виконання судового рішення. На відміну від звичайного договору, мирова угода у позовному провадженні укладається в процесі розгляду справи у господарському суді у формі та на умовах, передбачених процесуальним законодавством; підлягає затвердженню господарським судом; припиняє процесуально-правові відносини сторін; якщо мирова угода не виконується добровільно, вона виконується в порядку, встановленому для виконання судового рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/661/20).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.11.2024 у справі № 185/8179/22 щодо застосування ст. 207 ЦПК України, яка за змістом є аналогічною статті 192 ГПК України, зазначила, що мирова угода є юридичним документом, який створюється сторонами процесу і затверджується судом з метою вирішення спору шляхом досягнення взаємної згоди. Загальний наслідок укладення мирової угоди полягає в тому, що сторони приймають умови, які для них є прийнятними, замість того, щоб покладати вирішення спору на суд.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду також вказала, що за своїм змістом процедура закінчення розгляду справи укладенням мирової угоди складається з декількох послідовних дій, що вчиняються сторонами та судом:

1) сторони справи укладають мирову угоду;

2) сторони повідомляють суд про укладання мирової угоди, подавши до суду спільну письмову заяву про це;

3) суд роз`яснює сторонам наслідки укладення сторонами мирової угоди;

4) суд перевіряє:

- чи не обмежені представники сторін вчинити дії з укладання мирової угоди;

- чи мирова угода укладається сторонами на підставі взаємних поступок;

- чи стосується мирова угода лише прав та обов`язків сторін;

- якщо у мировій угоді сторони вийшли за межі предмета спору, то чи мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб;

5) суд постановляє ухвалу, якою:

-затверджує мирову угоду;

- вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету;

- закриває провадження у справі.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №911/918/15 зазначив, що для встановлення обставин щодо правомірності закриття провадження у справі у зв`язку із затвердження мирової угоди сторін необхідно перевірити дотримання судом при затвердженні мирової угоди вимог статті 192 ГПК України, зокрема дослідити умови мирової угоди на предмет того, чи відповідають ці умови закону, чи не порушують права або охоронювані законом інтереси інших осіб, чи не є вони невиконуваними, а також чи відповідають дії представників сторін мирової угоди інтересам осіб, яких вони представляють, оскільки порушення будь-якої з наведених вимог є безумовною підставою для відмови у затвердженні мирової угоди і, як наслідок, відсутністю передумов для закриття провадження у справі з цих підстав.

Отже, надавши учасникам справи право на врегулювання спору між собою на засадах диспозитивності, законодавець в той же час визначив межі реалізації такого права, дотримання яких є обов`язковим і для учасників правовідносин, і для суду. Повноваження суду щодо ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди також є обмеженими та передбачають можливість відмови у затвердженні мирової угоди та продовження судового розгляду у вказаних випадках.

При цьому, частиною 2 ст. 274 ГПК України, яка регулює питання укладення мирової угоди на стадії апеляційного перегляду судового рішення суду першої інстанції, визначено, що якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 191, 192 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Слід зазначити, що взаємними поступками є добровільна відмова кожної із сторін від чого-небудь (певних вигод, умов, намірів тощо) або послаблення своїх вимог на користь врегулювання конфлікту. Узгодження взаємних поступок є виключним правом сторін, яким вони користуються на власний розсуд, виходячи із власної оцінки комерційної доцільності, господарських, цивільних чи ділових взаємовідносин із контрагентом, майнових або немайнових інтересів тощо. Сутність поступок може носити кількісний (прощення боргу у певній частині тощо) або якісний характер (розстрочення боргу на певний строк). Втручання суду в оцінку взаємних поступок обмежене підставами для відмови у затвердженні мирової угоди, визначеними ч. 5 ст. 192 ГПК України.

Можливість встановлення графіку платежів, у тому числі поза межами річного строку, не заборонено ГПК України як умови для затвердження мирової угоди та є виявленням взаємоузгодженої волі сторін на підставі взаємних поступок, виходячи з їх власних інтересів. А тому помилковим є ототожнення узгодження сторонами мирової угоди умови про розстрочення платежів (ст. 192 ГПК України) та розстрочення виконання судового рішення, яке набрало законної сили (ст. 331 ГПК України).

Господарський суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом (п. 7 ч. 1 ст. 231 ГПК України).

Колегією встановлено, що умови мирової угоди стосуються лише прав та обов`язків учасників справи щодо предмету позову, не суперечать чинному законодавству та не порушують прав і охоронюваних інтересів третіх осіб, тобто відповідають положенням ст. 192 ГПК України.

Колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення спільної заяви сторін про затвердження мирової угоди.

У ч. 4 ст. 231 ГПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Частиною 2 статті 130 ГПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди в апеляційному порядку, суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним під час подання відповідної апеляційної чи касаційної скарги. Аналогічні положення викладені в ч. 4 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, проте, мирова угода не містить клопотання про повернення судового збору.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню державною виконавчою службою рішення на підставі ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 193 ГПК України ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

У зв`язку із затвердженням мирової угоди, провадження у справі №927/321/25 підлягає закриттю на підставі ст.ст. 274, 275 ГПК України, а рішення Господарського суду Чернігівської області від 02.09.2025 - визнанню нечинним.

Керуючись ст.ст. 192, 193, п. 7 ч. 1, ч. 4 ст. 231, ст.ст. 234, 274, п. 3 ч. 1 ст. 275, Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Спільну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Чернігівської міської ради про затвердження мирової угоди № 927/321/25 - задовольнити.

2. Затвердити мирову угоду сторін наступного змісту:

МИРОВА УГОДА

в судовій справі № 927/321/25

м. Київ « 31» грудня 2025 р.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116, ) (далі - ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", Позивач) в особі адвоката Кулик Оксани Андріївни, що діє на підставі довіреності, з однієї сторони, та Комунальне підприємство "Теплокомуненерго" Чернігівської міської ради (вул. Ушинського, 23, м. Чернігів, 14014, ) (далі- КП "Теплокомуненерго", Відповідач, в особі директора Коваленка Дмитра Сергійовича, що діє на підставі статуту, з другої сторони (у подальшому разом іменовані Сторони, а кожне окремо - Сторона),

що є сторонами у справі № 927/321/25 за позовом ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" до КП "Теплокомуненерго" про стягнення заборгованості у зв`язку з неналежним виконанням основного зобов`язання за договором від 24.04.2024 № 2264- ТКЕ(Л24)-39, керуючись ст. 192 Господарського процесуального кодексу України, домовились урегулювати спір на підставі взаємних поступок шляхом укладення мирової угоди в судовій справі (далі - Мирова угода) на таких умовах:

1. Предметом Мирової угоди є врегулювання спору в господарській справі № 927/321/25, який виник між Сторонами у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань з оплати природного газу, переданого за договором постачання природного газу від 24.04.2024 № 2264-ТКЕ(Л24)-39 (далі - Договір).

2. Відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі, а також грошові вимоги, пов`язані з неналежним виконанням зобов`язань за Договором, у загальній сумі 98 253 647,22 грн (дев`яносто вісім мільйонів двісті п`ятдесят три тисячі шістсот сорок сім гривень 22 копійки), а саме: залишок основного боргу за Договором у сумі 74 669 766,73 грн, а також пеню у сумі 10 381 364,91 грн, проценти річних у сумі 2 845 219,89 грн, інфляційні втрати у сумі 10 357 295,69 грн, нараховані за період з початку прострочення виконання основного зобов`язання і до останнього числа місяця включно, що передує місяцю, в якому укладається Мирова угода.

3. Відповідач зобов`язується виплатити в повному обсязі заборгованість, зазначену в пункті 2 Мирової угоди, упродовж 48 місяців шляхом перерахування щомісяця коштів на поточний рахунок Позивача частинами, не пізніше останнього числа місяця, а саме: заборгованість зі сплати основного боргу у сумі 74 669 766,73 грн - рівними платежами впродовж 36 місяців, починаючи з місяця, в якому укладено Мирову угоду, а заборгованість зі сплати пені, процентів річних та інфляційних втрат у загальному розмірі 23 583 880,49 грн - упродовж 12 місяців після сплати основного боргу відповідно до такого графіка погашення заборгованості (далі - Графік погашення заборгованості):

п/п Остаточна дата щомісячного Сума щомісячного

платежу до (включно) платежу, грн

1. 31 грудня 2025 р. 2 074 160,19

2. 31 січня 2026 р. 2 074 160,19

3.28лютого2026 р.2 074 160,19
4.31березня2026 р. 2 074 160,19
5.30квітня2026 р. 2 074 160,19
6.31травня2026 р. 2 074 160,19
7.30червня2026 р. 2 074 160,19
8.31липня2026 р. 2 074 160,19
9.31серпня2026 р. 2 074 160,19
10.30вересня2026 р. 2 074 160,19
11.31жовтня2026 р. 2 074 160,19
12.30листопада2026 р. 2 074 160,19
13.31грудня2026 р. 2 074 160,19
14.31січня2027 р. 2 074 160,19
15.28лютого2027 р. 2 074 160,19
16.31березня2027 р. 2 074 160,19
17.30квітня2027 р. 2 074 160,19
18.31травня2027 р. 2 074 160,19
19.30червня2027 р. 2 074 160,19
20.31липня2027 р. 2 074 160,19
21.31серпня2027 р. 2 074 160,19
22.30вересня2027 р. 2 074 160,19
23.31жовтня2027 р. 2 074 160,19
24/. ^30листопада2027 р. 2 074 160,19
25.31грудня2027 р. 2 074 160,19
26.31січня2028 р. 2 074 160,19
27.29лютого2028 р. 2 074 160,19
28.31березня2028 р. 2 074 160,19
29.30квітня2028 р. 2 074 160,19
ЗО.31травня2028 р. 2 074 160,19
31.30червня2028 р. 2 074 160,19
32.31липня2028 р. 2 074 160,19
33.31серпня2028 р. 2 074 160,19
34.30вересня2028 р. 2 074 160,19
35.31жовтня2028 р. 2 074 160,19
36.30листопада2028 р. 2 074 160,08
37.31грудня2028 р. 1 965 323,37
38.31січня2029 р. 1 965 323,37
39.28лютого2029 р. 1 965 323,37
40.31березня2029 р. 1 965 323,37
41.30квітня2029 р. 1 965 323,37
42.31травень2029 р. 1 965 323,37
43.30червень2029 р. 1 965 323,37
44.31липня2029 р. 1 965 323,37
45.31серпня2029 р. 1 965 323,37
46.30вересня2029 р. 1 965 323,37
47.31жовтня2029 р. 1 965 323,37
48.30листопада2029 р. 1 965 323,42
УСЬОГО 98 253 647,22

4. Відповідач зобов`язується відшкодувати ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" судовий збір, сплачений при поданні позову до суду, що становить 847 840,00 грн (вісімсот сорок сім тисяч вісімсот сорок гривень 00 копійок), шляхом перерахування вказаної суми на рахунок Позивача протягом 10 (десяти) робочих днів з дня затвердження Мирової угоди судом.

5. Перерахування грошових коштів, зазначених у пункті 4 Мирової угоди, та чергові щомісячні платежі згідно з Графіком погашення заборгованості Відповідач здійснює на рахунок Позивача № НОМЕР_1 , відкритий в АТ "Укрексімбанк".

У разі зміни будь-яких реквізитів відповідна Сторона зобов`язана письмово повідомити про це іншу Сторону не пізніше 3 (трьох) календарних днів з дати виникнення таких змін.

У разі зміни платіжних реквізитів Позивача Відповідач повинен здійснювати перерахування з урахуванням нових реквізитів з моменту отримання від Позивача письмового повідомлення про таку зміну платіжних реквізитів.

6. При перерахуванні грошових коштів Відповідач зобов`язується у графі "призначення платежу" зазначати: "на виконання мирової угоди у справі №927/321/25".

7. Сплачені кошти першочергово зараховуються в рахунок погашення суми судового збору, зазначеної у пункті 4 Мирової угоди. Далі погашається основний борг. В останню чергу погашаються інфляційні втрати, проценти річних, пеня.

8. Зобов`язання Відповідача зі сплати платежів згідно з Графіком погашення заборгованості вважаються виконаними за умови надходження на рахунок Позивача грошових коштів у строк та в сумі, визначених Графіком погашення заборгованості.

9. У разі коли у Відповідача існує прострочена сума оплати щомісячних платежів за попередні місяці згідно з Графіком погашення заборгованості, Позивач зараховує кошти, що надійшли від Відповідача, як погашення заборгованості за простроченими платежами попередніх періодів незалежно від зазначеного в платіжній інструкції призначення платежу.

10. Відповідач має право на дострокове погашення заборгованості, визначеної Графіком погашення заборгованості.

11. Виконання зобов`язань за Мировою угодою здійснюється згідно з Графіком погашення заборгованості з дня її затвердження судом. Щомісячні платежі згідно з Графіком погашення заборгованості, які передують місяцю, у якому судом затверджено Мирову угоду (у разі наявності), здійснюються Відповідачем на рахунок Позивача впродовж 10 (десяти) робочих днів з дня її затвердження.

12. У разі невиконання або неналежного виконання Відповідачем Мирової угоди в частині дотримання Графіка погашення заборгованості та/або відшкодування судових витрат у розмірі та у строк, визначені у пункті 4 Мирової угоди, Позивач має право пред`явити ухвалу про затвердження Мирової угоди для примусового виконання в частині стягнення прострочених платежів за Мировою угодою.

У разі невиконання або неналежного виконання Відповідачем Мирової угоди, яке полягає в повному або частковому нездійсненні платежів згідно з Графіком погашення заборгованості, з урахуванням пункту 11 Мирової угоди, у розмірі, що дорівнює сумі тримісячних платежів, вважається, що строк погашення усієї суми залишку заборгованості, зазначеної у пункті 2 Мирової угоди, настав, а Позивач має право пред`явити ухвалу про затвердження Мирової угоди для примусового виконання з метою стягнення усієї суми залишку заборгованості за Мировою, угодою.

13. У разі прийняття рішення про припинення Відповідача, не пов`язаного з банкрутством, або визнання його банкрутом вважається, що строк погашення всієї суми залишку заборгованості, зазначеної у пункті 2 Мирової угоди, настав.

14. Сторони підтверджують, що укладають Мирову угоду в добровільному порядку, її умови є зрозумілими, відповідають волевиявленню Сторін та породжують правові наслідки, які відповідають інтересам Сторін, а також не порушують прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

15. Представники Сторін, що підписують Мирову угоду, підтверджують та гарантують, що вони мають усі необхідні передбачені чинним законодавством України та установчими документами повноваження на її підписання та не мають будь-яких застережень та/або обмежень таких повноважень.

16. Мирова угода набирає чинності з дати її затвердження господарським судом.

17. Мирову угоду складено в трьох автентичних примірниках, які мають однакову юридичну силу: по одному для кожної із Сторін та один - для господарського суду.

18. РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН:

Позивач Відповідач

ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" КП «Теплокомуненерго»

вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116, вул. Ушинського, 23, м. Чернігів, 14014

Поточні рахунки: Поточні рахунки:

№ НОМЕР_2 в АТ НОМЕР_4

«Ощадбанк»; в АТ КБ «Приватбанк»

№ НОМЕР_3 в АБ «Укргазбанк»;

№ НОМЕР_1

в АТ "Укрексімбанк

Адвокат Директор

Підпис/ Оксана Кулик Печатка/підпис/Дмитро Коваленко

3. Визнати нечинним рішення Господарського суду Чернігівської області від 02.09.2025 у справі № 927/321/25.

4. Провадження у справі № 927/321/25 закрити.

5. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та може бути пред`явлена до примусового виконання до 22.01.2029.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст складено 03.02.2026.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.В. Сулім

О.М. Гаврилюк