ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2026 року м. Дніпро Справа № 904/2478/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)

суддів: Чус О.В., Демчини Т.Ю.

секретар судового засідання: Скородумова Л.В.

представники сторін:

від позивача: Григор`єв М.І.

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

в режимі відеоконференції апеляційну скаргу

Акціонерного товариства "ДНІПРОАЗОТ"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2025 р.

( суддя Кеся Н.Б., м. Дніпро, повний текст рішення складено 31.07.2025 р.)

у справі

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІМ-ЕКО",

м. Кам?янське Дніпропетровська область

до

Акціонерного товариства "ДНІПРОАЗОТ",

м. Кам?янське Дніпропетровська область

про стягнення 492 721,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ХІМ-ЕКО", через систему "Електронний суд", звернулося з позовом до Акціонерного товариства "ДНІПРОАЗОТ", в якому просило суд стягнути з Відповідача на свою користь суму боргу по оплаті вартості виконаних робіт - 460 000,00 грн, інфляційних втрат - 26 331,43 грн, 3% річних від простроченої суми 6 389,59 грн та судові витрати у розмірі 7 390,00 грн.

В обґрунтування позову Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором підряду № 663/24-2 від 26.06.2024 р.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2025 р позов задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Акціонерного товариства "ДНІПРОАЗОТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІМ-ЕКО" суму боргу по оплаті вартості виконаних робіт- 460 000,00 грн, інфляційних втрат - 26 331,43 грн, 3% річних від простроченої суми 6 389,59 грн та судові витрати у розмірі 5 912,65 грн. Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "ХІМ-ЕКО" з Державного бюджету України надмірно сплачений судовий збір у розмірі 1 478,19 грн.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Акціонерне товариство "ДНІПРОАЗОТ", через систему "Електронний суд", звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2025 р у справі № 904/2478/25 в частині задоволення позовних вимог про стягнення суми боргу по оплаті вартості виконаних робіт по договору підряду № 663/24-2 від 26.06.2024 р. - 460 000,00 грн, інфляційних втрат - 26 331,43 грн, 3 % річних від прострочення суми 6 389,59 грн та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник вважає рішення суду від 22.07.2025 р в частині задоволених позовних вимог необґрунтованим і передчасним, винесеним із неповним встановленням обставин, які мають значення для справи. Також Скаржник наполягає на тому, що при винесені оскаржуваного рішення було допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

На переконання Скаржника, внаслідок збройної агресії з боку Російської Федерації, АТ «ДНІПРОАЗОТ» позбулося можливості безпечно та належним чином забезпечувати власну виробничо-господарську діяльність необхідними ресурсами і матеріалами та перспектива відновлення такого забезпечення найближчим часом не вбачається.

При цьому Скаржник посилається на лист Торгово-промислової палати України (далі - ТПП України) від 28.02.2022 р № 2024/02.0-7.1, яким засвідчені форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а саме військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 р строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 р № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Внаслідок чого представниками Скаржника було складено «Акт про простій в структурних підрозділах АТ «ДНІПРОАЗОТ», у якому підтверджено та зафіксовано наявність простою з 08.00 годин 25.02.2022 р. Зазначений простій обумовлений об`єктивними, не залежними від підприємства та працівників причинами, строки їх усунення не вбачаються.

На думку Скаржника військова агресія проти України, що стала причиною введення воєнного стану, є форс-мажорними обставинами, які призвели до простою підприємства, а тому твердження про наявність простроченої заборгованості за договором підряду № 663/24-2 від 26.06.2024 р та висновки про наявність правових підстав для стягнення у судовому порядку коштів за наведеним договором ( при наявності форс мажорних обставин та простою підприємства ) є безпідставним. При цьому, Скаржник вважає, що Позивач знав про такі обставини і був обізнаний про ситуацію, що існує на підприємстві Скаржника, але не узгодив можливу розстрочку сплати боргу рівномірними платежами протягом строку, коли б АТ «ДНІПРОАЗОТ» мало можливість розрахуватися з ТОВ "ХІМ-ЕКО" за договором підряду № 663/24-2 від 26.06.2024 р.

Більш того, Скаржник підкреслює, що АТ «ДНІПРОАЗОТ» є підприємством, критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності держави, і є одним з найскладніших об`єктів хімічної промисловості країни, що підтверджується свідоцтвом зі складом об`єктів підвищеної небезпеки та ідентифікацією об`єкта господарської діяльності. Примусове і одночасне стягнення суми коштів, які є предметом позову, призведе до непередбачуваних і негативних наслідків, зокрема до невиплати заробітної плати, не оплати електричної енергії та, відповідно, до відключення електричної енергії на підприємстві, що призведе до вкрай істотних матеріальних і екологічних збитків для Скаржника, територіальної громади міста Кам`янське, Дніпровського регіону та непоправимої шкоди навколишньому середовищу.

Скаржник вважає, що всі наведені складні умови та форс-мажорні обставин унеможливлюють як ведення фінансово-господарської діяльності, так і своєчасність оплати зобов`язання за договорами, а тому вкрай є необхідним зважений і справедливий підхід у поверненні чи стягненні коштів за відповідними зобов`язаннями, зокрема шляхом встановлення розстрочки погашення відповідних грошових зобов`язань на рік рівними платежами.

Разом з цим, під час прийняття оскаржуваного рішення судом не враховані приписи ст. 617 ЦК України та неналежним чином застосовані ст. 86, ч.ч. 1, 3, 5 ст. 236 та ч. 6 ст. 238 ГПК України.

5.Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Від Позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство з обмеженою відповідальністю "ХІМ-ЕКО" не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає їх безпідставними і необґрунтованими, просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2025 р. у справі № 904/2478/25 залишити без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ» без задоволення.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ХІМ-ЕКО» (далі скорочено - ТОВ «ХІМ-ЕКО») вважає оскаржуване рішення господарського суду правомірним і обгрунтованим, прийнятим на підставі повного і об`єктивного встановлення обставин, що мають значення для справи, з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а апеляційну скаргу АТ «ДНІПРОАЗОТ» вважає неправомірною і необґрунтованою повністю, спрямованою на ухилення від відповідальності за невиконання договірних зобов`язань перед ТОВ «ХІМ-ЕКО» щодо повної і своєчасної оплати виконаних робіт та затягування розгляду цієї справи.

Позивач зазначає, що від АТ «ДНІПРОАЗОТ» на адресу ТОВ «ХІМ-ЕКО» не надходило жодних повідомлень щодо впливу будь-яких форс-мажорних обставин на можливість виконання зобов`язань за договором, Скаржник не звертався до Позивача, не пропонував внести зміни до договору та/або розстрочити оплату робіт.

Також, будучі обізнаним про розгляд цієї справи Господарським судом Дніпропетровської області, АТ «ДНІПРОАЗОТ» ні у встановлений судом строк, ні пізніше не надало відзив на позовну заяву, жодних документів у обґрунтування своєї правової позиції та не забезпечило явку до суду свого представника, що позбавляє додані до апеляційної скарги документи доказової сили, оскільки вони подані з порушенням встановленого судом строку та не мають значення для цієї справи.

Окрім цього, на думку Позивача додані до апеляційної скарги документи не підтверджують виникнення у АТ «ДНІПРОАЗОТ» форс-мажорних обставин, які вплинули на виконання зобов`язань за договором № 663/24-2 підряду від 26.06.2024 р щодо повноти та своєчасності оплати виконаних Позивачем робіт, оскільки згідно зі ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» таким документом має бути не лист, а сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданий Торгово-промисловою палатою України або уповноваженою нею регіональною торгово-промисловою палатою.

На підтвердження своїх тверджень Позивач наводить правові висновки Верховного суду, а саме у постанові від 25.01.2022 р по справі № 904/3886/21, у постанові від 16.07.2019р по справі № 917/1053/18, у постанові від 29.06.2023 р у справі № 922/999/22.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2025 р для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєв І.М. (доповідач), судді Чус О.В., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.08.2025 р витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи № 904/2478/25.

Матеріали справи № 904/2478/25 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Розпорядженням керівника апарату суду від 18.09.2025р, у зв`язку з перебуванням у відрядженні судді Дарміна М.О., відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених Рішенням зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду від 01.04.2025р. №1 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи №904/2478/25.

Автоматичною системою документообігу, для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження по справі, тощо визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Чус О.В., Іванова О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.09.2025 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 28.01.2026 р.

Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІМ-ЕКО" до суду надійшла заява про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів та підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі ЄСІТС).

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.10.2025 р. судове засідання у справі № 904/2478/25, призначене на 28.01.2026 р о 15:00, вирішено провести з представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІМ-ЕКО" в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду (зал судового засідання №511) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистеми ЄСІТС.

Розпорядженням керівника апарату суду від 27.01.2026р., у зв`язку з вирішенням питання щодо відкриття апеляційного провадження у справі, на виконання пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених Рішенням зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду від 01.04.2025р. №1, для дотримання принципу незмінності колегії суддів при розгляді справи здійснено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі, відповідно до якої визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: Кощеєв І.М., судді: Дармін М.О., Чус О.В..

Розпорядженням керівника апарату суду від 27.01.2026р., у зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Дарміна М.О., призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи №904/2478/25, відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду від 01.04.2025р. №1.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Чус О.В., Демчини Т.Ю..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.01.2026р., судовою колегією у визначеному складі, прийнято апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДНІПРОАЗОТ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2025р. у справі № 904/2478/25до свого провадження.

Відповідач не скористався своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечив явку уповноваженого представника, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Беручи до уваги, що неявка вказаного учасника провадження у справі, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника Відповідача.

У судовому засіданні 28.01.2026 р, проведеному в режимі відеоконференції, була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

26.06.2024 р між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хім-Еко" ( Підрядник ) та Акціонерним товариством "ДНІПРОАЗОТ" ( Замовник ) укладено договір підряду № 663/24-2 (далі-Договір).

Відповідно до умов Договору:

1.1. В порядку і на умовах, визначених цим Договором, Підрядник зобов`язується за завданням Замовника на свій ризик, своїми силами спецінструментом, матеріалами та коштами виконати роботи з ремонту антикорозійного покриття внутрішньої поверхні трьох одиниць протиточних іонітових фільтрів із затиснутими шарами що експлуатуються на об`єкті Замовника в цеху синтезу аміаку 1-Б на дільниці хімводоочищення - надалі іменуються - "роботи"), та здати Замовнику закінчені роботи, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити належним чином закінчені роботи.

1.2. Предмет, склад, обсяги та строки виконуваних за цим Договором робіт визначені у Календарному графіку виконання робіт (додаток № 2 до Договору) та Калькуляції (додаток № 3 до Договору), які узгоджуються обома Сторонами та є невід?ємними частинами даного Договору.

2.1. Роботи за Договором повинні виконуватися Підрядником в строки, які встановлені в Календарному графіку виконання робіт (додаток №2 до Договору).

3.1. Загальна вартість виконаних робіт, що є предметом даного Договору (загальна сума Договору), визначена у Протоколі узгодження договірної ціни (додаток № 1 до Договору), який є невід`ємною частиною даного Договору, і складає 1 582 803,36 грн (один мільйон п`ятсот вісімдесят дві тисячі вісімсот три гривні 36 коп.), у тому числі ПДВ (20%) - 263 800,56 грн.

3.3. оплата вартості виконаних робіт за цим Договором здійснюється Замовником у безготівковій формі, в національній валюті України (гривня), шляхом перерахування належних до сплати сум на поточний рахунок Підрядника. Безготівкові розрахунки сторін за договором здійснюються за участю банків у відповідності до правил та стандартів, що існують на території України.

3.4. Оплата вартості виконаних робіт за цим Договором здійснюється Замовником на підставі виставлених Підрядником рахунків в наступному порядку:

3.4.1. перший платіж у розмірі 949 682.02 грн. дев`ятсот сорок дев`ять тисяч шістсот вісімдесят дві гривні 02 коп.) з ПДВ (20%), що складає 60% вартості робіт за Договором, здійснюється Замовником у вигляді попередньої оплати;

3.4.2. остаточна оплата за фактично виконані Підрядником роботи здійснюється по факту виконання робіт, після перевірки достовірності результатів робіт і підписання Замовником наданого Підрядником "Акту прийому - передачі виконаних робіт", протягом 20 (двадцяти) календарних днів від дати підписання Замовником "Акту прийому - передачі виконаних робіт" та отримання Замовником від Підрядника рахунку та всіх інших документів, які підлягають переданню Замовнику в обов`язковому порядку відповідно до умов цього Договору та вимог чинного законодавства України. У випадку неотримання Замовником всіх необхідних документів від Підрядника за цим Договором, строк оплати виконаних робіт продовжується на час прострочення надання відповідних документів.

13.1. Цей Договір набирає чинності з моменту його укладення Сторонами і діє до 31.07.2025 р включно, а в частині гарантійних зобов`язань Підрядника - до спливу гарантійного строку за виконані роботи. Сплив терміну дії Договору не звільняє Сторони від виконання тих зобов`язань, які виникли у період дії Договору та станом на момент закінчений терміну дії Договору залишились невиконаними.

До договору підряду Позивач та Відповідач підписали додатки №1-№7 (арк.с. 12-15) та Додаткову угоду №1 до Договору підряду (зв.арк.с. 15), зокрема, в Додатку №2 сторони визначили календарний графік виконання робіт з ремонту антикорозійного покриття внутрішньої поверхні трьох одиниць протиточних іонітових фільтрів із затиснутими шарами що експлуатуються на об`єкті Замовника в цеху синтезу аміаку 1-Б на дільниці хімводоочищення, організацією ТОВ "Хім-Еко" та в Додатку №3 визначили калькуляцію на виконання робіт з ремонту антикорозійного покриття внутрішньої поверхні трьох одиниць протиточних іонітових фільтрів із затиснутими шарами, що експлуатуються на об`єкті Замовника в цеху синтезу аміаку 1-Б на дільниці хімводоочищення, організацією ТОВ "Хім-Еко".

Тож, на виконання умов Договору Позивачем були виконані роботи в повному обсязі на суму 1 582 803,36 грн, що підтверджується актом №1 від 07.11.2024 р прийому-передачі виконаних робіт по Договору підряду № 663/24-2 від 26.06.2024 р (арк.с. 17-18).

Відповідач свої зобов`язання по оплаті вартості отриманих робіт здійснив частково у розмірі 1 122 803,36 грн, що підтверджується платіжними інструкціями ( арк.с. 19-20), внаслідок чого у нього перед Позивачем виникла заборгованість у сумі 460 000,00 грн.

На підставі ст. 625 ЦК України Позивач нарахував Відповідачу суму 6389,59 грн 3% річних, яка нарахована за період з 28.11.2024 р по 15.05.2025 р та 26331,43 грн інфляційних втрат за період грудень 2024 р - квітень 2025 р.

З метою досудового врегулювання спору Позивач направив на адресу Відповідача претензію на суму 480577,42 грн вих.№ 02-1 від 02.04.2025 р (арк.с. 21-22), яку останній залишив без відповіді та задоволення.

Вказані обставини і стали причиною виникнення даного спору.

Під час розгляду справи Відповідач доказів сплати суми позову не надав.

За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Позивача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини між сторонами ґрунтуються на договорі підряду, який регулюється статтями 837-886 ЦК України.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ст. 837 ЦК України).

Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

На підставі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що Відповідач свої зобов`язання по оплаті вартості отриманих робіт здійснив частково у розмірі 1 122 803,36 грн, внаслідок чого у нього перед Позивачем виникла заборгованість у сумі 460 000,00 грн., яка на час розгляду справи в суді погашена не була.

На підставі ст. 625 ЦК України Позивач нарахував Відповідачу суму 6 389,59 грн 3% річних, яка нарахована за період з 28.11.2024 р по 15.05.2025 р та 26 331,43 грн інфляційних втрат за період грудень 2024 р - квітень 2025 р.

Рішення суду про задоволення позовних вимог мотивоване тим, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами і тому підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому, господарський суд виснував, що факт виконання Позивачем робіт з антикорозійного покриття внутрішньої поверхні трьох одиниць протиточних іонітових фільтрів із затиснутими шарами що експлуатуються на об`єкті Замовника в цеху синтезу аміаку 1-Б на дільниці хімводоочищення та їх неоплату Відповідачем є доведеним з боку Позивача належними та допустимими доказами, які Відповідачем не спростовані.

В якості підстав для скасування рішення суду першої інстанції, Скаржник посилається на складні умови та форс-мажорні обставин, які унеможливлюють як ведення фінансово-господарської діяльності, так і своєчасність оплати зобов`язання за договорами.

Щодо додаткових доказів доданих Скаржником до апеляційної скарги, слід зазначити про таке.

Враховуючи, що учасник судового процесу додав вказані документальні докази під час розгляду апеляційної скарги, на дату прийняття оспорюваної ухвали таких доказів суд першої інстанції в своєму розпорядження не мав.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 269 ГПК України).

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Колегія суддів зауважує учасникам судового процесу на тому, що підставою для прийняття апеляційною інстанцією додаткових доказів є докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від учасників судового процесу.

Основними засадами судочинства, закріпленими у ст. 129 Конституції України, є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен додержуватись норм процесуального права.

Відповідно до ст. 124, п.п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 4-2, 4-3 ГПК України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Прийняття судом апеляційної інстанції додаткових документів на стадії апеляційного провадження за відсутності визначених ст. 269 ГПК України підстав для їх прийняття, тобто без наявності належних доказів неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від заявника, фактично порушує принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, адже у такому випадку суд створює апелянтові більш сприятливі, аніж позивачу умови в розгляді конкретної справи.

За таких обставин, без наявності належних доказів неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від заявника, додані Апелянтом під час апеляційного перегляду документи як додаткові докази, колегією суддів не приймаються.

При цьому, вказані документи не підтверджують виникнення у АТ «ДНІПРОАЗОТ» форс-мажорних обставин, які вплинули на виконання зобов`язань за договором № 663/24-2 підряду від 26.06.2024 р. щодо повноти та своєчасності оплати виконаних Позивачем робіт.

Згідно зі ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» таким документом має бути не лист, а сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданий Торгово-промисловою палатою України або уповноваженою нею регіональною торгово-промисловою палатою.

За загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання ( частина 1 ст. 617 ЦК України).

Тобто, можливе звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язання, а не від виконання в цілому такого зобов`язання.

В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

Верховний Суд у постанові від 25.01.2022 р. по справі № 904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку.

Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.07.2019 р. по справі № 917/1053/18, зазначивши, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування судового рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДНІПРОАЗОТ" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2025р. у справі № 904/2478/25 - залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 02.02.2026 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя Т.Ю. Демчина