РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.01.2026Справа № 910/13902/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-2004»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВ Імпекс»

про стягнення 80.802,19 грн

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

07.11.2025 до Господарського суду міста Києва через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-2004» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВ Імпекс» про стягнення 80.802,19 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.05.2025 між позивачем та відповідачем укладено договір-заявку № 30/05/2025, згідно якої відповідач зобов`язався здійснити перевезення вантажу вагою до 10 тонн за маршрутом Нідерланди-Україна, дата завантаження 03-04 червня 2025 роки, а доставки 10-12 червня 2025 року. Відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної автомобіль позивача DAF FX480FT (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) з напівпричепом (реєстраційний номер НОМЕР_2) 03.06.2025 було завантажено скляними волокнами, а 10.06.2025 вантаж був отриманий в Україні. 10.06.2025 позивачем та відповідачем було підписано акт наданих послуг № 784, який підтверджує факт надання міжнародних транспортних послуг за маршрутом Apeldoorn (Нідерланди) - Харків (Україна). Вартість наданих послуг згідно акту наданих послуг становить 154.385,40 грн. Відповідач претензій по об`єму, якості та строкам надання послуг не мав, що зазначено в акті наданих послуг. Документи, після виконання перевезення вантажу були направлені позивачем відповідачу 18.06.2025, відповідач їх отримав 23.06.2025, що підтверджується експрес-накладною ТОВ «Нова пошта» № 2948. Розрахунок за послуги, відповідно до умов договору, повинен був бути здійснений протягом 10 банківських днів після отримання документів, тобто не пізніше 08.07.2025. 03.07.2025 відповідач частково оплатив міжнародні транспортні послуги в сумі 74.385,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 31. Розрахунок в розмірі 80.000,00 грн до теперішнього часу так і не проведено, чим порушено договірне зобов`язання, у зв`язку з чим позивачем нараховано 3% річних в сумі 802,19 грн.

10.11.2025 від позивача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти або майно Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВ Імпекс» в межах ціни позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/13902/25 від 11.11.2025 в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-2004» про забезпечення позову відмовлено повністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/13902/25 від 14.11.2025 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

20.11.2025 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2025 відкрито провадження у справі № 910/13902/25 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Даною ухвалою суду встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подачі до суду відзиву на позов з урахуванням ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 25.11.2025 було направлено відповідачу в його електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд», яка отримана останнім 25.11.2025 о 17:24 год., що підтверджується наявним у справі повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи, а тому відповідач мав подати відзив на позов у строк до 11.12.2025 включно.

Відповідач вимог ухвали про відкриття провадження у справі від 25.11.2025 не виконав, письмовий відзив на позовну заяву не подав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

30.05.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АТП-2004» (перевізник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВВ Імпекс» (експедитор, відповідач) було укладено договір-заяву № 30/05/2025 (далі - договір).

Згідно умов договору відповідач взяв на себе зобов`язання здійснити перевезення вантажу масою до 10 тонн за маршрутом Нідерланди - Україна із завантаженням у період 03- 04 червня 2025 року та доставкою у строк 10- 12 червня 2025 року.

Спір виник внаслідок того, що відповідачем в порушення умов договору не було сплачено у повному обсязі вартість наданих послуг з перевезення, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 80.000,00 грн та за несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобов`язання позивачем нараховано 802,19 грн 3% річних.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

30.05.2025 сторонами погоджено договір-заявку № 30/05/2025 на виконання міжнародного перевезення вантажу (автомобіль 1, вага до 10 т, об`єм 86) за маршрутом: Нідерланди - Україна.

В підтвердження виконання вказаного перевезення свідчить складена міжнародна товаротранспортна накладна CMR NL 1382763 від 03.06.2025, вантаж отримано вантажоодержувачем ТОВ «Торгівельний будинок «Булат» 10.06.2025.

Крім того, 10.06.2025 між сторонами було підписано акт наданих послуг № 784, яким підтверджено факт надання міжнародних транспортних послуг за маршрутом Apeldoorn (Нідерланди) - Харків (Україна).

Перевезення вантажу за маршрутом, визначеним у заявці, здійснено належним чином та у повному обсязі, без будь-яких зауважень або заперечень з боку вантажоодержувача та замовника перевезення. Зазначене підтверджується наявністю підпису уповноваженої особи та відтиску печатки вантажоодержувача у графі 24 накладної CMR.

Частиною 1 статті 916 Цивільного кодексу України визначено, що за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

У договорі-заявці сторони погодили, що вартість перевезення становить 154.385,40 грн, яка має бути сплачена протягом 10 банківських днів після отримання документів.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем 18.06.2025 поштовим перевізником ТОВ «Нова Пошта» за Експрес-накладною № 2048 було направлено відповідачу документи на оплату перевезення.

З експрес-накладної № 2048 вбачається, що документи на оплату були отримані 23.06.2025.

Відповідачем заперечень щодо неотримання надісланих позивачем документів або отримання їх не у повному обсязі не надано.

Відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З огляду на викладене, відповідач мав здійснити оплату послуг перевезення у строк до 07.07.2025 включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем частково сплачено міжнародні транспортні послуги на суму 74.385,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 31 від 03.07.2025.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать, що відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за договором, вартість наданих послуг перевезення у повному обсязі не сплатив, в зв`язку з чим виникла заборгованість перед позивачем, яка не оспорена відповідачем та складає 80.000,00 грн (154.385,40 грн - 74.385,40 грн).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів того, що відповідачем виконано зобов`язання по сплаті наданих послуг з перевезення за угодою в повному обсязі не подано.

З урахуванням існування належних доказів надання позивачем послуг з перевезення, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача їх вартості в розмірі 80.000,00 грн.

Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріали справи свідчать про порушення відповідачем зобов`язання щодо своєчасної сплати за надані послуги з перевезення у повному обсязі, а отже відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

В зв`язку з тим, що відповідач припустився прострочення по сплаті за надані послуги, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 802,19 грн 3% річних (нарахованих на суму боргу 80.000,00 грн за період з 09.07.2025 по 07.11.2025).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Умовами договору не визначено інший розмір процентів.

Суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 802,19 грн 3% річних (за обґрунтованими розрахунками позивача).

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-2004» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВ Імпекс» (02093, м. Київ, вул. Бориспільська, 11; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-2004» (25014, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Мурманська, 37-Б; ) 80.000 (вісімдесят тисяч) грн 00 коп. основного боргу, 802 (вісімсот дві) грн 19 коп. 3% річних та 2.422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В.Сівакова