ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" лютого 2026 р. м. ХарківСправа № 922/5397/13 (922/3656/21)

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Усатий В.О.

судді: Аюпова Р.М. , Міньковський С.В.

розглянувши подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції Хільченко А.А. (вх.№46 від 02.01.2026) про видачу дублікату судового наказу у справі

за позовом ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, 61023, м. Харків, вул. Сумська, 134, ;
про стягнення коштів в межах справи № 922/5397/13 про банкрутство Харківського державного авіаційного виробничого підприємства

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства про стягнення заборгованості із невиплаченої заробітної плати у розмірі 47902, 00 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 03.11.2021 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства на користь ОСОБА_1 заборгованість із невиплаченої заробітної плати у розмірі 47902, 00 грн. Стягнуто з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства в дохід державного бюджету України (одержувач коштів: Головне управління казначейства у м. Києві, , рахунок UA0026001, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106) - 2270, 00 грн. судового збору.

24.11.2021 на виконання рішення Господарського суду Харківської області від 03.07.2021 видано відповідні накази.

02.01.2026 до суду надійшло подання від старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції Хільченко А.А. (вх.№46) про видачу дублікату судового наказу у зв`язку з його втратою.

Розпорядження керівника апарату суду від 21.01.2026, відповідно до пункту 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл заяви у справі №922/5397/13 (922/3656/21).

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду заява в межах справи про банкрутство (вхідний номер 46 від 02.01.2026) передана на розгляд колегії суддів: головуючий суддя Усатий В.О., судді Аюпова Р.М., Міньковський С.В.

Враховуючи, що суддя Міньковський С.В в період з 25.12.2025 по 30.01.2026 включно перебував у відпустці, суд розглядає вищезазначену заяву у перший робочий день колегії суддів, а саме 02.02.2026.

Дослідивши подання (що за своєю правовою природою є заявою, про видачу дублікату судового наказу) старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції Хільченко А.А. (вх.№46 від 02.01.2026) про видачу дублікату судового наказу, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 19.4 частини першої розділу XI «Перехідні положення» ГПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

При цьому, старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до заяви про видачу дубліката виконавчого листа не надано доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, а лише зазначено, що оскільки державна виконавча служба не є стороною виконавчого провадження, тобто не є стягувачем, тому вважає за доцільне не сплачувати судовий збір.

Суд не приймає вищевказані посилання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 4 статті 327 Господарського процесуального кодексу України протягом п`яти днів після набрання судовим рішенням законної сили виконавчий документ, зазначений у частині третій цієї статті, вноситься до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, а його копія (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого документа у Єдиному державному реєстрі виконавчих документів, надсилається стягувачу до електронного кабінету, а в разі його відсутності - рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи цінним листом.

Згідно з пунктом 19.1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів оформлення і видача виконавчих документів здійснюються в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Так, системний аналіз положень процесуального законодавства дає підстави для висновку, що дублікат виконавчого документу, як і сам виконавчий документ, видається стягувачу, незалежно від суб`єкта звернення (стягувач або державний виконавець, приватний виконавець) із відповідною заявою про видачу дубліката наказу.

Крім того, частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Суд приймає до уваги, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 912/3514/20 зазначив, що відповідно до статті 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статті 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Суд звертає увагу заявника, що Законом України «Про судовий збір» не передбачені пільги щодо сплати судового збору за заявами державного виконавця, приватного виконавця про видачу дубліката виконавчого документу.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 170 ГПК України, до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, що подається на стадії виконання судового рішення, у тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження) з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Згідно з пунктами 47, 62 "Правил надання послуг поштового зв`язку", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року внутрішні реєстровані поштові відправлення, крім поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладень, подаються для пересилання у відкритому або закритому вигляді. У разі виникнення сумніву у працівника оператора поштового зв`язку щодо наявності у поштовому відправленні, яке подається для пересилання, заборонених для пересилання вкладень, відправник повинен подати відправлення у відкритому вигляді. У разі відмови відправника подати відправлення для пересилання у відкритому вигляді оператор відмовляє в пересиланні такого відправлення. Внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відправником відкритими для перевірки їх вкладення. Підтвердженням оплати послуг поштового зв`язку з пересилання письмової кореспонденції є: поштові марки, наклеєні на письмову кореспонденцію або нанесені типографським способом на поштові конверти, поштові картки; електронні марки; відбитки державного знака, нанесені маркувальними машинами; відбитки про оплату письмової кореспонденції, нанесені друкарським чи іншим способом; розрахунковий документ про оплату послуги поштового зв`язку.

Відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Таким чином належним доказом відправлення заяви про видачу дублікату судового наказу та доданих до неї документів, є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

Звертаючись до суду з даною заявою, старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до заяви про видачу дублікату наказу долучено як доказ надіслання копії заяви іншим учасникам справи - лише чек установи поштового зв`язку АТ "Укрпошта" без опису вкладення у цінний лист.

В контексті зазначеного суд звертається до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 13 січня 2020 у справі №910/28408/15, у постанові від 26 березня 2020 року у справі №910/9962/16 та у постанові від 05 грудня 2024 року у справі № 487/2777/23, що належним доказом направлення документів є бланк опису вкладення з номером поштового відправлення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фіскальним чеком/квитанцією про відправлення.

Відповідно до частини 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

З огляду на викладене, подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції Хільченко А.А. (вх.№46 від 02.01.2026) про видачу дублікату судового наказу підлягає поверненню заявнику без розгляду.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 234, 329, пунктом 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Повернути подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції Хільченко А.А. (вх.№46 від 02.01.2026) про видачу дублікату судового наказу без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст. 256-257 ГПК України, протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвалу складено та підписано 02.02.2026.

Головуючий суддя Суддя Суддя В.О. Усатий Р.М. Аюпова С.В. Міньковський