ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02.02.2026м. ДніпроСправа № 904/369/26

Суддя Бажанова Ю.А. , розглянувши матеріали

за позовом Дніпровського державного технічного університету, м. Кам`янське, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науково-дослідний конструкторсько-технологічний інститут еластомерних матеріалів і виробів", м. Дніпро

про стягнення 125 749,20 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Дніпровський державний технічний університет звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науково-дослідний конструкторсько-технологічний інститут еластомерних матеріалів і виробів" на свою користь заборгованості за виконану роботу у сумі 120 000,00 грн безпідставно набутих грошових коштів, 1 933,20 грн 3% річних, 3 816,00 грн інфляційних втрат.

Судові витрати просить покласти на відповідача.

Позовна заява вмотивована порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором №250/25 від 08.01.2025 року, в частині повної оплати наданих послуг.

29.01.2026 від Дніпровського державного технічного університету до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про витребування доказів.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі статті 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 1, пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік", з 01.01.2026 розмір 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3328,00 грн.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Ціна позову становить 120 000 грн, отже, сума судового збору за подання даного позову через систему "Електронний суд" складала 2 662,40 грн 3 328,00 грн х* 0,8).

Позивач, на підтвердження оплати судового збору за подання позовної заяви, додав до позовної заяви квитанцію №540 від 03.12.2025 на суму 3 028,00 грн., та №11 від 19.01.2026 року на суму 300,00 грн.

Разом з цим, відповідно до довідки канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області № 18/26 від 29.01.2026, платіжний документ №540 від 03.12.2025 використаний у справі № 904/6875/25, вх. № 4-6402/25 від 04.12.2025, суддя Дичко В.О.

Як вбачається з КП "Діловодство спеціалізованого суду", ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2025 у справі № 904/6875/25 позовну заяву Дніпровського державного технічного університету до Акціонерного товариства "Українська оборонна промисловість" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науково-дослідний конструкторсько-технологічний інститут еластомерних матеріалів і виробів" про стягнення 120 000 грн повернуто без розгляду.

Водночас, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Не звернення позивача станом на даний момент до суду із клопотанням про повернення судового збору у справі № 904/6875/25 не є гарантією неподання ним такого клопотання у майбутньому.

У разі прийняття судом квитанції №540 від 03.12.2025 на суму 3 028,00 грн, як належного доказу оплати судового збору за подання позову у справі №904/369/26 Позивач, після ухвалення судом рішення у цій справі, не буде позбавлений можливості подання клопотання про повернення судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у справі № 904/6875/25.

Аналогічна позиція викладена у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі №904/4585/22.

Питання повторного використання платіжного документа при повторному поданні позовної заяви за умови повернення без розгляду попередньо поданої заяви також розглядалося Верховним Судом.

У постанові від 13 лютого 2019 року у справі №1540/3297/18 Верховний Суд звернув увагу, що певний час редакція частини четвертої статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону). Проте Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" це речення було виключено з цієї норми (підпункт 4 пункт 4 цього Закону) і станом на час розгляду заяви стаття 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Тому, заявник / позивач, коли подає повторно заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної заяви, яку суд залишив без розгляду. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав заявника / позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за законом такий заявник / позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної заяви, яка була залишена без розгляду.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.10.2023 у справі № 160/554/23.

За таких обставин, прийняття судом квитанції №540 від 03.12.2025 на суму 3 028,00 грн як належного доказу оплати судового збору за подання позову у справі № 904/369/26 з високою імовірністю буде мати наслідком фактичного безпідставного повернення позивачу з Державного бюджету України грошових коштів у розмірі 3028,00 грн за подання позовної заяви.

Водночас, за відсутності дієвого державного механізму, що гарантуватиме фактичну наявність у Державному бюджеті України грошових коштів у розмірі 3028,00 грн за подання цього позову, судове рішення не може ґрунтуватись на імовірності добросовісної поведінки позивача.

За таких обставин, квитанція №540 від 03.12.2025 на суму 3 028,00 грн не може бути прийнята судом в якості належного доказу оплати судового збору за подання позову у даній справі.

Отже, до позовної заяви не додано належних доказів сплати судового збору за подання позовної заяви у встановлених порядку та розмірі.

Таким чином, позивачу необхідно надати докази сплати судового збору у розмірі 2 362,40 грн. (2 262,40 грн. - 300,00 грн.).

Позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Залишити позовну заяву без руху.

Позивачу протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали, усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати докази сплати судового збору в розмірі 2 362,40 грн.

Роз`яснити, що у випадку невиконання позивачем вимог суду про усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Роз`яснити, що у випадку невиконання позивачем вимог суду про усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Суддя Ю.А. Бажанова