ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

28 січня 2026 року м. ХарківСправа № 922/234/26

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ельпласт-Харків" від 26.01.2026 про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ельпласт-Харків", м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВСС-Сістем", м.Харків
про стягнення 1 041 914,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ельпласт-Харків" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВСС-Сістем" (надалі - відповідач) про стягнення 1041914,56грн., з яких:

- 862408,50грн. заборгованості за договором №1512-1/2023 від 15.12.2023, що складається з 800190,63грн. - основного боргу, 41958,66грн. - інфляційних витрат, 20259,21грн. - 3% річних;

- 179506,06грн. заборгованості, яка складається з 132128,99грн. інфляційних витрат та 47377,07грн. 3% річних за несвоєчасне виконання рішення Господарського суду Харківської області від 05.02.2025 у справі №922/4021/24.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати товару, отриманого за договором №1512-1/2023 від 15.12.2023, а також на несвоєчасне виконання рішення Господарського суду Харківської області від 05.02.2025 у справі №922/4021/24.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "ВСС-Сістем" (ідентифікаційний код 41806731, адреса місцезнаходження: 61002, Україна, Харківська обл., місто Харків, вул.Свободи, буд., 7/9, кв, 13), які знаходяться на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "ВСС-Сістем" у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах та які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову, у межах суми заявленого позову у розмірі 1 041 914,56 грн (один мільйон сорок одна тисяча дев`ятсот чотирнадцять гривень 56 копійок), що становить заборгованість за договором № 1512-1/2023 від 15.12.2023 року та складається з 800 190, 63 грн - основного боргу, 41 958, 66 - інфляційних витрат, 20 259, 21 - 3% річних, а також 132 128,99 грн інфляційних витрат та 47 377,07 грн 3% річних за несвоєчасне виконання рішення Господарського суду Харківської області від 05.02.2025 року по справі №922/4021/24.

Дана заява обґрунтована відсутністю у боржника готовності добровільно виконувати майнові вимоги контрагентів, зокрема тих, законність і обґрунтованість яких підтверджена судом. Викладене позивач підтверджує, зокрема, наступними обставинами, які, на його думку, ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення про стягнення грошової заборгованості: 1) Нереагування Відповідача на досудову претензію про сплату коштів за договором; 2) Невиконання Рішення Господарського суду Харківської області від 05.02.2025 у справі №922/4021/24; 3) Наявність судових спорів щодо стягнення коштів з відповідача за договорами, що свідчить про систематичне невиконання відповідачем своїх господарських зобов`язань та характеризує відповідача як недобросовісного контрагента, а відтак як особу, що може вчиняти дії для унеможливлення виконання судового рішення за позовом ТОВ "Ельпласт-Харків"; 4) Можливість відповідача в будь-який момент розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, та вивести такі кошти з рахунків у зв`язку із великою сумою заборгованості перед позивачем.

Відповідно до частини 1 статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Статтею 136 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зокрема, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд зазначає, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна (грошових коштів) тощо на момент виконання рішення.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.09.2018 у справі №910/7141/13.

Втім, позивач не обґрунтував належним чином неможливість виконання рішення у даній справі, у випадку задоволення судом позову, у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Зокрема, позивач не надав доказів вчинення відповідачем дій щодо виведення грошових коштів з його банківських рахунків з метою невиконання рішення у даній справі.

Посилання позивача на наявність у ТОВ "ВСС-Сістем" можливості в будь-який момент розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, та вивести такі кошти з рахунків у зв`язку із великою сумою заборгованості перед позивачем, саме по собі, без надання доказів вчинення відповідачем таких дій, не може бути визнане судом як обставина, що обумовлює необхідність накладення арешту на грошові кошти відповідача.

Щодо доводів позивача про те, що стосовно ТОВ "ВСС-Сістем" ухвалювалися судові рішення у справах №922/4021/24 та №922/2199/25 про стягнення сум заборгованості на користь відповідних контрагентів даного товариства, у тому числі й самого позивача, суд зазначає наступне.

Рішення у справі №922/2199/25 набрало законної сили 04.11.2025 та на його виконання господарським судом Харківської області було видано відповідний наказ.

Згідно з даними, наявними у Автоматизованій системі виконавчого провадження, 06.11.2025 було відкрито виконавче провадження №79536860 (боржник - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВСС-СІСТЕМ", стягувач - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ХАРКІВСЬКЕ СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ МОНТАЖНО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО"). Проте станом на 28.01.2026 вказане виконавче провадження має стан ВП: "Завершено".

Отже, на даний час щодо відповідача відсутнє невиконане виконавче провадження щодо примусового виконання рішення у справі №922/2199/25.

Виконавче провадження з примусового виконання рішення у справі №922/4021/24 від 05.02.2025 на даний час також завершено у зв`язку з його виконанням у повному обсязі, про що вказує сам позивач у своїй позовній заяві.

При цьому суд звертає увагу, що відповідачем в рахунок погашення заборгованості, яка була предметом спору у справі №922/4021/24, в добровільному порядку здійснювалися платежі ще під час розгляду вищевказаної справи господарським судом Харківської області у наступних розмірах:

- 296 814,65 грн за платіжною інструкцією № 1395 від 26.11.2024;

- 167 924,19 грн за платіжною інструкцією № 1412 від 28.11.2024;

- 300 000,00 грн за платіжною інструкцією № 1410 від 27.11.2024;

- 76 015,44 грн, за платіжною інструкцією № 1421 від 02.12.2024.

Проте, як вказує позивач у позові, зазначені платіжні інструкції не були долучені до матеріалів справи на доведення обставин часткового виконання обов`язку за Договором №1512-1/2023, а отже суд не врахував проведені розрахунки у розмірі 840754,28 при ухваленні судового рішення, не зменшив суму основної заборгованості у пропорції, яка сплачена за вкладними рахунками.

Таким чином, ТОВ "ВСС-Сістем" вживалися заходи щодо погашення існуючої заборгованості перед ТОВ "Ельпласт-Харків" у справі №922/4021/24, що свідчить про наявність у нього наміру виконати свої договірні зобов`язання, а не ухилитися від їх невиконання, на чому наполягає заявник.

Сама лише та обставина, що таке погашення здійснювалося несвоєчасно не порушує інтересів ТОВ "Ельпласт-Харків", оскільки дане товариство застосувало положення чинного законодавства щодо відповідальності боржника за невиконання грошових зобов`язань, здійснивши нарахування сум 3% річних та інфляційних втрат.

Більш того, незважаючи на наявність непогашеної заборгованості, ТОВ "Ельпласт-Харків" продовжило господарські відносини з ТОВ "ВСС-Сістем" в межах Договору №1512-1/2023 від 15.12.2023, внаслідок яких виникла нова заборгованість, що є предметом його позову у даній справі №922/234/26.

При цьому у позовній заяві позивач вказує, що на виконання умов Договору № 1512-1/2023 від 15.12.2023 поставив ТОВ "ВСС-Сістем" товар на загальну суму 3224190,63грн., який відповідач оплатив в сумі 2424000,00грн. Залишок заборгованості - 800190,63грн., що становить 24,8% від вартості поставленого товару.

Тобто станом на момент подання даного позову відповідачем було погашено більшу частину (75,2%) заборгованості за поставлений товар.

Таким чином, відповідач у 2024-2025 роках здійснював заходи щодо погашення його заборгованості, що спростовує твердженнями позивача про ймовірне ухилення відповідача від виконання судового рішення у даній справі.

За допущене відповідачем прострочення виконання своїх зобов`язань позивач у своєму позові також здійснив нарахування інфляційних витрат та 3 % річних, які мають компенсаційний характер та покликані відновити порушені права та інтереси позивача.

За даними Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 28.01.2026 в провадженні органів державної виконавчої служби та приватних виконавців на даний час відсутні не завершені виконавчі провадження щодо ТОВ "ВСС-Сістем", як боржника. Тому у суду відсутні підстави вважати, що без накладення арешту на грошові кошти відповідача неможливо буде виконати рішення у даній справі, у випадку задоволення позовних вимог.

В той же час, накладення судом арешту на грошові кошти в загальному розмірі 1041914.56грн. може створити суттєві перешкоди у здійснення відповідачем своєї господарської діяльності та призвести до погіршення його фінансового стану, що матиме наслідком неможливість виконання ним своїх грошових зобов`язань перед контрагентами, у тому числі й перед позивачем.

За таких обставин, накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачу, не відповідатиме принципам розумності, обґрунтованості та забезпечення збалансованості інтересів сторін.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що позивачем належним чином не було обґрунтовано його доводи про необхідність накладення арешту на грошові кошти відповідача, а тому у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ельпласт-Харків" від 26.01.2026 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали.

Ухвалу підписано 28.01.2026.

СуддяМ.В. Калантай