РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.01.2026Справа № 910/9791/25

За позовомАкціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"
провизнання недійсним одностороннього правочину
Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Яніцький В.В.

Представники сторін:

від позивачаГарбузюк Р.О.
від відповідачаПідлипенський Д.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсним одностороннього правочину Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" від 24.06.2025 №ТОВВИХ-25-9860.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, стверджує, що оспорюваний правочин вчинений всупереч норм ст.ст.601, 602 Цивільного кодексу України, а відтак, на підставі ч.1 ст.215 та ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України підлягає визнанню недійсним.

Зокрема, позивач посилається на такі обставини:

- позивач внесений до реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу (реєстр), здійсненого на виконання Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" (Закон №1639-ІХ);

- зараховані згідно оспорюваного правочину вимоги відповідача виникли з договору транспортування газу, укладеного між суб`єктами ринку природного газу, визначеними ст.1 Закону №1639-ІХ та в період, визначений законом. Дія Закону №1639-ІХ поширюється на сторони спору, відповідно, зарахована відповідачем заборгованість підлягає сплаті за правилами Закону №1639-ІХ, який є спеціальним законом, що встановлює спеціальний порядок і джерело надходження коштів на погашення заборгованості, що підпадає під його дію. При цьому, затверджена НКРЕКП сума коштів, яка підлягає направленню на здійснення розрахунків з Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", повністю покриває заборгованість позивача, що підлягає сплаті на виконання постанови суду у справі №914/2587/21. Навіть у разі недостатності затвердженої НКРЕКП суми для здійснення повного розрахунку, відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону №1639-ІХ, різниця підлягала б реструктуризації на строк і на умовах, визначених ч.2 ст.5 Закону №1639-ІХ, що підтверджувало б ненастання строку сплати боргу, який встановлено Законом №1639-ІХ.

Отже, на думку позивача, Законом №1639-ІХ імперативно встановлено спеціальний порядок виконання зобов`язань, розрахунки за якими підпадають під дію Закону 1639-ІХ, зобов`язання підлягають виконанню за рахунок коштів державного бюджету, що унеможливлює їх виконання поза встановленим цим Законом порядком і строками шляхом зарахування зустрічних вимог, що свідчить про заборону зарахування відповідно до п.5 ч.1 ст.602 Цивільного кодексу України.

Також, як зазначив позивач, договори про організацію взаєморозрахунків (ч.3 ст.4 Закону №1639-ІХ) можуть бути укладені тільки на суму, що не перевищує підтверджену учасниками заборгованість на дату підписання договору, зменшення суми заборгованості поза порядком і строками, які визначені цим Законом внаслідок її зарахування оспорюваним правочином, зменшить суму компенсаційних коштів, спрямованих на здійснення розрахунків, що не передбачено Законом №1639-ІХ.

Крім того, як стверджує позивач, рішення суду про стягнення на користь учасника справи судового збору шляхом вчинення правочину про зарахування вимог не може бути виконане, оскільки вимоги, які можуть бути зараховані на підставі ст.601 Цивільного кодексу України, виникають із зобов`язань, що виникли при здійсненні цивільних прав та обов`язків, а обов`язки, які виникли з підстав не передбачених актами цивільного законодавства, не можуть припинятися шляхом зарахування на підставі ст.601 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2025 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/9791/25, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 07.10.2025; встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 20 днів з дня вручення даної ухвали.

10.09.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечив з таких підстав:

- постановою Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2024 у справі №914/2587/21 підтверджується настання строку виконання грошових зобов`язань за договором транспортування природного газу від 04.02.2020 № з оплати Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" вартості щодобових негативних небалансів за газовий місяць лютий 2021 року;

- у відповідача на підставі постанови Західного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 у справі №914/2587/21 перед позивачем існують грошові зобов`язання зі сплати судового збору у сумі 370087,51 грн за розгляд справи №914/2587/21 Верховним Судом, у зв`язку з чим 24.06.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" вчинено односторонній правочин про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог №ТОВВИХ-25-9860, який відповідає вимогам чинного законодавства України щодо однорідності, зустрічності та настання строку для оплати;

- положеннями Закону №1639-ІХ не передбачено автоматичне припинення зобов`язання щодо суми заборгованості (основного боргу), а лише визначено певний комплекс відповідних заходів організаційного та економічного характеру, спрямованих на врегулювання заборгованості за природний газ та послуги з його транспортування, шляхом проведення взаєморозрахунків та реструктуризації заборгованості між сторонами та наявність між ними узгоджених документів, які надають можливість в майбутньому врегулювати заборгованість у спосіб, визначений законом;

- включення позивача до реєстру не свідчить про автоматичне здійснення погашення заборгованості та/або про те, що нараховані неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних підлягають безумовному списанню, оскільки Законом №1639-ІХ водночас передбачено і підстави та порядок виключення суб`єкта з реєстру.

- у операторів газорозподільних систем може існувати заборгованість понад обсяги, врегульовані із застосуванням механізмів, визначених статтею 4 цього Закону, а відтак є безпідставним посилання позивача на затвердження постановою НКРЕКП від 12.03.2024 №504 "Про затвердження Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" обсягів перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу над тарифною виручкою, передбаченою тарифами на розподіл природного газу", а позивачем, в свою чергу, не надано інформації та доказів того, які саме суми заборгованості помісячно включені НКРЕКП до загального обсягу перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу над тарифною виручкою, передбаченою тарифами на розподіл природного газу, в той час як до затвердженого загального обсягу перевищення за певний період можуть входити розміри обсягів перевищення як у повному обсязі за певний місяць, так і лише частково за місяць або не входити взагалі;

- бюджетний 2024 рік, у якому передбачені видатки спеціального фонду державного бюджету на виконання Закону №1639-ІХ, на момент вчинення оскаржуваного правочину сплив, договору про взаєморозрахунки стосовно заборгованості, яка є предметом зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою про припинення зобов`язань, укладено не було.

01.10.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він проти тверджень відповідача, викладених у відзиві на позов заперечив.

06.10.2025 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 07.10.2025 судом задоволено клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, встановлено строк для подання заперечень на відповідь на відзив до 23.10.2025 та відкладено підготовче засідання до 23.10.2025, про що представника позивача повідомлено відповідною ухвалою суду.

08.10.2025 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

У підготовчому засіданні 23.10.2025 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у день закінчення підготовчого судового засідання за згодою сторін.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті 23.10.2025 оголошено перерву до 03.12.2025.

Судове засідання, призначене на 03.12.2025, не відбулося через технічний збій в роботі підсистеми відеоконференцзв`язку (https://vkz.court.gov.ua/).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2025 призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 10.12.2025

У судовому засіданні з розгляду справи по суті 10.12.2025 судом задоволено клопотання представника позивача про відкладення судового засідання та відкладено судове засідання з розгляду справи по суті до 07.01.2026.

22.12.2025 позивач разом із заявою подав суду копію постанови Верховного Суду від 09.12.20225 у справі №914/2587/21.

Представник позивача у судовому засіданні 07.01.2025 заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 07.01.2026 проти заявлених позовних вимог заперечив.

В судовому засіданні 07.01.2026 судом оголошено про перехід до стадії ухвалення рішення та повідомлено про оголошення вступної та резолютивної частин рішення 07.01.2026 після перерви.

У судовому засіданні 07.01.2026 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

04.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (оператор) та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" (замовник) було укладено договір № транспортування природного газу (договір), за умовами п.2.1 якого оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу (послуга) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плату (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Відповідно до п.2.2 договору послуги надаються на умовах, визначених у кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором. Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуги є доступ замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті оператора. Підписанням цього договору замовник підтверджує, що він ознайомлений із правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на веб-сайті оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання. Замовник усвідомлює, що порушення ним зазначених правил позбавляє його права пред`являти претензії до оператора з приводу якості послуги та покладає на нього зобов`язання із відшкодування оператору шкоди або збитків, завданих такими діями або бездіяльністю замовника.

Згідно п.2.3 договору обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби.

Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог кодексу (п.2.4 договору).

Як передбачено п.п.2.5, 2.6 договору замовник має виконувати вимоги, визначені в кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, визначених у договорі. Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів.

Відповідно до п.9.1 договору сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у замовника добового небалансу оператор здійснює купівлю/продаж природного газу замовника в обсягах добового небалансу.

У разі виникнення у замовника негативного добового небалансу оператор здійснює продаж замовнику, а замовник купівлю в оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом ХІV Кодексу. У разі виникнення у замовника позитивного добового небалансу оператор здійснює купівлю у замовника, а замовник продаж природного газу оператору в обсягах позитивного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом ХІV Кодексу (п.9.2 договору).

У випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів, крім вартості послуг, визначених абзацом другим цього пункту. Оплата вартості щодобових небалансів оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою чинним законодавством, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період (п.9.3 договору).

Згідно п.9.6 договору розбіжності щодо вартості добових небалансів підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість добових небалансів, яку замовник зобов`язаний сплатити у строк, визначений пунктом 9.3 цього договору, визначається за даними оператора.

Відповідно до п.11.1. договору послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг балансування, оформляються оператором і замовником актами наданих послуг.

У п.11.4 договору сторонами обумовлено, що врегулювання щодобових небалансів оформлюється одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

За зобов`язаннями з врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць лютий 2021 року за договором № відповідач склав два акти та виставив позивачу два рахунки: за першу половину лютого (з 01 по 16 лютого) - акт від 28.02.2021 №02-2021- та рахунок на суму 194609514,57 грн; за другу половину лютого (з 17 по 28 лютого) - акт від 28.02.2021 №02-2021-/2 та рахунок на суму 131704080,17 грн.

Оскільки Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" погасило зобов`язання з врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць лютий 2021 року лише частково, Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості, серед іншого, з оплати щодобових негативних небалансів за лютий-березень 2021 року в загальному розмірі 815400357,41 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 15.08.2022 у справі №914/2587/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача за первісним позовом - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про стягнення 899284368,23 грн та за зустрічним позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача за зустрічним позовом - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про зобов`язання вчинити дії, у задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволено частково, зобов`язано відповідача за зустрічним позовом привести свої дії у відповідність до п.п.9.1, 9.2, 9.3 договору транспортування природного газу від 04.02.2020 № та положень розділу ХІІІ Кодексу газотранспортної системи, розділу XIV Кодексу газотранспортної системи шляхом здійснення розрахунку маржинальної ціни, що покладена в основу визначення розміру добового негативного небалансу за лютий-березень 2021 року у відповідний спосіб, передбачений пунктом 7, пунктами 8-11 глави 6 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи, у задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовлено, стягнуто з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом 2270,00 грн судового збору.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2024 рішення Господарського суду Львівської області від 15.08.2024 у справі №914/2587/21 скасовано та ухвалено нове рішення, яким первісний позов задоволено частково, стягнуто з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом 640448273,45 грн основного боргу, 40692451,67 пені, 7789171,87 грн 3% річних та 15031889,39 грн інфляційних втрат, закрито провадження у справі в частині первісних позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 195322581,85 грн, в задоволенні зустрічного позову відмовлено, здійснено розподіл судового збору.

Постановою Верховного Суду від 11.12.2024 у справі №914/2587/21 постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2024 в частині стягнення акцесорних вимог на загальну суму 41753629,60 грн, а саме: в частині стягнення 23193925,09 грн пені, 4638785,02 грн 3% річних та 13920919,49 грн інфляційних втрат у справі №914/2587/21 скасовано, справу №914/2587/21 у скасованій частині передано на новий розгляд до Західного апеляційного господарського суду.

Під час нового розгляду справи постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 у справі №914/2587/21 рішення Господарського суду Львівської області від 15.08.2022 у справі №914/2587/21 скасовано частково в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафних санкцій, у цій частині прийнято нове рішення, яким первісні позовні вимоги позивача за первісним позовом задоволено частково, стягнуто з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом 12287316,10 грн пені, 2412672,28 грн 3% річних, 720324,74 грн інфляційних втрат та здійснено розподіл судових витрат, а саме: стягнуто з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом 13623, 54 грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, 20435,31 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції та стягнуто з позивача за первісним позовом на користь відповідача за первісним позовом 370087,51 грн судового збору за розгляд справи Верховним Судом.

24.06.2025 відповідач вчинив спірний односторонній правочин №ТОВВИХ-25-9860 про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог та направив його позивачу.

За змістом оскаржуваного правочину, станом на 23.06.2025 існують грошові зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" перед Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" за договором транспортування природного газу від 04.02.2020 № на підставі постанови Західного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 по справі №914/2587/21 у сумі 370087,51 грн судового збору за розгляд справи Верховним Судом, строк виконання яких настав; станом на 23.06.2025 існують грошові зобов`язання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" за договором транспортування природного газу від 04.02.2020 № на підставі акту врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць лютий 2021 року від 28.02.2021 №02-2021- /2 в сумі 112896251,19 грн, безспірність яких підтверджено судовими рішеннями по справі №914/2587/21 та строк виконання яких настав.

У зв`язку з чим та з посиланням на ст.601 Цивільного кодексу України, відповідач повідомив позивача про припинення шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог грошових зобов`язань відповідача перед позивачем по сплаті судового збору в розмірі 370087,51 грн згідно постанови Західного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 по справі №914/2587/21 та грошових зобов`язань позивача перед відповідачем на загальну суму 370087,51 грн за договором транспортування природного газу від 04.02.2020 № на підставі акту врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць лютий 2021 року від 28.02.2021 №02-2021-/2.

Після зарахування зустрічних однорідних вимог, зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" перед Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" за договором транспортування природного газу від 04.02.2020 № на підставі постанови Західного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 по справі №914/2587/21 у сумі 370087,51 грн судового збору за розгляд справи Верховним Судом, та зобов`язання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" за договором транспортування природного газу від 04.02.2020 № на підставі акту врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць лютий 2021 року від 28.02.2021 №02-2021- /2 у сумі 370087,51 грн вважаються припиненими, решта в сумі 112526163,68 грн на підставі акту врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць лютий 2021 року від 28.02.2021 №02-2021-/2 грошових зобов`язань Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" є неоплаченими.

Не погодившись із таким зарахуванням взаємних однорідних грошових вимог, позивач і звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про визнання недійсним одностороннього правочину Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" від 24.06.2025 №ТОВВИХ-25-9860.

У свою чергу відповідач не визнає обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, господарський суд зазначає про таке.

Згідно з ч.5 ст.202 Цивільного кодексу України до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Відповідно до положень ст.601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: тобто боржник у першому зобов`язанні - є кредитором у другому. Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Вимоги, які підлягають зарахуванню, мають відповідати таким умовам (ст.601 Цивільного кодексу України): бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, наприклад, грошей). При цьому правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог; строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22.01.2021 у справі №910/11116/19, за дотримання умов, передбачених ст.601 Цивільного кодексу України та відсутності заборон, передбачених ст.602 Цивільного кодексу України, незгода однієї сторони із зарахуванням зустрічних однорідних вимог, проведеним за заявою іншої сторони зобов`язання, не є достатньою підставою для визнання одностороннього правочину із зарахування недійсним, а наявність заперечень однієї сторони щодо зарахування не є перешкодою для зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони, відмова цієї сторони від прийняття заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог і проведення такого зарахування не має юридичного значення. Безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, є важливою умовою для зарахування вимог. Умова безспірності стосується саме вимог, які зараховуються, а не заяви про зарахування, яка є одностороннім правочином і не потребує згоди іншої сторони, якщо інше не встановлено законом або договором.

Щодо тверджень позивача про те, що зарахована відповідачем згідно оспорюваного правочину заборгованість підлягає сплаті за правилами Закону №1639-ІХ, суд зазначає, що положеннями зазначеного Закону не передбачено автоматичне здійснення розрахунків з погашення заборгованості суб`єктів ринку природного газу, а навпаки, передбачено певний порядок (механізм) здійснення дій щодо розрахунків з погашення заборгованості суб`єктів ринку природного газу, які проводяться за рахунок видатків державного бюджету учасниками процедури врегулювання заборгованості або реструктуризації заборгованості за природний газ та послуги з його транспортування.

Проте, до матеріалів справи позивачем не надано документальних відомостей про результати врегулювання спірної заборгованості і хід проведення такого врегулювання.

Так, Законом №1639-ІХ чітко визначено: коло суб`єктів ринку природного газу, на яких поширюється дія цього Закону; за яких підстав у суб`єктів ринку природного газу з`являється право участі у процедурі врегулювання заборгованості у відповідності до цього Закону; чітко визначено процедуру включення суб`єктів ринку природного газу до Реєстру з метою врегулювання такої заборгованості; та алгоритм дій, які повинні вчинити сторони під час процедури врегулювання заборгованості.

Системний аналіз змісту положень даного Закону дає підстави дійти висновку, що окрім включення учасника до Реєстру та затвердження Регулятором (НКРЕКП) обсягів перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу над тарифною виручкою, передбаченою тарифами на розподіл природного газу, для врегулювання заборгованості на підставі Закону №1639-ІХ також є обов`язковими умови стосовно затвердження НКРЕКП інших передбачених розрахунків, укладення договору про організацію взаєморозрахунків із застосуванням рахунків, відкритих у Державному казначействі України тощо.

Таким чином, приписами Закону №1639-ІХ визначено певний комплекс відповідних заходів організаційного та економічного характеру, спрямованих на врегулювання заборгованості за природний газ та послуги з його транспортування, шляхом проведення взаєморозрахунків та реструктуризації заборгованості між сторонами та наявність між ними узгоджених документів, які надають можливість в майбутньому врегулювати заборгованість у спосіб, визначений законом.

При цьому включення позивача до Реєстру не свідчить про автоматичне здійснення погашення заборгованості та/або про те, що нараховані неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних підлягають безумовному списанню.

Крім того, зі змісту Закону №1639-ІХ вбачається, що у операторів газорозподільних систем може існувати заборгованість понад обсяги, врегульовані із застосуванням механізмів, визначених ст.4 цього Закону, а відтак, посилання позивача на постанову НКРЕКП від 12.03.2024 №504 "Про затвердження АТ "Львівгаз" обсягів перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу над тарифною виручкою, передбаченою тарифами на розподіл природного газу" суд оцінює критично.

До затвердженого загального обсягу перевищення за певний період можуть входити розміри обсягів перевищення як у повному обсязі за певний місяць, так і лише частково за місяць або не входити взагалі, а позивачем не надано інформації та належних доказів того, які саме суми заборгованості помісячно включені НКРЕКП до загального обсягу перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу над тарифною виручкою, передбаченою тарифами на розподіл природного газу.

Крім того, згідно положень ч.3 ст.4 Закону №1639-ІХ, взаєморозрахунки проводяться у порядку та на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, у межах видатків спеціального фонду державного бюджету за цільовим призначенням та в обсягах, передбачених Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", із застосуванням рахунків, відкритих у Державному казначействі України, згідно з договором про організацію взаєморозрахунків, який укладається між учасниками розрахунків на підставі документа, що підтверджує наявність в обліку учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості на дату підписання такого договору, та в обсязі, що не перевищує підтверджену учасниками заборгованість.

Такого договору позивач не надав.

В силу ст.602 Цивільного кодексу України не допускається зарахування зустрічних вимог: 1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; 2) про стягнення аліментів; 3) щодо довічного утримання (догляду); 4) у разі спливу позовної давності; 41 ) за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; 5) в інших випадках, встановлених договором або законом.

Водночас, Закон №1639-ІХ, на який посилається позивач, не містить жодних обмежень, які б не допускали здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог у визначеному Цивільним кодексом України порядку.

Суд також не погоджується з твердженнями позивача про те, що вимоги щодо сплати судового збору не можуть припинятися шляхом зарахування на підставі ст.601 Цивільного кодексу України, оскільки правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу (в даному випадку - грошові кошти), але не стосується підстави виникнення таких вимог.

Суд зазначає, що розмір вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" за договором транспортування природного газу від 04.02.2020 № на підставі актів врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць лютий 2021 року від 28.02.2021 №02-2021-, від 28.02.2021 №02-2021-/2 підтверджується постановою Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2024 у справі №914/2587/21.

Вказаною постановою Західного апеляційного господарського суду (яка скасована постановою Верховного Суду від 11.12.2024 лише в частині акцесорних вимог, а саме: стягнення 23193925,09 грн пені, 4638785,02 грн 3% річних та 13920919,49 грн інфляційних втрат та цій частині передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції) первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" в частині стягнення основного боргу задоволено частково та стягнуто з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" 640448273,45 грн основного боргу. При цьому, часткове задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про стягнення основного боргу обумовлено тією обставиною, що 190000000,00 грн Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" сплатило під час розгляду справи в суді першої інстанції, а частина зобов`язань на суму 5322581,85 грн була припинена внаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог (в той час як в межах справи, що розглядається, позивач стверджує про неможливість виконання зобов`язань поза встановленими Законом №1639-ІХ порядком та строками).

Водночас, постановою Верховного Суду від 09.12.2025 постанову Західного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 у вказаній справі, скасовано. Саме цією постановою присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 370087,51 грн судового збору, відображених у спірному правочині. Справу №914/2587/21 направлено на новий розгляд до Західного апеляційного господарського суду із вказівкою про необхідність розподілу судових витрат судом при ухваленні остаточного судового рішення.

Тобто, станом на день розгляду справи по суті вимоги, які зараховані відповідачем за оскаржуваним правочином, не відповідають критеріям, наведеним у ст. 601 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим таке зарахування не може бути проведене. Зазначене має наслідком задоволення позову про визнання спірного правочину недійсним.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.74, 129, 238 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним односторонній правочин Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" від 24.06.2025 №ТОВВИХ-25-9860 про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог на загальну суму 370087,51 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, місто Київ, пр.Гузара Любомира, будинок 44, ідентифікаційний код 42795490) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" (79039, Львівська обл., місто Львів, вул.Золота, будинок 42, ідентифікаційний код 03349039) 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02.02.2026

Суддя Ю.М.Смирнова