РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.02.2026Справа № 910/12968/25

Суддя Господарського суду міста Києва Нечай О.В., розглянувши без виклику сторін (без проведення судового засідання) у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

за позовом Державної установи "Збаразька виправна колонія (№63)" (Україна, 47341, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, с. Доброводи, вул. Молодіжна, буд. 9; ідентифікаційний код: 08564469)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергум" (Україна, 03186, м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, буд. 5, літ. А, оф. 320; ідентифікаційний код: 39568531)

про визнання недійсною додаткової угоди та стягнення 11 147,58 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна установа "Збаразька виправна колонія (№63)" (далі - позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергум" (далі - відповідач), в який просить суд:

- визнати недійсною Додаткову угоду №3 від 14.09.2022 до Договору про постачання електричної енергії № К-11 від 31.12.2021, укладену між позивачем та відповідачем;

- стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 11 147,58 грн, як такі, що були безпідставно одержані відповідачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та серед іншого встановлено сторонам строки для подання ними відповідних заяв по суті справи, а також залучено Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

05.11.2025 відповідачем сформовано в системі "Електронний суд" клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, яке 05.11.2025 зареєстровано в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду".

06.11.2025 відповідачем сформовано в системі "Електронний суд" клопотання про зупинення провадження, яке 06.11.2025 зареєстровано в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2026 було відмовлено в задоволенні клопотань відповідача про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, про зупинення провадження у справі та про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на неподання відповідачем відзиву на позовну заяву, справа підлягає розгляду за наявними у ній матеріалами.

Частиною восьмою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Державною установою "Збаразька виправна колонія (№63)" в грудні 2021 року було проведено процедуру закупівлі за ДК 021:2015-09310000-5 "Електрична енергія", зареєстровану за ідентифікатором UA-2021-12-03-005029-b.

За результатами проведеної закупівлі, 31.12.2021 між Державною установою "Збаразька виправна колонія (№63)" (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергум" (далі - постачальник) було укладено Договір про постачання електричної енергії №К-11 (далі - Договір), відповідно до п. 2.1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість поставленої (спожитої) електричної енергії.

Відповідно до п. 2.3 Договору кількість, обсяг поставки: 324 000 кВт/год.

Для цілей Закону України "Про публічні закупівлі" предмет закупівлі за цим договором відноситься до ДК 021:2015:09310000-5 (Електрична енергія) (п. 2.4 Договору).

Строк (термін) поставки товару визначений в додатку 1 до цього договору (п. 3.1 Договору).

Відповідно до п. 5.1 Договору загальна очікувана ціна цього договору становить 1458000,00 грн, крім того ПДВ 291600,00 грн, всього з ПДВ 1749600,00 грн.

Ціна за 1 кВт/год електричної енергії за цим договором становить 5,40 грн з ПДВ у тому числі: ціна електричної енергії - 2,84215 грн без ПДВ, тариф на послуги з передачі електричної енергії - 0,34564 грн без ПДВ; тариф на послуги з розподілу електричної енергії - 1,31221 грн без ПДВ; ПДВ - 0,92 грн (п. 5.2 Договору).

Згідно з п. 5.3 Договору ціна за одиницю товару за цим договором може змінюватися з дотриманням сторонами норм, передбачених частиною 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", що оформлюються додатковою угодою.

Відповідно до п. 5.14 Договору істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Пунктом 13.1 встановлено, що Договір набирає чинності з 01.01.2022 і діє до 31.12.2022, а в частині розрахунків - до їх повного здійснення.

Відповідно до п. 13.2 Договору постачальник має повідомити про зміну будь-яких умов договору споживача не пізніше, ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір. Постачальник зобов`язаний повідомити споживача в порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни і про право припинити дію договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації постачальнику, якщо споживач не приймає нові умови.

Підпунктом 2 пункту 13.9 Договору передбачено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме: збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії. Внесення таких змін в сторону збільшення ціни за одиницю товару можливе за наявності пред`явленого постачальником обґрунтованого документального підтвердження коливання ціни такого товару на ринку, отриманого від уповноваженого органу або іншого органу, який має на це повноваження (наприклад, довідки з органів статистики або довідки з Торгово-промислової палати, тощо). Споживач має право відмовитись від зміни ціни за одиницю електричної енергії у випадках, якщо постачальником не надано належне документальне підтвердження підвищення ціни.

Додатком 1 до Договору встановлено строк постачання електричної енергії з 01.01.2022 по 31.12.2022.

Додатковою угодою від 23.03.2022 №1 до Договору загальну ціну Договору зменшено до 1 078 628,4 грн з ПДВ, обсяг поставки електричної енергії зменшено до 199 746 кВт/год.

Додатковою угодою від 14.09.2022 №3 до Договору з підстави коливання ціни товару на ринку збільшено ціну за 1 кВт/год на 0,51 з ПДВ до 5,91 грн з ПДВ (збільшено ціну електричної енергії, без тарифу на послуги з передачі електричної енергії та тарифу на послуги з розподілу електричної енергії, на 0,425 грн без ПДВ з 2,84215 грн до 3,26715 грн, або на 15%). Обсяг закупівлі електричної енергії зменшено до 197681,492 тис. кВт/год. Додаткова угода поширює свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами 01.09.2022.

Після укладення Додаткової угоди №3 відповідачем було поставлено позивачу електроенергію, що підтверджується Актами приймання-передачі електричної енергії №9 від 06.10.2022 на суму 87 491,64 грн та №11 від 30.11.2022 на суму 41 689,14 грн.

Вказана електрична енергія була оплачена позивачем в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №515 від 12.10.2022 на суму 69 430,05 грн, №579 від 03.11.2022 на суму 18 061,59 грн, №645 від 08.12.2022 на суму 41 689,14 грн.

Актом ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Державної установи "Збаразька виправна колонія (№63)" за період з 01.01.2022 по 30.09.2024 №131908-22/1 від 27.01.2025, складеним Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області, встановлено, що внаслідок укладення Додаткової угоди №3 до Договору з порушенням п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", позивачем було надміру сплачено 11 147,58 грн.

З огляду на вказане, позивач звернувся до суду з цим позовом та просить визнати недійсною Додаткову угоду №3 до Договору та стягнути з відповідача безпідставно набуті грошові кошти в сумі 11 147,58 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина перша статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України "Про публічні закупівлі".

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі", договір про закупівлю - це договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Положеннями статті 3 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 22 Закону України "Про публічні закупівлі" тендерна документація має містити проект договору про закупівлю з обов`язковим зазначенням порядку змін його умов.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 4 статті 36 Закону України Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

За змістом частин 1, 4, 5, 7, 9 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного Кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії;

3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку;

6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;

8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень ч. 6 цієї статті.

У разі внесення змін до істотних умов договору про закупівлю у випадках, передбачених ч. 5 цієї статті, замовник обов`язково оприлюднює повідомлення про внесення змін до договору про закупівлю.

У разі закінчення строку дії договору про закупівлю, виконання договору про закупівлю або його розірвання замовник обов`язково оприлюднює звіт про виконання договору про закупівлю.

Статтею 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Отже, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

Зазначена правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19.

Як встановлено судом, позивач та відповідач, укладаючи Договір, пунктом 13.9 погодили, що підвищення ціни за одиницю товару здійснюється з урахуванням вимог статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Відповідно до частин 1 та 2 статті 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Щодо укладення сторонами Додаткової угоди №3 до Договору з порушенням пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" з огляду на коливання цін на ринку, суд зазначає таке.

Передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим.

Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону України "Про публічні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів.

У зв`язку з чим Верховний Суд визначив, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 викладено правовий висновок про те, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.

При цьому, сторони протягом дії договору про закупівлю також не можуть вносити зміни декілька разів у частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10% щоразу, враховуючи попередні зміни, внесені до нього, а відтак, навіть сукупність змін не може перевищувати 10% від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладення договору про закупівлю, що підтверджується висновками Великої Палати Верховного Суду в постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22.

Водночас, судом встановлено, що внаслідок укладення Додаткової угоди №3 до Договору, було збільшено ціну за 1 кВт/год на 0,51 з ПДВ до 5,91 грн з ПДВ: збільшено ціну електричної енергії, без тарифу на послуги з передачі електричної енергії та тарифу на послуги з розподілу електричної енергії, на 0,425 грн без ПДВ з 2,84215 грн до 3,26715 грн, тобто на 15%.

Таким чином, Додаткову угоду №3 до Договору укладено без дотримання пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме з перевищенням максимально допустимої межі збільшення ціни за одиницю товару.

Отже, вказана Додаткова угода не відповідає вимогам статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а тому підлягає визнанню судом недійсною.

За приписами частини першої статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Судом встановлено, що після укладення Додаткової угоди №3 відповідачем було поставлено позивачу електроенергію загальною вартістю 1078619,58 грн, яка була оплачена в повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.

Водночас, враховуючи недійсність Додаткової угоди №3, позивач мав сплатити лише 1067472,00 грн. Внаслідок неправомірного збільшення ціни за одиницю товару відповідачем було безпідставно отримано грошові кошти в сумі 11 147,58 грн.

Отже, грошові кошти у вищевказаній сумі є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути позивачу, що відповідає приписам статей 216, 1212 Цивільного кодексу України.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову, відтак Додаткова угода №3 до Договору підлягає визнанню недійсною, а до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають безпідставно набуті кошти в сумі 11 147,58 грн.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 129, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсною Додаткову угоду №3 від 14.09.2022 до Договору про постачання електричної енергії № К-11 від 31.12.2021, укладеного між Державною установою "Збаразька виправна колонія (№63)" (Україна, 47341, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, с. Доброводи, вул. Молодіжна, буд. 9; ідентифікаційний код: 08564469) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергум" (Україна, 03186, м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, буд. 5, літ. А, оф. 320; ідентифікаційний код: 39568531).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергум" (Україна, 03186, м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, буд. 5, літ. А, оф. 320; ідентифікаційний код: 39568531) на користь Державної установи "Збаразька виправна колонія (№63)" (Україна, 47341, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, с. Доброводи, вул. Молодіжна, буд. 9; ідентифікаційний код: 08564469) грошові кошти в сумі 11147 (одинадцять тисяч сто сорок сім) грн 58 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 4844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн 80 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02.02.2026.

Суддя О.В. Нечай