ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2026 р. Справа№ 910/9063/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

секретар судового засідання - Король Д.А.

учасники справи:

від скаржника: Почуєв В.А.;

від позивача : Шатарська Т.Н.;

від відповідача : Атаманюк В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Харківводоканал»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2025 (Повний текст ухвали складено та підписано: 15.12.2025)

у справі № 910/9063/22 (суддя Привалов А.І.)

за позовом Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

за участю Комунального підприємства «Харківводоканал»

про стягнення 1 294 237 380,37 грн

ВСТАНОВИВ :

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" про стягнення 1 294 237 380,37 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі укладеного Договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0044-02022 від 01.01.2019 відповідачу надано послуги з передачі електричної енергії за період з липня 2019 року по липень 2022 року, які відповідач мав сплачувати поетапно у порядку визначеному пунктами 6.2 та 6.5 договору. Враховуючи те, що відповідачем не виконано взяті на себе зобов`язання за договором в частині сплати наданих послуг, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 1 294 237 380,37 грн, з яких 509 405 713,94 грн основного боргу, 110 383 925,17 грн пені, 518 584 265,97 штрафу, 131 834 558,54 грн інфляційних втрат та 24 028 916,77 грн 3% річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.07.2023 (суддя Сівакова В.В.) у справі № 910/9063/22 позов задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 482 024 394,77 грн основного боргу, в іншій частині в позові відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2023 у справі № 910/9063/22 залишено без змін.

31.03.2025 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2023 у справі № 910/9063/22 видано відповідний наказ.

Постановою Верховного Суду від 12.11.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2025 у справі №910/9063/22 в частині стягнення боргу в сумі 43 290 501,15 грн, 110 383 925,17 грн пені, 518 584 265,97 штрафу, 131 834 558,54 грн інфляційних втрат та 24 028 916,77 грн, 3% річних скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2025 по справі № 910/9063/22 заяву головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Борисюка Романа Анатолійовича про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншій особі, яка має заборгованість перед боржником задоволено частково. Звернуто стягнення на грошові кошти, що належать Комунальному підприємству «Харківводоканал» та яке має заборгованість перед Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», з метою виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/9063/22 від 31.03.2025 про стягнення Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» 423 335 412,13 грн основного боргу, 330 397,35 грн. витрат по сплаті судового збору та з урахуванням виконавчого збору і витрат виконавчого провадження. В іншій частині вимог - відмовлено.

17.12.2025 Комунальне підприємство «Харківводоканал» (через систему «Електронний суд») звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2025 по справі № 910/9063/22 та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Борисюка Романа Анатолійовича про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншій особі, яка має заборгованість перед боржником. Зупинити здійснення виконавчих дій головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Борисюком Романом Анатолійовичем у зведеному виконавчому провадженні № 78611362 на підставі наказу Господарського суду міста Києва № 910/9063/22 від 31.03.2025.

В своїй апеляційній скарзі скаржник звертає увагу суду на те, що у оскаржуваній ухвалі Господарського суду міста Києва від 11.12.25 зазначається - представники Комунального підприємства «Харківводоканал» у засідання суду не з`явилися та будь-яких письмових пояснень і клопотань суду не подавали. Факту належного повідомлення КП «Харківводоканал» про судове засідання у відповідності до ухвали від 01.12.2025 суд не встановив. На цей час докази надходження ухвали Господарського суду міста Києва від 01.12.2025 у справі № 910/9063/22 на адресу КП «Харківводоканал» - 61052, м. Харків, вул. Конторська, буд. 90 відсутні.

Також скаржник зазначає, що на цей час у судовому порядку оскаржуються обсяги та вартість спожитої КП "Харківводоканал" електричної енергії у справах за позовами КП «Харківводоканал» до ДПЗД «Укренерго», таким чином наведена у заяві Міністерства юстиції України заборгованість КП «Харківводоканал» є спірною та оскаржується у встановленому порядку в системі господарського судочинства, тобто зазначена заборгованість не є безспірною. Також відсутні рішення суду щодо встановлення такої заборгованості. Зазначені обставини, на думку апелянта, виключають підстави для задоволення заяви Міністерства юстиції України.

Так здійснення стягнень з рахунків Комунального підприємства "Харківводоканал" у банках в рахунок погашення спірної заборгованості перед ДПЗД «Укрінтеренерго» може унеможливити поточну діяльність цього підприємства як об`єкту критично інфраструктури, що призведе до зупинки об`єктів водопостачання та водовідведення та ускладнить або зробить неможливим виконання рішення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2025 апеляційну скаргу у справі №910/9063/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2025 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/9063/22 та призначено до розгляду на 19.01.2026.

06.01.2026 через систему «Електронний суд» Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія «Укренерго» подало відзив на апеляційну скаргу у якому просило суд відмовити у її задоволенні.

09.01.2026 через систему «Електронний суд» Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" подало відзив на апеляційну скаргу у якому також просило суд відмовити у її задоволенні.

У судове засіданні 19.01.2026 з`явилися представники сторін та надали пояснення по суті спору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Відділ) перебуває зведене виконавче провадження № 78611362 до складу якого входить, зокрема, виконавче провадження №78142430 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/9063/22 від 31.03.2025, виданого на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2023.

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було установлено, що грошові кошти на рахунках боржника відсутні для виконання рішень судів.

Листом ДПЗД «Укрінтеренерго» № 44/22-1980 від 14.10.2025 повідомило, що має право вимоги на стягнення заборгованості до Комунального підприємства «Харківводоканал» (, адреса: 61052, Україна, Харківська обл., місто Харків, вулиця Конторська, будинок 90). Тобто, боржнику належать грошові кошти за спожиту електричну енергію, які знаходяться в володінні Комунального підприємства «Харківводоканал» на підставі Договорів про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».

При цьому, державним виконавцем при зверненні до суду, в порядку ст.336 ГПК України, з даною заявою було ураховано, що постановою Верховного Суду у справі № 910/9063/22 від 12.11.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2023 та постанову Північного апеляційного Господарського суду від 05.03.2025 у справі № 910/9063/22 скасовано в частині стягнення боргу в сумі 43 290 501,15 грн, а відтак, з ДПЗД «Укрінтеренерго» на користь Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" підлягають стягненню на підставі наказу Господарського суду міста Києва № 910/9063/22 від 31.03.2025 грошові кошти в розмірі 438 733 893,62 грн.

Як передбачено ч. 1 ст. 336 ГПК України, суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Системний аналіз приписів ст. 336 ГПК України свідчить про те, що такий спеціальний порядок звернення стягнення на майно (грошові кошти) передбачений законодавцем задля ефективного, своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, виключно, з метою фактичного виконання рішення суду у випадку, коли строк виконання зобов`язання настав.

Частина 2 статті 336 ГПК України не встановлює виключних підстав для відмови в задоволенні такої заяви, а тому суд, встановивши обставини, за яких звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, неможливе, може відмовити в задоволенні відповідної заяви з дотриманням норм процесуального законодавства.

За своєю правовою природою положення зазначених статей не є імперативними, судова дискреція в цьому випадку передбачає повноваження суду обирати між альтернативами підстави відмови або задоволення заяви, кожна з яких є законною.

Відповідних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17.01.2023 р. у справі № 904/1182/20, від 02.11.2021 р. у справі № 910/10579/19 та від 12.05.2021 р. у справі № 910/8613/19.

Остаточне рішення за результатами розгляду заяви, поданої в порядку, передбаченому статтею 336 ГПК України, має бути прийняте з урахуванням усіх обставин справи та відомостей про всіх учасників процесу (постанова Верховного Суду від 17.01.2023 р. у справі № 904/1182/20).

При цьому, ч. 1 ст. 336 ГПК України може бути застосована в тому разі, коли на виконанні державного чи приватного виконавця перебуває судове рішення господарського суду чи наказ ( постанова Верховного Суду справі № 910/6672/20 від 28.10.2020 р.).

Згідно з ч. ч. 8, 9 ст. 336 ГПК України, у разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником. Звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є підставою для визнання виконавчого документа, за яким боржник виступає стягувачем, таким, що не підлягає виконанню в розмірі стягнутої суми.

Особа, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється нею або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, набуває статусу боржника саме у виконавчому провадженні, розпочатому виконавцем на виконання судового рішення, в силу ухвали суду про задоволення заяви стягувача, а не в межах окремих майнових відносин між стягувачем та такою особою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 р. у справі № 910/7023/19).

Подана в порядку статті 336 ГПК України виконавцем чи стягувачем заява про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є по суті вимогою про стягнення коштів з такої особи з визначених законом підстав, що у разі її задоволення судом має відповідати та забезпечувати досягнення мети виконавчого провадження - реальне виконання судового рішення, шляхом стягнення грошових коштів з особи, яка має заборгованість перед боржником.

З огляду на положення вказаних норм, під час розгляду заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам відповідно до частини першої статті 336 Господарського процесуального кодексу України, предметом дослідження суду має бути факт наявності заборгованості, що підтверджується належними доказами, які відповідають вимогам статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, це може бути відповідне рішення суду, або факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти, на які стягувач чи виконавець просить звернути стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.04.2020 р. у справі № 910/5300/17, від 23.07.2018 р. у справі № 925/1048/17, від 11.09.2019 р. у справі № 902/1260/15, від 01.08.2019 р. у справі № 927/313/18, від 06.02.2020 р. у справі № 913/381/18, від 13.10.2020 р. у справі № 913/526/17.

Як було встановлено вище з доданих до заяви доказів, між ДПЗД «Укрінтеренерго» та Комунальним підприємством «Харківводоканал» укладено договори про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» а саме:

- Договір про постачання електричної енергії Постачальником «останньої надії» від 30.01.2022 № 56/1-ПД/23 період постачання з 13.12.2022 по 21.03.2023;

- Договір про постачання електричної енергії Постачальником «останньої надії» від 25.04.2023 № 38/4-ПД/23 період постачання з 01.04.2022 по 19.06.2023;

- Договір про постачання електричної енергії Постачальником «останньої надії» від 21.07.2023 № б/н період постачання з 01.07.2023 по 31.08.2023;

- Договір про постачання електричної енергії Постачальником «останньої надії» від 19.10.2023 № 33/10-ПД/23;

- Договір про постачання електричної енергії Постачальником «останньої надії» від 14.03.2024 № 33/3-ПД/24;

- Договір про постачання електричної енергії Постачальником «останньої надії» від 10.05.2024 № 16/5-ПД/24;

- Договір про постачання електричної енергії Постачальником «останньої надії» від 25.09.2024 № 21/9-ПД/24;

- Договір про постачання електричної енергії Постачальником «останньої надії» від 26.11.2024 № 36/11-ПД/24;

- Договір про постачання електричної енергії Постачальником «останньої надії» від 11.02.2025 № 15/2-ПД/25;

- Договір про постачання електричної енергії Постачальником «останньої надії» від 12.03.2025 № 13/3-ПД/25;

- Договір про постачання електричної енергії Постачальником «останньої надії» від 11.06.2025 № 41/6-ПД/25.

Станом на 19.08.2025 сукупний розмір заборгованості Комунального підприємства «Харківводоканал» перед ДПЗД «Укрінтеренерго» за вказаними договорами складає 4 486 315 988,51 грн.

Отже, Комунальне підприємство «Харківводоканал» має дебіторську заборгованість ДПЗД «Укрінтеренерго», яка підтверджується доданими до справи вказаними вище договорами та актами купівлі-продажу електричної енергії.

Під час розгляду заяви в суді першої інстанції від Комунального підприємства «Харківводоканал» будь-яких заперечень щодо розміру заборгованості перед ДПЗД «Укрінтеренерго» на адресу суду не надходило.

Водночас, судом ураховані пояснення ДПЗД «Укрінтеренерго», що розмір безспірної заборгованості за наказом Господарського суду міста Києва № 910/9063/22 від 31.03.2025 на даний час становить 423 335 412,13 грн.

Щодо тверджень апелянта про те, що він не був повідомлений належним чином про розгляд справи в суді першої інстанції. Північний апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 5, 7 ст. 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з ч. 3 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

За ч. 11 ст. 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Копію ухвали про призначення заяви до розгляду від 01.12.2025 у справі № 910/9063/22 Комунальне підприємство «Харківводоканал» доставлено до електронного кабінету 02.12.2025, доказом чого є довідка про доставку електронного документу від 03.12.2025, що міститься в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про часткову обґрунтованість заяви головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Борисюка Романа Анатолійовича, що подана в порядку статті 336 ГПК України з метою фактичного виконання рішення суду.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Комунального підприємства «Харківводоканал» не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду м. Києва від 11.12.2025 у справі № 910/9063/22 залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 267 - 285, 336 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Харківводоканал» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2025 у справі № 910/9063/22 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2025 у справі № 910/9063/22 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору покласти на Комунальне підприємство «Харківводоканал».

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 30.01.2026

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов