ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"02" лютого 2026 р.м. Одеса Справа № 916/2904/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши у порядку письмового провадження заяву об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59Д» (вх. №2-88/26 від 22.01.2026) про ухвалення додаткового рішення по справі,
за позовом: ОСОБА_1
до відповідача: об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59Д»
про визнання недійсними рішень.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 16.01.2026 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 ) до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59Д» (далі по тексту - ОСББ «Вільямса 59Д») про визнання недійсними рішень було відмовлено.

21.01.2026 ОСББ «Вільямса 59Д» було подано до суду через підсистему «Електронний суд» заяву про ухвалення додаткового рішення шляхом присудження до стягнення з позивача витрат на правову допомогу у розмірі 24 375, 00 грн. Вказана заява була зареєстрована канцелярією суду 22.01.2026.

Відповідно до ч. 2 ст. 221 ГПК України суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Ухвалою від 22.01.2026 судом було прийнято заяву відповідача до розгляду без повідомлення учасників справи, встановлено позивачу термін до 29.01.2026 для подання заперечень на заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення.

27.01.2026 до суду від ОСОБА_1 надійшли заперечення на заяву відповідача про розподіл витрат на правову допомогу. Позивач звертає увагу, що правову допомогу відповідачу у межах цієї справи надавав адвокат Донін Сергій Володимирович (далі по тексту - Донін С.В.), який згідно з ордером діяв на підставі договору про надання правової допомоги від 10.04.2024; тільки один процесуальний документ був направлений та поданий до суду адвокатом Доніною Людмилою Анатоліївною (далі по тексту - Доніна Л.А.), яка надавала правову допомогу згідно з договором від 01.01.2024. Включення адвокатом Доніною Л.А. до акту приймання-передачі послуг, які згідно з матеріалами справи фактично були надані відповідачу адвокатом Доніним С.В., за переконанням позивача, не може створювати для нього обов`язку відшкодувати вартість таких послуг. Крім того, позивач звертає увагу, що в одній платіжній інструкції наявне лише посилання на договір від 01.01.2024, умови якого мають загальний характер та не передбачають представництво інтересів відповідача у межах справи №916/2904/25; в іншому платіжному дорученні наявне посилання на договір, укладений у 2025 році, а, отже, таке доручення не може бути належним доказом понесення відповідачем витрат у межах цієї справи. Посилаючись на викладені обставини, а також на фактичну оплату позивачем як співвласником багатоквартирного будинку відповідних витрат, оскільки для фінансування цих витрат до кошторису загальними зборами включено відповідну статтю витрат, а також на завищення вартості наданих послуг, ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення, господарський суд виходить із наступного.

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Слід зазначити, що у відзиві на позову заяву було заявлено клопотання про розподіл витрат на правову допомогу у розмірі 6 000,0 грн, докази понесення яких відповідач зобов`язався надати у порядку ч.8 ст. 129 ГПК України.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Рішенням суду від 16.01.2026 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСББ «Вільямса 59Д» про визнання недійсними рішень було відмовлено.

21.01.2026 ОСББ «Вільямса 59Д» було подано до суду через підсистему «Електронний суд» заяву про ухвалення додаткового рішення шляхом присудження до стягнення з позивача витрат на правову допомогу у розмірі 24375,00 грн. Вказана заява була зареєстрована канцелярією суду 22.01.2026.

Таким чином, відповідачем з дотриманням вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду було подано заяву про розподіл витрат на правову допомогу.

З огляду на викладене, господарський суд доходить висновку про дотримання ОСББ «Вільямса 59Д» порядку повідомлення та надання суду доказів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, що свідчить про наявність підстав для їх розподілу у порядку, встановленому процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1, 2 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

В процесі розгляду даної справи інтереси ОСББ «Вільямса 59Д» представляв адвокат Донін С.В., який згідно з ордером діяв на підставі договору про надання правової допомоги від 10.04.2024 та який брав участь у судових засіданнях, подавав заяви по суті спору та клопотання з процесуальних питань. Водночас адвокатом Доніною Л.А. в інтересах відповідача було 15.09.2025 подано до суду лише заперечення на клопотання позивача про витребування доказів.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу відповідачем разом із заявою про ухвалення додаткового рішення, яка була подана в інтересах відповідача адвокатом Доніною Л.А., було надано суду, зокрема, договір про надання юридичних послуг від 01.01.2024, укладений між ОСББ «Вільямса 59Д» (Клієнт) та адвокатом Доніною Л.А (Виконавець).

Відповідно до п. 1.1- 1.3 договору про надання юридичних послуг від 01.01.2024 Клієнт замовляє Виконавцю надання юридичних послуг (правової допомоги) з метою забезпечення функціонування ОСББ «ВІ ЛЬЯМСА 59Д», а також захисту, поновлення, реалізації прав членів об`єднання по користу ванню, володінню та розпорядженню спільним майном багатоквартирного будинку №59Д по вулиці Вільямса в місті Одесі, та земельної ділянки /прибудинкової території/. Юридичні послуги надаються Клієнту Виконавцем на платній основі відповідно до умов, визначених цим договором. Виконавець має право залучати до виконання цього договору інших осіб - помічників Виконавця, зокрема, Доніна С.В.

Обсяг та характер правової допомоги, які Виконавець зобов`язується надати Клієнту визначені у розділі 2 договору про надання юридичних послуг від 01.01.2024.

Водночас за змістом п. 2.2 договору про надання юридичних послуг від 01.01.2024 за окремим замовленням Виконавець зобов`язується надавати Клієнту додаткові юриди чні послуги: підготовка матеріалів позовних заяв, заяв, клопотань, скарг та інших процесуальних документів, які подаються до суду та спрямовані на поновлення та/або захист прав і закон них інтересів Клієнта в порядку цивільного, господарського, адміністративного та криміна льного судочинства; представництво інтересів Клієнта в судах загальної юрисдикції, прокуратурі, право охоронних органах з будь-якого провадження, яке зачіпає права та законні інтереси Клієнта.

Відповідно до п. 4.7 договору про надання юридичних послуг від 01.01.2024 оплата гонорару та витрат здійснюється Клієнтом на підставі відповідних рахунків Виконавця в готівковій та безготівковій формі.

20.08.2025 між ОСББ «Вільямса 59Д» та адвокатом Доніною Л.А. було укладено додаткову угоду №2 до договору про надання юридичних послуг від 01.01.2024, відповідно до п. п. 1, 2 якої Клієнт замовляє Виконавцю надання юридичних послуг (правової допомоги) спрямованих на захист прав і законних інтересів Клієнта у справі №916/2904/25 в судах господарської юрисдикції всіх рівнів, зокрема, та не виключно участь у судових засіданнях, підготовка та подача заяв по суті та інших заяв, клопотань, пояснень, скарг, будь-яких процесуальних документів тощо; представництво інтересів Клієнта з питань пов`язаних із розглядом справи №916/2904/25, перед усіма фізичними та юридичними особами будь-якої форми власності та підпорядкування. Сторонами погоджено, що вартість юридичних послуг пов`язаних з розглядом судом справи №916/2904/25, складає 20 000,00 грн.

04.11.2025 ОСББ «Вільямса 59Д» було перераховано на рахунок адвоката Доніної Л.А. грошові кошти у розмірі 12 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією, у графі призначення платежу якої зазначено наступне: за адвокатські послуги згідно з договором б/н від 01.01.2024, документ про сплату податків додано ст. 178.5НКУ за серпень-вересень 2025 року.

24.11.2025 ОСББ «Вільямса 59Д» було перераховано на рахунок адвоката Доніної Л.А. грошові кошти у розмірі 12 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією, у графі призначення платежу якої зазначено наступне: за адвокатські послуги згідно з договором б/н 2025р., документ про сплату податків додано ст. 178.5НКУ.

17.01.2026 між ОСББ «Вільямса 59Д» та адвокатом Доніною Л.А було підписано акт приймання-передачі наданих послуг до договору надання юридичних послуг від 01.01.2024. Так, у п. 1 акта перераховано перелік наданих Клієнту послуг, в тому числі послуг, які згідно з матеріалами справи фактично були надані відповідачу адвокатом Доніним С.В. Суд зазначає, що з усього переліку послуг адвокатом Доніною Л.А. було надано відповідачу лише такий вид правової допомоги як підготування заперечень від 15.09.2025, вартість якої згідно з актом становить 3 750,00 грн.

Згідно з п. п. 2, 4 акта приймання-передачі наданих послуг від 17.01.2026 Клієнт приймає належно виконану Виконавцем роботу, яка пов`язана із розглядом Господарським судом Одеської області справи №916/2904/25 на загальну суму 24 375,00 грн. Вартість виконаної Виконавцем роботи (юридичних послуг) по даному акту повністю оплачена Клієнтом у безготівковій формі на рахунок Виконавця.

Згідно з довідкою №1 від 17.01.2026 адвокатом Доніної Л.А. підтверджено отримання від ОСББ «Вільямса 59Д» коштів у розмірі 24 375,00 грн, отриманих в рахунок оплати правової допомоги у межах справи №916/2904/25.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене ч. 4 ст. 129 ГПК України: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом із тим у частині 5 ст. 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не покладати такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому у судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічні висновки викладені у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

Ці висновки було підтверджено і в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 та від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, визначеними у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

За результатом оцінки наданих ОСББ «Вільямса 59Д» доказів господарським судом було встановлено, що за умовами договору про надання юридичних послуг від 01.01.2024 представництво адвокатом інтересів ОСББ «Вільямса 59Д» у судовій справі мало здійснюватися за окремим дорученням (п. 2.2 договору). Додатковою угодою №2 від 20.08.2025 відповідачем та адвокатом було погоджено представництво інтересів відповідача у межах справи №916/2904/25, вартість яких сторонами було оцінено у розмірі 20 000,00 грн.

17.01.2026 між ОСББ «Вільямса 59Д» та адвокатом Доніною Л.А. було підписано акт приймання-передачі наданих послуг. Проте, як правильно було зазначено ОСОБА_1 більшість перерахованих у акті послуг фактично була надана відповідачу іншим адвокатом, що, відповідно, виключає можливість включення вартості послуг, які адвокат Доніна Л.А. фактично не надавала, до акта приймання-передачі та, відповідно, їх відшкодування за рахунок позивача.

Враховуючи встановлення судом обставини включення до акта приймання-передачі від 17.01.2026 послуг, які були надані ОСББ «Вільямса 59Д» іншим адвокатом, господарський суд, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, доходить висновку про відсутність правових підстав для покладення на позивача заявлених ОСББ «Вільямса 59Д» до стягнення витрат на правову допомогу у сумі 20 625,00 грн, які є різницею між загальною вартістю послуг та вартістю фактично наданих адвокатом Доніною Л.А. послуг (24375,00 - 3750,00 = 20 625,00 грн).

Господарським судом враховано, що адвокат Донін С.В., який згідно з ордером діяв на підставі договору про надання правової допомоги від 10.04.2024, не є стороною договору про надання правової допомоги від 01.01.2024. При цьому, адвокат Доніна Л.А. здійснює діяльність індивідуально, а, отже, на відміну від адвокатського бюро та адвокатського об`єднання, не може залучати інших адвокатів на договірних засадах до виконання укладеного договору (ч. 6 ст. 14, ч. 6 ст. 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI).

При наданні оцінки питанню наявності передбачених законом підстав для розподілу між сторонами витрат на правову допомогу у розмірі 3750,00 грн за фактично надані адвокатом Доніною Л.А. послуги суд враховує наступне.

Згідно з п. 4 акта приймання-передачі наданих послуг від 17.01.2026 вартість виконаної Виконавцем роботи (юридичних послуг) по даному акту повністю оплачена Клієнтом у безготівковій формі на рахунок Виконавця.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Враховуючи зміст акту приймання-передачі наданих послуг від 17.01.2026, господарський суд доходить висновку про необхідність надання ОСББ «Вільямса 59Д» доказів сплати коштів на банківський рахунок адвоката. При цьому такими доказами може бути виписка по рахунку відповідача, платіжне доручення про перерахування коштів або виписка по рахунку адвоката на підтвердження надходження коштів. Таким чином, складена адвокатом в односторонньому порядку довідка №1 від 17.01.2026 не може бути допустимим доказом на підтвердження оплати послуг.

Суд зазначає, що обставина перерахування ОСББ «Вільямса 59Д» на рахунок коштів у розмірі 24 000,00 грн підтверджується двома платіжними інструкціями. Проте з огляду на зазначене у платіжній інструкції від 24.12.2025 призначення платежу про перерахування коштів за договором від 2025 року, суд доходить висновку, що така інструкція є неналежним доказом на підтвердження оплати послуг за договором про надання правової допомоги від 01.01.2024.

Господарським судом також враховано, що оскільки договір про надання правової допомоги від 01.01.2024 має загальний характер та передбачає надання ОСББ «Вільямса 59Д» правової допомоги не лише під час розгляду справ у судах, відповідач, надаючи докази понесення певних витрат має довести, що такі витрати дійсно були понесені у зв`язку з розглядом справи №916/2904/25.

Відсутність в матеріалах справи рахунку на оплату послуг, як того вимагає п. 4.7 договору про надання правової допомоги від 01.01.2024, виключає можливість перевірки судом обставини сплати відповідачем грошових коштів у розмірі 12 000,00 грн згідно з платіжною інструкцією від 04.11.2025 на рахунок адвоката саме в якості оплати послуг, наданих у зв`язку з представництвом інтересів в суді по даній справі.

З викладених обставин господарський суд доходить висновку про ненадання ОСББ «Вільямса 59Д» належних доказів на підтвердження понесення витрат за договором про надання правової допомоги від 01.01.2024 у зв`язку з розглядом справи №916/2904/25 господарським судом, що виключає існування передбачених законом підстав для присудження до стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 3750,00 грн.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищенаведене, господарський суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59Д» про стягнення з ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 24 375, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 86, 123, 126, 129, 221, 236 - 238, 244, ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59Д» у задоволенні заяви про стягнення з ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 24 375, 00 грн.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного рішення суду.

Повне додаткове рішення складено 02.02.2026.

Суддя С.П. Желєзна