УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

м. Київ

27.01.2026Справа № 910/629/26

Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю.,

розглянувши заяву Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайді» заборгованості за договором про надання майданчика для експлуатації, утримання та облаштування № ДНП-2022-05/03 від 05.05.2022 у розмірі 51 340,95 грн,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайді» заборгованості за договором про надання майданчика для експлуатації, утримання та облаштування № ДНП-2022-05/03 від 05.05.2022 у розмірі 51 340,95 грн.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вимоги щодо форми та змісту судового наказу встановлені у ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено, зокрема, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

За приписами ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:

1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу;

2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу;

4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу;

5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою;

6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ;

7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 цієї частини;

8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

При цьому, суд звертає увагу, що за загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість вимог заявлених стягувачем по суті (п. 7 ч. 1 ст. 155 Господарського процесуального кодексу України).

Звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайді» заборгованості за договором про надання майданчика для експлуатації, утримання та облаштування № ДНП-2022-05/03 від 05.05.2022 у розмірі 51 340,95 грн заявник не обґрунтував та не підтвердив виникнення права грошової вимоги до боржника саме на вказану суму.

Так, заявник у заяві про видачу судового наказу просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайді» 51 340,95 грн заборгованості, з яких: 33 039,50 грн - основного боргу, 7 759,82 грн - пені, 7 847,34 грн - інфляційних втрат, 2 694,47 грн - 3% річних, що в загальній сумі за перерахунком суду становить 51 341,13 грн.

Отже, із заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення у заявника права грошової вимоги на суму 51 340,95 грн.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Водночас, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 148, 152, 153, 154, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Комунальному підприємству «Київтранспарксервіс» у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайді» заборгованості за договором про надання майданчика для експлуатації, утримання та облаштування № ДНП-2022-05/03 від 05.05.2022 у розмірі 51 340,95 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання 28.01.2026 та відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Т.Ю. Трофименко