ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.01.2026 Справа № 908/2734/25

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі колегії суддів: головуючого судді: Науменка Артура Олеговича, суддів: Азізбекян Тетяни Анатоліївни, Зінченко Наталі Григорівни,

за участю секретаря судового засідання Концур Г.А.,

розглянувши заяву про забезпечення позову та заяву щодо зустрічного забезпечення у справі № 908/2734/25

за первісним позовом:

позивача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сократ", ідентифікаційний код юридичної особи 32109383 (вул. Почайнинська, буд. 70, оф. 65, кімн. 2, 2А, 8,11, м. Київ, 04070)

позивача 2: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідача 1: Приватного акціонерного товариства "Український графіт", ідентифікаційний код юридичної особи 00196204 (вул. Північне шосе, буд. 20, м. Запоріжжя, 69600)

до відповідача 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 )

про стягнення суми

та за зустрічним позовом: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом: Приватне акціонерне товариство "Український графіт", ідентифікаційний код юридичної особи 00196204 (вул. Північне шосе, буд. 20, м. Запоріжжя, 69600)

до відповідачів за зустрічним позовом:

відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сократ", ідентифікаційний код юридичної особи 32109383 (вул. Почайнинська, буд. 70, оф. 65, кімн. 2, 2А, 8,11, м. Київ, 04070)

відповідача 2: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

про визнання недійсним правочинів та застосування наслідків недійсності (двосторонню реституцію)

за участю уповноважених представників сторін за первісним позовом:

від позивачів: Погрібна С.О., адвокат, свідоцтво № 001144 від 29.06.2016; ордерів АР № 1248690, АР № 1248690 від 27.06.2025(в режимі відеоконференції);

від відповідачів: Задорожний О.В. адвокат, свідоцтво № 538 від 20.12.2005; на підставі ордерів АА № 1620350; АА від №1620350 від 03.09.2025 (в режимі відеоконференції); Кофанова Н.В., на підставі довіреності № 40/16 від 01.01.2025, договір №804/2080373/16 від 17.07.2020, свідоцтво ЗП 002650 від 14.07.2020 (в залі суду).

ВСТАНОВИВ:

15.12.2025 справу № 908/2734/25 прийнято до розгляду колегією суддів: головуючий суддя: Науменко Артур Олегович, судді: Азізбекян Тетяна Анатоліївна, Зінченко Наталя Григорівна.

Колегією суддів розглядається справа за первісним позовом про:

1. Стягнення солідарно з Приватного акціонерного товариства «Український графіт» (), гр. ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОКРАТ» () суму компенсації за примусово вилучені акції ПрАТ «Український графіт» з інфляційними втратами та 3% річних в розмірі 74 грн 92 коп.

2. Стягнення солідарно з Приватного акціонерного товариства Український графіт» (), гр. ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму компенсації за примусово вилучені акції ПрАТ «Український графіт» з інфляційними втратами та 3% річних в розмірі 62 139 895 грн 78 коп.;

та за зустрічним позовом:

Визнання недійсним правочинів щодо застосування ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СОКРАТ" та ОСОБА_1 процедури обов`язкового продажу (примусового викупу) належних їм на праві власності акцій Приватного акціонерного товариства "Український графіт" за Публічною безвідкличною вимогою ОСОБА_2 б/н від 12.02.2019 про придбання акцій в усіх власників акцій Приватного акціонерного товариства "Український графіт" код за ЄДРПОУ -00196204, місцезнаходження: Україна, 69600, Запорізька область, м. Запоріжжя, вулиця Північне шосе, будинок 20.

Застосування наслідків недійсності правочинів (двосторонню реституцію), а саме:

Зобов`язати ОСОБА_2 повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СОКРАТ" 350 штук простих іменних акцій ПрАТ "УКРГРАФІТ" (ISIN НОМЕР_3 ) що були придбані ОСОБА_2 у Товариства з обмеженою відповідальністю "Меридіан А" за Публічною безвідкличною вимогою ОСОБА_2 б/н від 12.02.2019 про придбання акцій в усіх власників акцій Приватного акціонерного товариства "Український графіт" код за ЄДРПОУ -00196204, місцезнаходження: Україна, 69600, Запорізька область, м. Запоріжжя, вулиця Північне шосе, будинок 20.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СОКРАТ" на користь ОСОБА_2 1 172,50 грн, які були одержані з рахунку умовного зберігання (ескроу) в процедурі обов`язкового продажу акцій ПрАТ "УКРГРАФІТ" за Публічною безвідкличною вимогою ОСОБА_2 б/н від 12.02.2019 про придбання акцій в усіх власників акцій Приватного акціонерного товариства "Український графіт" код за ЄДРПОУ -00196204, місцезнаходження: Україна, 69600, Запорізька область, м. Запоріжжя, вулиця Північне шосе, будинок 20.

Зобов`язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 290 118 штук простих іменних акцій ПрАТ "УКРГРАФІТ" (ISIN НОМЕР_3 ) що були придбані ОСОБА_2 у ОСОБА_3 за Публічною безвідкличною вимогою ОСОБА_2 б/н від 12.02.2019 про придбання акцій в усіх власників акцій Приватного акціонерного товариства "Український графіт" код за ЄДРПОУ -00196204, місцезнаходження: Україна, 69600, Запорізька область, м. Запоріжжя, вулиця Північне шосе, будинок 20.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 971 895,30 грн, які були одержані з рахунку умовного зберігання (ескроу) в процедурі обов`язкового продажу акцій ПрАТ "УКРГРАФІТ" за Публічною безвідкличною вимогою ОСОБА_2 б/н від 12.02.2019 про придбання акцій в усіх власників акцій Приватного акціонерного товариства "Український графіт" код за ЄДРПОУ -00196204, місцезнаходження: Україна, 69600, Запорізька область, м. Запоріжжя, вулиця Північне шосе, будинок 20.

В судовому засіданні 23.01.2026 колегією суддів у т.ч. розглянуті заява про забезпечення позову та заява щодо зустрічного забезпечення у справі № 908/2734/25.

Так, 01.12.2025 в системі «Електронний суд» сформована заява представника первісних позивачів про забезпечення позову у даній справі.

Згідно із заявою, на підставі ст. ст. 136, 137 ГПК України, позивач 1, з метою забезпечення позову про стягнення збитків або про стягнення набутого без достатньої правової підстави (безпідставне збагачення за рахунок недоплати міноритарному акціонеру) за ст.ст.1212, 1214 ЦК України (не допустити виведення грошових коштів з рахунків відповідачів й уникнення невиконання судового рішення у майбутньому) просить накласти арешт на грошові кошти ПрАТ «Український графіт» та гр. ОСОБА_4 які знаходяться на банківських рахунках та перебувають у власності вказаних осіб в розмірі стягуваних ТОВ «ФК «Сократ» та ОСОБА_1 сум.

Згідно із заявою, в судових засіданнях по справі №908/2734/25 представник ПрАТ «Український графіт» весь час наголошує про тяжке фінансове становище заводу, що начебто завадить Товариству виконати свої обов`язки щодо погашення перед Позивачами заборгованості по невиплаченій в повному обсязі справедливій компенсації в процедурі обов`язкового продажу акцій ПрАТ «Український графіт». Заявник вважає, що навіть при ухваленні позитивного рішення, в майбутньому у позивачів може бути істотно ускладнено виконання судового рішення та ефективне поновлення їхніх прав власності.

03.12.2025 від представника зустрічних позивачів до системи «Електронний суд» надійшли заперечення, у яких зустрічні позивачі просять суд відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову. Первісні відповідачі категорично заперечують проти задоволення заяви про забезпечення позову проте, користуючись своїм правом, передбаченим ГПК Україні зазначають, що у разі хоча і безпідставного, але задоволення заяви про забезпечення позову, вимагають від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення) шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі 203 000 000,00 грн.

У вказаній заяві заявник посилається на безпідставне прийняття заяви про забезпечення позову до розгляду та безпідставне її не повернення представнику первісних позивачів, враховуючи відсутність у заяві посилання на пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Заявник зазначає, що жодної з підстав, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду не надано. Не надано жодного балансу чи взагалі будь-якого документу щодо майнового/фінансового стану ані ПрАТ «Укрграфіт», ані ОСОБА_2 . Відсутнє також достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Зазначає, що первісні позивачі фактично отримали всі кошти за викуплені акції ще 11.03.2019. Окремо звертає увагу суду на те, що в цій справі заявлено зустрічний позов, задоволення якого виключає задоволення первісного позову. Задоволення зустрічного позову може виключити повністю задоволення первісного позову. ПрАТ «Укрграфіт» є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. Приватне акціонерне товариство «Український графіт» вітчизняним металургійним заводом, що наразі знаходиться в прифронтовій зоні (м. Запоріжжя). Завод зазнає бомбардувань, потерпає від нестачі електропостачання, тощо. Є великим платником податків. Блокування рахунків підприємства призведе до зупинення операційної діяльності, оскільки товариство не зможе проводити платежі, включаючи заробітну плату співробітникам, оренду та розрахунки з постачальниками сировини та енергоносіїв, виконувати зобов`язання перед іншими постачальниками ТМЦ та послуг, державним бюджетом. Зупинка виробництва продукції призведе до невиконання зобов`язань підприємства за зовнішньоекономічними контрактами, припинення надходжень до державного бюджету України від сплати податків.

У зв`язку з викладеними обставинами, враховуючи у т.ч. неможливість виконання зобов`язань перед постачальниками товарів та послуг та споживачами готової продукції, що несе для ПрАТ «Укрграфіт» репутаційні ризики, порушення партнерських відносин та втрату клієнтів в майбутньому, просить забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення) шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі 203 000 000,00 грн.

04.12.2025 від ПрАТ «Укрграфіт» до суду також надійшли письмові заперечення на заяву про забезпечення позову та клопотання щодо зустрічного забезпечення.

12.01.2026 від ОСОБА_2 до системи «Електронний суд» надійшли доповнення до заперечення на заяву про забезпечення позову, в якій заявник просив суд не позбавляти 73-річного ОСОБА_2 , який є людиною похилого віку, фінансової можливості лікуватися через накладення арешту на його кошти (що, згідно усталеної практики ЄСПЛ є однією із форм «катування»). Просить відмовити первісним позивачам у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти ОСОБА_2

22.01.2026 до системи «Електронний суд» від ПрАТ «Укрграфіт» надійшли пояснення та докази, витребувані судом в підтвердження заперечень на заяву про забезпечення позову.

У поясненнях ПрАТ «Укрграфіт» зазначає, що не існує жодних підстав вважати та стверджувати, що у разі ухваленні позитивного рішення на користь первісних позивачів, в майбутньому може бути істотно ускладнено виконання судового рішення та ефективне поновлення їх прав власності. Вказує на недопустимість порушення функціонування ПрАТ «Укрграфіт», як критично важливого для економіки країни підприємства. Наголошує на важливості в даному випадку зустрічного забезпечення шляхом внесення особою, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі 203 000 000,00 грн. Вказана сума зустрічного забезпечення складається із збитків ПрАТ «Укрграфіт», спричинених забезпеченням позову.

23.01.2026 до суду через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення на заяву про забезпечення позову, згідно з якими, саме бойова обстановка біля міста Запоріжжя а також фінансові показники ПрАТ «Український графіт», які не свідчать про критичний вплив стягуваних сум на фінансові спроможності товариства, дають всі обґрунтовані підстави для забезпечення позовних вимог позивачів.

У попередніх судових засіданнях та у судовому засіданні 23.01.2026 представник первісних позивачів підтримала доводи заяви про забезпечення позову та просила суд задовольнити заяву про забезпечення позову, представники відповідача заперечували проти заяви про забезпечення позову, з підстав, викладених у поданих документах та просили суд застосувати зустрічне забезпечення.

В судовому засіданні 23.01.2026, суд, розглянувши вищевказані документи, подані сторонами та залучені до матеріалів справи, вислухавши пояснення представників сторін, оголосив вступу та резолютивну частини ухвали про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову та у задоволенні заяви щодо зустрічного забезпечення позову.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 ГПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно із пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення ефективного судового захисту порушених чи оспорюваних прав позивача та у подальшому виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення ефективного судового захисту та гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина четверта статті 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся/має намір звернутися до суду, а також наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника (постанови Верховного Суду від 15.09.2021 у справі №910/7013/20, від 15.09.2021 у справі № 910/7013/20, від 25.06.2025 у справі №918/1354/23).

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.03.2023 у справі № 905/448/22 зазначила, що умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

В постанові від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналогічні висновки зазначені в постановах Верховного Суду від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22, від 25.06.2025 у справі № 918/1354/23, від 10.09.2025 у справі № 907/523/25.

З урахуванням вимог, передбачених статтями 73, 74, 76 ГПК України, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що заходи забезпечення позову, заявлені первісним позивачем не відповідають вимогам процесуального законодавства щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Згідно із ч. 16 ст. 137 ГПК України:

Тимчасово, під час дії воєнного стану та протягом двох років після його припинення чи скасування, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, передбачених цим Кодексом, якщо відповідачем (боржником) є або має бути визначене господарське товариство, яке відповідає сукупно таким критеріям:

є оператором критичної інфраструктури;

частки (акції, паї) господарського товариства були примусово відчужені під час дії воєнного стану;

державі у статутному капіталі господарського товариства прямо або опосередковано належить більше 50 відсотків часток (акцій, паїв).

(Статтю 137 доповнено частиною шістнадцятою згідно із Законом № 3723-IX від 22.05.2024).

Дійсно ПрАТ «Укрграфіт» сукупно не відповідає 3 критеріям для заборони вжиття заходів забезпечення позову (ч.16 ст. 137 ГПК України), але з точки зору співмірності і негативних наслідків від вжиття таких заходів, колегія суддів приймає до уваги той факт, що ПрАТ «Укрграфіт» має статус критично важливого підприємства для функціонування економіки держави і негативні наслідки застосування заходів забезпечення позову можуть перевищити мету забезпечення позову в цьому конкретному випадку.

ПрАТ «Укрграфіт» наказом Міністерства економіки України № 8147 від 13.07.2023 підприємство визнане критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. Наказом Міністерства економіки України № 1342 від 13.11.2025 підтверджено ПрАТ «Укрграфіт» статус критично важливого підприємства для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. В 2024 році Міністерством оборони України (правонаступник Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України) промислові об`єкти ПрАТ «Укрграфіт» були віднесені до ІІІ категорії критичності та включені до відповідного державного Реєстру. До III категорії критичності відносяться важливі об`єкти, порушення функціонування яких призведе до виникнення кризової ситуації державного значення.

Згідно із Законом України «Про критичну інфраструктуру» об`єкти критичної інфраструктури визнаються об`єкти інфраструктури, які є важливими для економіки, національної безпеки та оборони, порушення функціонування яких може завдати шкоди життєво важливим національним інтересам. Законом встановлено, що захист критичної інфраструктури є складовою частиною забезпечення національної безпеки України.

ПрАТ «Укрграфіт» є єдиним в Україні підприємством повного циклу виробництва графітованих електродів, графітованих та вуглецевих футерувальних блоків для різних металургійних і руднотермічних печей, мас та паст на основі вуглецю. Порушення функціонування ПрАТ «Укрграфіт» призведе до припинення поставок вуглеграфітової продукції виробництва ПрАТ «Укрграфіт» підприємствам гірнично-металургійного комплексу України.

Таким чином, відповідач 1 в умовах воєнного стану має важливе значення для національної економіки України.

За поясненнями представників Відповідача 1 позбавлення ПрАТ «Укрграфіт» можливості користуватися власними обіговими коштами в сумі понад 62 млн. грн призведе до принаймні разової невиплати заробітної плати працівникам (35 млн.грн) та не перерахування в зв`язку із цим до бюджету ПДФО (5,5 млн.грн), військового збору (1,5 млн.грн), єдиного соціального внеску (6,5 млн.грн), зриву чергових платежів контрагентам за енергоносії та сировину, обов`язкових платежів до бюджету та Пенсійного фонду України (податки, оренда, відшкодування пільгових пенсій).

Технологія виробництва графітових електродів - тривалий, енергоємний та капіталомісткий процес, що включає багато переділів і технологічних операцій. Блокування обігових коштів підприємства призведе до повної зупинки господарської діяльності товариства протягом тривалого періоду. Оскільки постачання енергоносіїв відбувається на умовах передоплати, не сплата рахунків призведе до припинення їх постачання та миттєвої зупинки основного технологічного обладнання.

Посилання на бойові дії у м. Запоріжжі, та потенційну можливість не сплати відповідачами коштів позивачам за рішенням суду про задоволення позову без відповідного належного обґрунтування та доказів не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При вжитті судом заходів забезпечення позову повинна бути врахована збалансованість інтересів усіх учасників провадження.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

З урахуванням збалансованості інтересів сторін застосування заявлених заходів забезпечення позову є необґрунтованим.

Заявник не надав суду належних та допустимих доказів в порядку приписів ст.ст. 76-79 ГПК України, які підтверджують дійсну ймовірність утруднення виконання або невиконання майбутнього рішення суду в разі невжиття заявлених заходів забезпечення позову.

На виконання ухвали суду, ПрАТ «Укрграфіт» надав суду: звіти емітента за 2022 - 2024 роки; розпорядження Кабінету Міністрів України від 17.01.2000 № 38-р; витяг з інформаційно-комунікаційної системи ДПС щодо стану розрахунків платника з бюджетом та сплати єдиного внеску за період з 01.01.2025 по 01.01.2026; довідку ГУ ДПС у Запорізькій області від 20.01.2026 про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи; довідку ПрАТ «Укрграфіт» від 21.01.2026 № 10/151 про відсутність простроченої кредиторської заборгованості; інформацію ПрАТ «Укрграфіт» про сплачені у 2025 році податки; інформацію з Єдиного реєстру боржників щодо ПрАТ «Укрграфіт»; інформацію з Автоматизованої системи виконавчого провадження щодо ПрАТ «Укрграфіт»; листи ТОВ «МЕТІНВЕСТ ХОЛДИНГ» № 01/6481-9.40 від 05.07.2024, ПрАТ «Запорізький абразивний комбінат» № 7/1407 від 15.07.2024, ТОВ «Захисні технології України» № 98 від 22.07.2024, ПрАТ «Дніпроспецсталь» № 121-192 від 22.07.2024.

Проаналізувавши в сукупності витребувані судом звіти емітента за 2022-2025 роки, колегією суддів не встановлено систематичного погіршення фінансового стану підприємства або ознак ймовірної неплатоспроможності.

Згідно наданих відповідачем 1 доказів, а саме: звітів про фінансові результати за 2022-2024 роки не вбачається негативна динаміка діяльності підприємства.

На момент розгляду заяви у відповідача 1 відсутня прострочена кредиторська заборгованість перед контрагентами. Станом на 20.01.2026 у відповідача 1 відсутня заборгованість з податків, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з доказами, наданими відповідачем 1 за первісним позовом, станом на 30.09.2025, на кінець періоду: основні засоби виробничого, невиробничого призначення (будівлі та споруди, машини та обладнання, транспортні засоби, земельні ділянки тощо) становили 1 494 584 тис. грн; активи підприємства, що знаходяться на балансі 4 217 874 тис. грн; залишкова вартість основних засобів, що тимчасово не використовуються 364 361 тис. грн; введено в експлуатацію основних засобів за 2025 4 500 тис. грн; активи на забалансових рахунках 5 316 тис. грн.; вартість укладених, але ще не виконаних договорів (контрактів) складає 327 361 390,27 грн.

Щодо негативного фінансового результату за 2024 рік, то, представник ПрАТ «Укрграфіт» в судовому засіданні пояснив, що з кінця 2023 року на світовому ринку спостерігається стабільна динаміка зниження цін на графітовані електроди різних марок на тлі зниження попиту на металургійну продукцію та споживання вуглеграфітової продукції. На внутрішньому ринку ціна графітованих електродів також поступово знизилась майже на 40%.

На момент розгляду заяви відповідач 1 не має значної заборгованості, заробітна плата виплачується працівникам, податки сплачуються до бюджету, виробничий процес є стабільним. Порушення виробничого процесу, внаслідок наслідків забезпечення позову у даній справі, призведе до порушення операційної діяльності товариства і може призвести до зупинки виробництва і загрози обороноздатності держави в умовах воєнного стану.

Як свідчить Свідоцтво про народження ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та Пенсійне посвідчення від 25.02.2014 ОСОБА_2 , відповідач 2 у справ, щодо якого позивач також просить задовольнити заяву про забезпечення позову, ОСОБА_2 є людиною похилого віку, пенсіонером.

Як зазначає відповідач, ОСОБА_2 , якому 73 роки, є непрацюючим пенсіонером, людиною похилого віку і хворим (серцева недостатність, хронічний цукровий діабет ІІ типу, атеросклероз та багато інших захворювань та потребую дорого вартісного постійного лікування.

Згідно усталеної практики ЄСПЛ (до прикладу, рішення ЄСПЛ у справах «Коваль проти України» від 19.10.2006, «Яковенко проти України» від 25.01.2008 та інші ЄСПЛ зазначив, що будь-яке позбавлення людини медичної допомоги є катуванням (порушення ст. 3, 28 Конституції України та ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Оскільки первісні позовні вимоги є солідарними, враховуючи доводи представника відповідача 2 щодо похилого віку і стану здоров`я ОСОБА_2 , беручи до уваги зазначену суму, заявлену до стягнення і зазначеної у заяві, забезпечення є взаємопов`язаним із двома відповідачами,а тому в цілому, є недоцільним.

Відповідно до ст. 141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Враховуючи відсутність підстав для забезпечення позову, відсутні правові підстави і для зустрічного забезпечення.

Метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. На відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача. Крім того, фактично цей інститут права зберігає існуючий status quo між сторонами до ухвалення рішення суду по суті спору (аналогічний правовий висновок наведено у постанові Верховного Суду від 12.09.2022 у справі № 911/172/22).

Частиною 1 ст. 141 ГПК України передбачено право суду вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), а тому питання щодо необхідності зустрічного забезпечення може бути вирішено судом після розгляду заяви про забезпечення позову, що не порушує приписів ч. 6 ст. 140 цього Кодексу.

Зважаючи на ч. 4 ст. 141 ГПК України, ухвалення рішення про забезпечення позову без одночасного вирішення судом питання про зустрічне забезпечення не позбавляє заявника права звернутися до суду із клопотанням про зустрічне забезпечення, що може бути подано після застосування судом заходів забезпечення позову. Зазначене відповідає принципу змагальності сторін, закріпленому ст. 13 ГПК України.

Тому розгляд судом заяви про забезпечення позову, яка не містить конкретних пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення, не є порушенням ним п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України, оскільки з метою захисту своїх прав відповідач не позбавлений можливості звернутися з клопотанням про зустрічне забезпечення у випадку забезпечення позову (схожий за змістом висновок наведений у постанові Верховного Суду від 12.09.2022 у справі №911/172/22).

Суд не зобов`язаний в кожному випадку вживати заходи зустрічного забезпечення, оскільки згідно з положеннями частини першої статті 141 ГПК України можливість вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), є правом, а не обов`язком суду. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.01.2019 у справі №915/870/18. При цьому сам факт незастосування зустрічного забезпечення не свідчить про неправомірність забезпечення позову (див. постанову Верховного Суду від 26.03.2025 у справі № 914/2673/24). Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.09.2025 у справі № 907/523/25.

Таким чином, суд вважає необґрунтованими доводи первісних відповідачів щодо безпідставного не повернення судом заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову та заяви щодо зустрічного забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 141, 144, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

2. У задоволенні заяви щодо зустрічного забезпечення позову відмовити.

Відповідно до ст. ст. 235, 255, 256 ГПК України ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення - 23.01.2026 та може бути оскаржена протягом десяти днів до Центрального апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 28.01.2026.

Головуючий суддя А.О. Науменко

Суддя Т.А. Азізбекян

Суддя Н.Г. Зінченко