РІШЕННЯ

Іменем України

12 січня 2026 року м. Чернігівсправа № 927/727/25
Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Мігди Р.Ю., за правилами загального позовного провадження, в відкритому судовому засіданні розглянув справу

за позовом Козелецької окружної прокуратури в інтересах держави,

вул. Євгена Лоскота, 1, селище Козелець, Чернігівський район, Чернігівська область, 17000;

в особі позивача Чернігівської обласної ради, проспект Миру, 43, м. Чернігів, 14000;

до відповідача 1 Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області,

вул. Слов`янська, 51А, с. Кіпті, Чернігівський район, Чернігівська область, 17050;

до відповідача 2 Козелецького районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства Козелецьрайагролісгосп, с. Кошани Чернігівського району Чернігівської області, 17061;

предмет спору про витребування земельної ділянки лісового фонду

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Кравченко Д. В. діє в порядку самопредставництва юридичної особи згідно з витягом з ЄДРПОУ;

від відповідача 1: Волкодав І. Ю. адвокат, ордер на надання правничої допомоги серії АА № 1560636, виданий 02.04.2025;

від відповідача 2: Городнича Т. В. - адвокат, ордер на надання правничої допомоги серії СВ № 1124472, виданий 08.08.2025;

від прокуратури: Лепська Н.П. прокурор відділу.

У судовому засіданні 12.01.2026, після закінчення перерви, оголошеної 15.12.2025, Господарський суд Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Керівником Козелецької окружної прокуратури поданий позов в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради до відповідачів 1, 2 - Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області та Козелецького районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства Козелецьрайагролісгосп з проханням:

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності за Кіптівською сільською радою на земельну ділянку за кадастровим номером :60:073:0005, площею 4,8210 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220);

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права постійного користування за Козелецьким районним дочірнім агролісогосподарським спеціалізованим підприємством Козелецьрайагролісгосп на земельну ділянку за кадастровим номером :60:073:0005, площею 4,8210 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220; номер запису про інше речове право: 51220876);

- скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером :60:073:0005, площею 4,8210 га;

- витребувати з незаконного володіння Кіптівської сільської ради в комунальну власність на користь територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в особі Чернігівської обласної ради земельну ділянку площею 4,6211 га, що є частиною земельної ділянки за кадастровим номером :60:073:0005 та має 12 поворотних точок за наступними координатами: № 1 Х-5666378.09; Y - 4203620.20; № 2 - Х-5666310.00; Y - 4203590.00; № 3 Х - 5666233.00; Y-4203543.00; № 4 Х - 5666228.00; Y - 4203521.00; № 5 - Х-5666284.99; Y - 4203427.28; № 6 - Х-5666360.95; Y - 4203457.13; № 7 - Х-5666370.48; Y- 4203485.74; № 8 -Х-5666491.23; Y- 4203508.34; № 9 Х - 5666583.28; Y - 4203544.52; № 10 - Х- 5666590.85; Y- 4203602.14; № 11 -Х- 5666550.25; Y- 4203663.06; № 12 -Х- 5666476.41; Y - 4203650.51.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що земельна ділянка лісогосподарського призначення площею 4,6211 га, що є частиною земельної ділянки за кадастровим номером :60:073:0005, площею 4,8210 га, перебуває в постійному користуванні ДП Козелецьрайагролісгосп та належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, управління якою здійснює Чернігівська обласна рада. Натомість, реєстрація права комунальної власності на спірну земельну ділянку лісогосподарського призначення Кіптівською сільською радою відбулась із порушенням вимог статей 5, 7, 17 Лісового кодексу України, статей 3, 12, 19, 55, 83, 122 Земельного кодексу України, а тому спірна земельна ділянка підлягає поверненню в комунальну власність Чернігівської обласної ради.

Процесуальні дії суду.

Суд прийняв позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження; призначив підготовче засідання в справі на 13.08.2025; установив учасникам справи процесуальні строки для подачі письмових заяв по суті спору (ухвала від 21.07.2025).

Відповідачі 1 та 2 подали мотивовані відзиви на позов, в установлений судом строк.

Прокурор, у належний строк, подав відповідь на відзив відповідача 1.

30.07.2025, від відповідача 1, Кіптівської сільської ради, надійшло клопотання про зупинення провадження в справі, на підставі п. 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 та рішення Господарського суду Київської області від 18.07.2023 у справі № 911/906/23.

Ухвалою від 13.08.2025 задоволене клопотання відповідача 1, Кіптівської сільської ради, зупинене провадження в справі № 927/727/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 та рішення Господарського суду Київської області від 18.07.2023 у справі № 911/906/23.

18.11.2025, від Козелецької окружної прокуратури, надійшло клопотання про поновлення провадження в справі в зв`язку з ухваленням Великою Палатою Верховного Суду постанови від 03.09.2025 у справі № 911/906/23 (повний текст якої оприлюднений в Єдиному державному реєстрі судових рішень 11.11.2025).

Ухвалою від 26.11.2025 поновлено провадження в справі; підготовче засідання призначене на 03.12.2025.

У підготовче засідання прибули повноважні представники сторін та прокурор; за результатами підготовчого засідання, суд постановив закрити підготовче провадження, призначив розгляд справи по суті на 15.12.2025.

15.12.2025, у судове засідання прибули повноважні представники сторін та прокурор.

Відповідачем 1, Кіптівською сільською радою, заявлено клопотання про залишення позову без розгляду, в порядку п. 2 частини 1 статті 226 ГПК України, за відсутності в прокурора повноважень на звернення до суду з цим позовом, посилаючись на зміст рішення Конституційного Суду України від 03.12.2025 у справі № 3-28/2024(59/24).

Суд відхилив клопотання Кіптівської сільської ради, позаяк рішення Конституційного Суду України від 03.12.2025 у справі № 3-28/2024(59/24), в частині визнання такими, що не відповідають Конституції України, окремих приписів абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII (зі змінами) в тім, що надають прокуророві можливість здійснювати представництво інтересів держави в суді в зв`язку з нездійсненням або неналежним здійсненням захисту цих інтересів органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, втрачають чинність з 01.01.2027.

Також Конституційний Суд України в п. 4 рішення від 03.12.2025 у справі № 3-28/2024(59/24), зазначив, що це рішення не поширюється на правовідносини щодо представництва прокурором інтересів держави в суді, які виникли під час чинності окремих приписів абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII (зі змінами), визнаних неконституційними, та продовжують існувати після втрати ними чинності.

З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для залишення цього позову без розгляду в порядку п. 2 частини 1 статті 226 ГПК України.

Суд розпочав розгляд справи по суті, заслухав повноважних представників сторін та прокурора.

Представник позивача просив задовольнити позовні вимоги; прокурор позов підтримав; представник відповідача 2 позовні вимоги визнав; представник відповідача 1 заперечив проти задоволення позову з підстав, зазначених у відзиві на позов.

15.12.2025, у судовому засіданні оголошено перерву до 12.01.2026.

12.01.2026, суд продовжив розгляд справи по суті.

Письмові заяви сторін по суті позовних вимог.

Відповідач 1, у відзиві на позов, заперечив проти задоволення позову, вважає, що обласна рада не є власником спірної ділянки оскільки вона виконувала делеговані державою повноваження, передаючи земельну ділянку комунальному підприємству в постійне користування; прокурором зроблений помилковий висновок, що обласна рада стала власником спірної ділянки в силу розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 № 5245-VI, положення якого не передбачають віднесення ділянок до спільної власності територіальних громад. Вважає, що в силу п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України (з дня набрання чинності цим пунктом), землями комунальної власності вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами таких територіальних громад, що свідчить про відсутність в обласної ради права власності на спірну ділянку та є підставою для відмови в цьому позові; прокурором обрано неналежний спосіб захисту, оскільки об`єднано віндикаційний позов з вимогами про скасування державної реєстрації земельної ділянки з одночасним припиненням зареєстрованих речових прав щодо спірної ділянки.

Відповідач 2, у відзиві на позов, визнав заявлені прокурором вимоги. Зазначив, що земельна ділянка лісогосподарського призначення за кадастровим номером :60:073:0005 перебуває в його постійному користуванні та належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, управління якою здійснює Чернігівська обласна рада. Згідно з матеріалами лісовпорядкування в межах указаної земельної ділянки розташований лісовий квартал 47. На замовлення відповідача 2, як належного землекористувача, БПП «Позитив» (землевпорядник) розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення лісового господарства, на підставі якої, 21.12.2022, зареєстрована в Державному земельному кадастрі спірна ділянка. До вхідних документів при виконанні землевпорядною організацією робіт з розроблення технічної документації із землеустрою належали: матеріали державного фонду документації із землеустрою та оцінки, у тому числі графічні матеріали інвентаризації земель 1991 року, роздержавлення земель колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чкалова (територія колишньої Надинівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області) 1995 року та матеріали проекту організації та розвитку лісового господарства 2016 року.

Прокурор, у відповіді на відзив, позовні вимоги підтримав. Спростовуючи доводи Кіптівської сільської ради зазначив, що витребування як належний спосіб захисту в цій справі не може застосовуватись до всієї площі спірної ділянки (4,821 га), така вимога може розглядатись виключно в межах частини ділянки, що накладається на землі лісогосподарського призначення (лісовий квартал 47), площа накладення 4,6211 га. Згідно з правовими висновками ВП ВС у постанові від 22.01.2025 у справі № 446/478/19, судове рішення про витребування частини земельної ділянки, що накладається (що має бути ідентифікована), є підставою для внесення записів до Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в порядку, визначеному чинним законодавством. За доводами прокурора, в випадку коли земельна ділянка включає як землі, що належать не володіючому власнику, так і землі, що належать новому володільцю, належний спосіб захисту має усувати перешкоди позивачу в поновленні права володіння земельною ділянкою лісового фонду шляхом скасування реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :60:073:0005 та припиненням щодо неї всіх зареєстрованих речових прав. Такий підхід забезпечить поновлення прав власників землі, не породжуючи стан невизначеності та не вимагаючи вчинення подальших дій для вирішення конфлікту інтересів сторін.

Суд розглянув подані документи і матеріали, з`ясував фактичні обставини справи, дослідив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, та

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 6 Лісового кодексу України (далі - ЛК України, в редакції чинній станом на 27.03.2001) всі ліси в Україні є власністю держави. Від імені держави лісами розпоряджається Верховна Рада України, яка делегує відповідним Радам народних депутатів свої повноваження щодо розпорядження лісами, визначеними цим Кодексом та іншими актами законодавства. Ради народних депутатів у межах своєї компетенції надають земельні ділянки лісового фонду в постійне користування або вилучають їх у порядку, визначеному Земельним (561- XII) та цим кодексами.

За частиною 1 статті 4 Земельного кодексу України від 18.12.1990 № 561-XII (далі ЗК України, в редакції чинній станом на 27.03.2001) у державній власності перебувають усі землі України, за винятком земель, переданих у колективну і приватну власність. Суб`єктами права державної власності на землю виступають, зокрема, обласні, районні, міські, селищні, сільські Ради народних депутатів - на землі в межах їх територій, за винятком земель, що перебувають у загальнодержавній власності.

Згідно з п. 1 частини 1 статті 12 та п. 1 частини 1 статті 13 ЛК України (в редакціях чинних станом на 27.03.2001) до відання обласних Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить, зокрема, надання земельних ділянок у користування в порядку, встановленому статтею 19 цього Кодексу, за частиною 4 якої обласні Ради народних депутатів повноважні надавати в користування земельні ділянки із земель усіх категорій за межами населених пунктів для будівництва шляхів, ліній електропередачі та зв`язку, трубопроводів, осушувальних і зрошувальних каналів та інших лінійних споруд; та в усіх інших випадках, крім передбачених частинами 1 - 3 і 5 цієї статті.

До відання обласних Рад народних депутатів у галузі регулювання лісових відносин на їх території належить, зокрема, надання земельних ділянок лісового фонду за межами населених пунктів у постійне користування та припинення права користування ними.

За статтею 5 ЛК України до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, на яких розташовані полезахисні лісові смуги. Віднесення земельних ділянок до складу земель лісогосподарського призначення здійснюється відповідно до земельного законодавства.

Виходячи з приписів частин 1, 2 статті 9 ЛК України (в редакції чинній на момент прийняття Чернігівською обласною радою рішення від 27.03.2001) користування земельними ділянками лісового фонду може бути постійним або тимчасовим. У постійне користування земельні ділянки лісового фонду надаються спеціалізованим лісогосподарським підприємствам, іншим підприємствам, установам, організаціям, в яких створені спеціалізовані підрозділи (далі постійні лісокористувачі), для ведення лісового господарства, а також для спеціального використання лісових ресурсів, потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей та проведення науково-дослідних робіт в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За п. 21 частини 1 статті 43 Закону України Про місцеве самоврядування від 21.05.1997 № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Рішенням Чернігівської обласної ради (15 сесія 23 скликання) Про надання в постійне користування земель лісового фонду від 27.03.2001, відповідно до Указу Президента України від 03.12.1999 № 1529/99, дочірньому агролісогосподарському спеціалізованому підприємству Козелецьрайагролісгосп (далі відповідач 2) надані в постійне користування для ведення лісового господарства земельні ділянки лісового фонду, що були в користуванні колективних сільськогосподарських підприємств, які припинили своє існування в процесі реформування і належать до земель запасу на території Козелецького району, загальною площею 14333,6 га.

Дане рішення прийняте Чернігівською обласною радою в межах своїх повноважень, наразі є чинним.

Козелецьке районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство Козелецьрайагролісгосп створене на підставі наказу Обласного комунального спеціалізованого агролісогосподарського підприємства Чернігівоблагроліс від 27.12.2000 № 9, зареєстроване 16.01.2001 за розпорядженням Козелецької районної державної адміністрації № 19, на базі відокремленої частини майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, входить до сфери Управління комунального майна Чернігівської області (п. 1.1. Статуту ДП Козелецьрайагролісгосп, затвердженого наказом КП «Чернігівоблагроліс» від 27.09.2022 № 49).

Відповідач 2 є лісокористувачем за рішенням Чернігівської обласної ради від 27.03.2001, основним видом діяльності якого є спеціалізоване ведення лісового господарства. Засновником Підприємства є комунальне підприємство Чернігівоблагроліс Чернігівської обласної ради (пункти 1.2., 2.2., 3.8., 3.9. Статуту ДП Козелецьрайагролісгосп).

Відповідач 2 не отримував державний акт на право постійного користування спірною земельною ділянкою як передбачено частиною 4 статті 9 ЛК України та статтями 22, 23 ЗК України (в редакції чинній станом на 27.03.2001).

Підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт.

Державний акт про право постійного користування земельною ділянкою є документом, який посвідчує наявність такого права. Існування права постійного користування земельною ділянкою у відповідного суб`єкта не залежить від наявності чи відсутності в нього такого державного акту.

Згідно з п. 2 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про державний земельний кадастр від 07.07.2011 № 3613-VI земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

Відповідно до п. 5 розділу VIII Прикінцевих положень ЛК України до здійснення державної реєстрації, але не пізніше 01.01.2027, державними та комунальними лісогосподарськими підприємствами, іншими державними і комунальними підприємствами та установами права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, які надані їм у постійне користування до набрання чинності ЗК України, таке право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.

Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерного дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентується галузевими нормативними документами.

Відповідно до Проєкту організації та розвитку лісового господарства, затверджених протоколом другої лісовпорядної наради від 07.07.2016 з розгляду основних положень проєкту організації і розвитку лісового та мисливського господарства Козелецького районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «Козелецьрайагролісгосп» Чернігівської області в його користуванні на території Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області перебувають земельні ділянки в межах лісових кварталів №№ 45 48, 134, загальною площею 306,3 га.

На замовлення дочірнього підприємства Козелецьрайагролісгосп, з метою формування земельних ділянок та їх реєстрації в Державному земельному кадастрі, землевпорядником - Багатопрофільним приватним підприємством «Позитив», складена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) загальною площею 306,3444 га для ведення лісового господарства на території Кіптівської СТГ Чернігівського району Чернігівської області.

За результатами виконаних робіт, 21.12.2022, у Державному земельному кадастрі зареєстрована земельна ділянка лісогосподарського призначення за кадастровим номером :60:073:0005, площею 4,8210 га, для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг (код 09.01.), про що до матеріалів справи надано витяг з поземельної книги щодо спірної ділянки.

За даними Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання ВО Укрдержліспроект, лист від 03.07.2024 № 02-768 (на запит прокурора від 27.06.2024 № 50-77-2829вих-24), відповідно до матеріалів базового лісовпорядкування 2015 року та межами земельних ділянок згідно з наданими координатами поворотних точок: земельна ділянка за кадастровим номером :60:073:0005 частково накладається на межі лісового кварталу 47 ДАСП Козелецьрайагролісгосп (доданий фрагмент накладки на ортофотоплан межі кварталу 47 ДАСП Козелецьрайагролісгосп).

08.04.2023, до поземельної книги, відкритої, 21.12.2022, щодо земельної ділянки площею 4,8210 га, за кадастровим номером :60:073:0005, внесено запис № 003 щодо права власності на цю ділянку, зареєстроване, 04.04.2023, за відповідачем 1, Кіптівською сільською радою (), про що до матеріалів справи також додано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (від 17.06.2025 за № 431625647); документи, подані відповідачем 1 для державної реєстрації речового права: Закон України від 06.09.2012 № 5245-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» (видавник ВРУ); Земельний кодекс України від 25.10.2001 № 2768-ІІІ (видавник ВРУ); відомості з ДЗК, серія та номер: 62826283, виданий 04.04.2023.

25.07.2023, згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка з якого наявна в матеріалах справи), за відповідачем 2 дочірнім агролісогосподарським спеціалізованим підприємством «Козелецьрайагролісгосп» зареєстроване речове право, право постійного користування щодо вказаної ділянки; документи, подані для державної реєстрації речового права: рішення Чернігівської обласної ради (15 сесія 23 скликання) від 27.03.2001.

Приватне підприємство «Елітзем», яке діє на підставі ліцензії Держземагентства України на проведення робіт із землеустрою (АД № 076186 від 12.10.2012) та кваліфікаційних свідоцтв землевпорядників (№ 001322, № 001323 від 03.01.2013), на підставі договору від 20.06.2025 № 26/25, на замовлення обласної прокуратури, виконавши роботи з визначення поворотних точок меж земельної ділянки лісового фонду, що знаходиться в межах земельної ділянки за кадастровим номером :60:073:0005, і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної межі, визначило площу земельної ділянки лісового фонду постійного користувача ДАСП Козелецьрайагролісгосп (лісовий квартал 47), що знаходиться в межах спірної ділянки, площа накладення 4,6211 га та встановило координати окружної межі земельної ділянки лісового фонду ДАСП Козелецьрайагролісгосп в межах 12 поворотних точок за наступними координатами: № 1 Х-5666378.09; Y - 4203620.20; № 2 - Х-5666310.00; Y - 4203590.00; № 3 Х - 5666233.00; Y-4203543.00; № 4 Х - 5666228.00; Y - 4203521.00; № 5 - Х-5666284.99; Y - 4203427.28; № 6 - Х-5666360.95; Y - 4203457.13; № 7 - Х-5666370.48; Y- 4203485.74; № 8 -Х-5666491.23; Y- 4203508.34; № 9 Х - 5666583.28; Y - 4203544.52; № 10 - Х- 5666590.85; Y- 4203602.14; № 11 -Х- 5666550.25; Y- 4203663.06; № 12 Х - 5666476.41; Y - 4203650.51, тобто вчинила дії з ідентифікації частини ділянки, що накладається на земельну ділянку, надану обласною радою в постійне користування лісокористувачу.

Прокурором, в інтересах держави, скерований до суду віндикаційний позов про витребування на користь належного власника, Чернігівської обласної ради, земельної ділянки площею 4,6211 га, що є частиною земельної ділянки за кадастровим номером :60:073:0005, в межах 12 поворотних точок згідно з наведеними вище координатами.

Також прокурором заявлено вимоги про скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :60:073:0005, площею 4,8210 га, з одночасним припиненням щодо неї всіх зареєстрованих речових прав (права власності Кіптівської сільської ради; права постійного користування ДАСП Козелецьрайагролісгосп), що направлені на усунення перешкод власника держави, в особі Чернігівської обласної ради, в розпорядженні земельною ділянкою лісового фонду (квартал 47), на яку частково накладається спірна ділянка (площа накладення 4,6211 га).

Підстави представництва прокурором інтересів держави в особі Чернігівської обласної ради.

Підстави представництва інтересів держави в особі Чернігівської обласної ради, прокурор обґрунтовує неналежним виконанням обласною радою повноважень щодо захисту речових прав ТГ сіл, селищ, міст області щодо земельної ділянки лісового фонду (квартал 47 ДАСП Козелецьрайагролісгосп), наданої в постійне користування лісокористувача за рішенням облради від 27.03.2001, порушених за фактом накладення на її частину іншої ділянки за кадастровим номером :60:073:0005 (спільна площа накладення 4,6211 га), що на праві комунальної власності, 04.04.2023, зареєстрована за Кіптівською сільською радою, що створює перешкоди державі в особі Чернігівської обласної ради в розпорядженні цією ділянкою.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 ГПК України.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення її інтересів, якщо їх захист не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Положення частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», якою обґрунтоване звернення прокурора з цим позовом до суду, як на момент подачі цього позову до суду так і на момент ухвалення судового рішення в справі, чинні.

Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави.

Виходячи зі змісту наведеної норми, прокурор може представляти інтереси держави в суді лише в двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звернувся до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

За частинами 4, 7 статті 23 Закону України Про прокуратуру прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України Про прокуратуру, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи така відповідь взагалі не отримана, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Частина 4 статті 23 Закону України Про прокуратуру передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва. Такі правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Чернігівська обласна рада була обізнана з фактом порушення речового права (права власності ТГ сіл, селищ, міст області на земельну ділянку лісового фонду (надану в постійне користування лісокористувача за рішенням облради від 27.03.2001)), про що свідчить зміст листа Чернігівської обласної ради від 26.06.2025 № 01-05/554 (на запит прокурора від 17.06.2025 № 50-77-2608вих25), проте повідомила про відсутність наміру самостійно вживати заходи на відновлення порушених прав через обмежене фінансування та не заперечує проти представництва її інтересів органами прокуратури.

У порядку частини 4 статті 23 Закону України Про прокуратуру прокурор, попередньо, до звернення до суду, повідомив позивача про намір подати позов в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради до Кіптівської сільської ради та ДАСП «Козелецьрайагролісгосп» ради про витребування частини земельної ділянки; скасування державної реєстрації права власності та скасування в ДЗК реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :60:073:0005.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що прокурор правильно визначив суб`єктний склад сторін, підставою реалізації представницьких функцій стала усвідомлена пасивна поведінка позивача, який представляє інтереси ТГ сіл, селищ, міст області (власника земельної ділянки лісового фонду), який не вчинив належних дій щодо захисту порушених прав ТГ.

Щодо протиправного вибуття спірної земельної ділянки з власності територіальної громади сіл, селищ, міст Чернігівської області.

Суд установив, що на підставі рішення Чернігівської обласної ради (15 сесія 23 скликання) від 27.03.2001, прийнятого в межах повноважень Ради, ДП Козелецьрайагролісгосп (лісокористувач, засновником якого є комунальне підприємство Чернігівоблагроліс Чернігівської обласної ради, ) надані в постійне користування для ведення лісового господарства землі лісового фонду загальною площею 14333,6 га (в 2005 році площа скоригована до 13359,5 га), до складу яких увійшла спірна земельна ділянка (територія колишньої Надинівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, лісові квартали: 45 48, 134, площею 306,3 га).

Відповідно до п. 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності від 06.09.2012 № 5245-VІ, з дня набрання чинності цим Законом (з 01.01.2013), землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються земельні ділянки:

а) на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади;

які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій;

б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" п. 4 цього розділу.

Пунктом 7 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 5245-VІ визначено, що з дня набрання чинності цим Законом (з 01.01.2013) землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими.

Виходячи з положень Закону № 5245-VІ, починаючи з 01.01.2013, спірна земельна ділянка лісогосподарського призначення знаходилась у власності територіальної громади, сіл, селищ і міст Чернігівської області в особі Чернігівської обласної ради та перебувала в постійному користуванні ДП «Козелецьрайагролісгосп».

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Кодексом та іншими законами України, що регулюють земельні відносини. Підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт. Чинний ЗК України серед підстав набуття права на землю громадянами та юридичними особами не називає оформлення чи переоформлення прав на земельні ділянки.

За правовим висновком Великої Палати Верховного Суду в постанові від 13.11.2019 у справі № 823/1984/16 право постійного користування землею, яке виникло до набрання чинності ЗК України від 25.10.2001 № 2768-ІІІ, продовжує зберігатись надалі, в той час як відсутність у підприємств актів про право постійного користування не є достатньою підставою для позбавлення права землекористування. Державний акт про право постійного користування земельною ділянкою є документом, який посвідчує наявність такого права. Існування права постійного користування земельною ділянкою в відповідного суб`єкта не залежить від наявності чи відсутності в нього такого державного акту.

Право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 № 1952-IV, визнаються державою.

З урахуванням наведеного, відсутність у ДП «Козелецьрайагролісгосп» акту на право постійного користування спірною земельною ділянкою, за наявності чинного рішення Чернігівської обласної ради (15 сесії 23 скликання) від 27.03.2001 б/н «Про надання в постійне користування земель лісового фонду», прийнятого в межах повноважень Ради, не спростовує наявність у лісокористувача речового права (права постійного користування) на цю ділянку.

Відповідно до п. 5 розділу VIII Прикінцевих положень ЛК України до здійснення державної реєстрації, але не пізніше 01.01.2027, державними та комунальними лісогосподарськими підприємствами, іншими державними і комунальними підприємствами та установами права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, які надані їм у постійне користування до набрання чинності ЗК України, таке право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.

Як вбачається з Проєкту організації та розвитку лісового господарства (затвердженого протоколом другої лісовпорядної наради від 07.07.2016 з розгляду основних положень проєкту організації і розвитку лісового та мисливського господарства ДП «Козелецьрайагролісгосп»), в користуванні Підприємства на території колишньої Надинівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області перебувають земельні ділянки в межах лісових кварталів № № 45 48, 134.

Згідно з розпорядженням КМУ від 12.06.2020 № 730-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Чернігівської області» Надинівська сільська рада увійшла до складу територіальної громади Кіптівської сільської ради Чернігівського району.

Матеріалами справи підтверджено протиправне вибуття з власності Чернігівської обласної ради земель лісового фонду (в межах кварталу 47 на території колишньої Надинівської сільської ради Козелецького району), що надані в постійне користування лісокористувачу, ДП «Козелецьрайагролісгосп», на підставі рішення Облради від 27.03.2001, за рахунок накладення на її частину іншої ділянки за кадастровим номером :60:073:0005, право власності щодо якої, 04.04.2023, зареєстровано за Кіптівською сільською радою.

Факт часткового накладання земельної ділянки за кадастровим номером :60:073:0005, на землі лісового фонду, які перебувають у постійному користуванні ДП «Козелецьрайагролісгосп», лісовий квартал 47 на території колишньої Надинівської сільської ради Козелецького району, підтверджено Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням Укрдержліспроект та землевпорядною організацією ПП «Елітзем», якою ідентифіковано частину земельної ділянки, що накладається на земельну ділянку постійного лісокористувача, ДП «Козелецьрайагролісгосп», шляхом визначення поворотних точок меж земельної ділянки лісового фонду, що знаходиться в межах земельної ділянки за кадастровим номером :60:073:0005, і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної межі, та встановлено спільну площу перетину цих ділянок 4,6211 га, що сторонами не спростовується.

Щодо обраного прокурором способу захисту.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина 1 статті 15 ЦК України).

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права (1); визнання правочину недійсним (2); припинення дії, яка порушує право (3); відновлення становища, яке існувало до порушення (4); примусове виконання обов`язку в натурі (5); зміна правовідношення (6); припинення правовідношення (7); відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (8); відшкодування моральної (немайнової) шкоди (9); визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (10).

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом установленим договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до частини 2 та пункту б частини 3 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, крім іншого, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Згідно з усталеною позицією Великої Палати Верховного Суду застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду: від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).

Таким чином, розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 2) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах.

Відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Віндикаційний позов є позовом речовим і як такий належить до речових способів захисту права власності. Його зміст полягає в вимозі неволодіючого власника до володіючого невласника про повернення речі в натурі. При цьому, відповідно до статті 396 ЦК України, за допомогою віндикаційного позову може захищатися володіння також і носія іншого речового права (титульного володільця), а не тільки права власності. Безпосередня мета віндикації полягає в відновленні володіння власника (титульного володільця), що, в свою чергу, забезпечує можливість використання ним усього комплексу правомочностей, що складають належне йому речове право (п. 141 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2024 у справі № 910/2592/19).

Тобто предметом віндикаційного позову є вимога неволодіючого власника до особи, яка незаконно фактично володіє майном, про його повернення (витребування) з чужого незаконного володіння.

Володіння як фактичний стан слід відрізняти від права володіння. Зокрема, права володіння, користування та розпоряджання майном належать власнику майна (частина 1 статті 317 ЦК України), незалежно від того, є він фактичним володільцем чи ні. Тому власник не втрачає право володіння нерухомим майном у зв`язку з державною реєстрацією права власності за іншою особою, якщо остання не набула права власності. Натомість така інша особа внаслідок реєстрації за нею права власності на нерухоме майно стає фактичним володільцем такого майна, але не набуває права володіння, допоки право власності зберігається за попереднім володільцем. Тому заволодіння земельною ділянкою шляхом державної реєстрації права власності є можливим незалежно від того, набув володілець право власності (і право володіння) на таку ділянку чи ні. Володіння нерухомим майном, яке посвідчується державною реєстрацією права власності, може бути правомірним або неправомірним (законним або незаконним). Натомість право володіння, якщо воно існує, неправомірним (незаконним) бути не може.

У випадку незаконного, без відповідної правової підстави заволодіння такою особою нерухомим майном, право власності (включаючи права володіння, користування та розпорядження) насправді і далі належатиме іншій особі власникові. Тому заволодіння земельною ділянкою шляхом державної реєстрації права власності є можливим незалежно від того, набув володілець право власності (і право володіння) на таку ділянку чи ні. Останній має право витребувати це майно з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності.

Усталеною є практика Великої Палати Верховного Суду, коли позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, а отже, належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідними для ефективного відновлення порушеного права (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц, від 09.11.2021 у справі № 466/8649/16-ц, від 22.01.2025 у справі № 446/478/19).

Підсумовуючи, слід зазначити, що коли право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від цієї особи (стягнення з неї) нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову щодо такого майна, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого володіння, є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване в цьому Реєстрі за кінцевим набувачем, який є відповідачем (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 07.112018 у справі № 488/5027/14-ц (пункти 98, 123), від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (пункти 115, 116), від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18 (пункт 80), від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13 (пункт 10.29), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункти 63, 74), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 146)).

Велика Палата Верховного Суду, в постанові від 22.01.2025 у справі № 446/478/19, зробила висновок, що частина земельної ділянки, межі якої відомі, може бути витребувана від особи, яка незаконно заволоділа такою ділянкою. ВП ВС у постанові від 22.01.2025 у справі № 446/478/19 (пункти 122, 127) зазначала, що для вирішення подібних спорів земельна ділянка (підстави для витребування якої наявні - тобто така земельна ділянка накладається на смугу відведення залізниці) має бути ідентифікована, зокрема, шляхом визначення координат поворотних точок меж і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі (стаття 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр»). Судове рішення про витребування частини земельної ділянки, що накладається, є підставою для внесення інформації щодо прав на земельні ділянки до Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в порядку, визначеному законодавством.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.09.2025 у справі № 911/906/23 (пункти 135 139) підтримала власні правові висновки, викладені в постанові від 22.01.2025 у справі № 446/478/19, про те, що частина земельної ділянки, межі якої відомі, може бути витребувана від особи, яка незаконно заволоділа такою ділянкою. При цьому, зазначила, що реалізація основної позовної вимоги про віндикацію є можливою винятково за умови припинення права власності Товариства на новостворену земельну ділянку, яка протиправно набута відповідачем з істотними вадами, оскільки складається з ділянок, на які відповідач має право, так і з ділянок, на які він законно права не має, що виключає можливість збереження за Товариством права власності на цю ділянку в цілому. Та обставина, що новостворена земельна ділянка як окремий об`єкт цивільних прав не може належати ТОВ «Нива фарм», має наслідком скасування її державної реєстрації. ВП ВС у цій постанові також звертала увагу (п. 286), що витребування спірних ділянок та їх виключення зі складу новоутвореної земельної ділянки не має впливати на права відповідача на ті ділянки, які правомірно належали йому до такого об`єднання. З огляду на баланс інтересів учасників спору саме на відповідача мають бути покладені всі додаткові витрати, пов`язані з поновленням його речового права на інші належні йому земельні ділянки, що підлягатиме новій реєстрації у ДЗК у зв`язку з припиненням його права на новостворену (об`єднану) ділянку.

Фактичні обставини справи № 911/906/23 відмінні від цієї справи, проте спільним фактором є реєстрація за відповідачем права власності на новостворену земельну ділянку, частина якої (площею 4,6211 га), лісовий квартал 47, в межах території колишньої Надинівської сільської ради Козелецього району, належить територіальній громаді сіл, селищ, міст області в особі Чернігівської обласної ради.

З урахуванням наведеного, за висновком суду, належним способом захисту права позивача є віндикаційний позов про витребування на його користь з володіння відповідача частини земельної ділянки площею 4,6211 га, що входить до складу земельної ділянки за кадастровим номером :60:073:0005 та має 12 поворотних точок за координатами, визначеними землевпорядником ПП «Елітзем» (наведених вище), що відповідає сталій практиці Верховного Суду в подібних спорах.

Відповідно до частини 13 статті 79-1 ЗК України та частини 10 статті 24 Закону України Про Державний земельний кадастр земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується, зокрема, в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Правомірними та ефективними способами захисту прав позивача, крім основної вимоги про витребування частини земельної ділянки, також є вимоги про скасування реєстрації в Державному земельному кадастрі новоствореної земельної ділянки за кадастровим номером :60:073:0005, площею 4,8210 га (сформована з порушенням), з одночасним припиненням щодо неї всіх зареєстрованих речових прав, що за висновком суду, усуне стан невизначеності в правовідносинах сторін та створить для відповідача 1, Кіптівської сільської ради, передумови для формування та реєстрації нової земельної ділянки (в тій частині, на яку він має законне право).

Право постійного користування відповідача 2, ДП «Козелецьрайагролісгосп», щодо земельної ділянки за кадастровим номером :60:073:0005, площею 4,8210 га, також підлягає скасуванню в Реєстрі речових прав, оскільки ця ділянка сформована невірно та, внаслідок скасування реєстрації цієї ділянки в ДЗК, припиняє існування як об`єкт цивільних справ.

Щодо розподілу судових витрат.

При ухваленні рішення в справі, суд у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, до яких зокрема належать витрати пов`язані з залученням спеціалістів та судовий збір.

За частинами 1, 4 статті 129 ГПК України судовий збір покладається в спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі задоволення позову на відповідача.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (частини 4, 5 статті 127 ГПК України).

Матеріалами справи підтверджуються витрати обласної прокуратури по сплаті судового збору за розгляд цього спору в суді першої інстанції на суму 9689,60 грн (згідно з платіжною інструкцією від 14.07.2025 № 2032) та витрати в сумі 5000,00 грн (згідно з платіжною інструкцією від 25.06.2025 № 1793) на залучення спеціаліста, землевпорядної організації ПП «Елітзем», інженера землевпорядника Бойка Д.О. (кваліфіковані сертифікати № 001322 та № 001323, виданий Державним агентством земельних ресурсів України 03.01.2013), з метою доведення факту накладення земельної ділянки за кадастровим номером :60:073:0005 на землі лісового фонду, надані в постійне користування ДП «Козелецьрайагролісгосп» та ідентифікації спільної площі накладення обох ділянок, про що свідчать долучені докази: договір від 20.06.2025 № 26/25, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 25.06.2025 № 26/25 та платіжна інструкція від 25.06.2025 № 1793.

За висновком суду, витрати з залучення спеціаліста на суму 5000,00 грн, пов`язані виключно з предметом дослідження цієї справи, зокрема, підтвердження накладення земельної ділянки за кадастровим номером :60:073:0005 на землі лісового фонду (квартал 47 на території колишньої Надинівської сільської ради Козелецького району), з визначенням поворотних точок меж ділянки і даних про прив`язку до пунктів державної геодезичної межі (з метою ідентифікації частини земельної ділянки, що витребовується з чужого володіння).

Враховуючи, що позов прокурора підлягає задоволенню в повному обсязі, відповідно до частин 1, 4 та 9 статті 129 ГПК України, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 9689,60 грн та витрати по залученню спеціаліста в сумі 5000,00 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача 1, внаслідок дій якого виник цей спір.

Керуючись статтями 13, 14, 42, 46, 47, 53, 55, 73 - 80, 86, 126, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити повністю позов керівника Козелецької окружної прокуратури () в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради () до відповідачів, Кіптівської сільської ради () та Козелецького районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «Козелецьрайагролісгосп» (), про витребування земельної ділянки лісового фонду; скасування державної реєстрації земельної ділянки з одночасним припиненням щодо неї всіх зареєстрованих речових прав.

2. Скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером :60:073:0005, площею 4,821 га.

3. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності за Кіптівською сільською радою () на земельну ділянку за кадастровим номером :60:073:0005, площею 4,821 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220.

4. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права постійного користування за Козелецьким районним дочірнім агролісогосподарським спеціалізованим підприємством «Козелецьрайагролісгосп» () на земельну ділянку за кадастровим номером :60:073:0005, площею 4,821 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220, номер запису: 51220876.

5. Витребувати з незаконного володіння Кіптівської сільської ради () в комунальну власність на користь територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в особі Чернігівської обласної ради () земельну ділянку площею 4,6211 га, що є частиною земельної ділянки за кадастровим номером :60:073:0005 та має 12 поворотних точок за наступними координатами: № 1 Х-5666378.09; Y - 4203620.20; № 2 - Х-5666310.00; Y - 4203590.00; № 3 Х - 5666233.00; Y-4203543.00; № 4 Х - 5666228.00; Y - 4203521.00; № 5 - Х-5666284.99; Y - 4203427.28; № 6 - Х-5666360.95; Y - 4203457.13; № 7 - Х-5666370.48; Y- 4203485.74; № 8 -Х-5666491.23; Y- 4203508.34; № 9 Х - 5666583.28; Y - 4203544.52; № 10 - Х- 5666590.85; Y- 4203602.14; № 11 -Х- 5666550.25; Y- 4203663.06; № 12 -Х- 5666476.41; Y - 4203650.51.

6. Стягнути з Кіптівської сільської ради (; вул. Слов`янська, 51А, с. Кіпті, Чернігівський район, Чернігівська область, 17050) на користь Чернігівської обласної прокуратури (; рахунок UA0006008, банк Державна казначейська служба України м. Київ, одержувач Чернігівська обласна прокуратура) судовий збір у сумі 9689,60 грн та витрати по залученню спеціаліста в сумі 5000,00 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 ГПК України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні були оголошені лише вступна та резолютивна частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному статтею 257 ГПК України.

Повне судове рішення складене та підписане 19.01.2026.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Суддя А.В. Романенко