номер провадження справи 12/178/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.01.2026 Справа № 908/2587/20

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Корсуна В.Л., при секретарі судового засідання Станіщуку Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви ТОВ ЛІДЕР за вих. від 22.12.25 про встановлення або зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 25.02.21 у справі № 908/2587/20

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю ЛІДЕР, 70120, Запорізька область, Новомиколаївський район, с. Веселий Гай, вул. Набережна, буд. 54

до відповідача: Держави в особі Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, 70450, Запорізька область, Запорізький район, смт. Кушугум, вул. Центральна, буд. 192

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба), 01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, буд. 1

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: головне управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, 69002, м. Запоріжжя, вул. Гоголя, буд. 105-А (нова адреса: 69036, м. Запоріжжя, бул. Примаченко Марії, буд. 20-А)

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державна казначейська служба України, 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6

третя особа-4, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, 69107, м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 168

третя особа-5, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: управління державної казначейської служби України у Новомиколаївському районі Запорізької області (нова назва: Новомиколаївський відділ державної казначейської служби України Запорізької області), 70100, Запорізька область, Новомиколаївський район, смт. Новомиколаївка, вул. Запорізька, буд. 83

про стягнення збитків в сумі 30 577 988,42 грн

У судовому засіданні приймали участь:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від третьої особи-1: не з`явився

від третьої особи-2: не з`явився

від третьої особи-3: не з`явився

від третьої особи-4: не з`явився

від третьої особи-5: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.02.21 у справі № 908/2587/20 (суддя Смірнов О.Г.) позовні вимоги задоволено частково. Вирішено:

- стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ Лідер 30 509 228,98 грн збитків та витрати зі сплати судового збору в сумі 457 638,44 грн;

- у задоволенні позовних вимог про стягнення збитків в сумі 68 759,44 грн відмовлено;

- стягнути з ТОВ Лідер на користь Державного бюджету України недоплачений судовий збір в сумі 403 669,83 грн.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 14.06.21 апеляційну скаргу на дане рішення залишено без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.12.21 касаційну скаргу заступника керівника Запорізької обласної прокуратури на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.06.21 та на рішення Господарського суду Запорізької області від 25.02.21 у справі № 908/2587/20 залишено без задоволення, а постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.06.21 та рішення Господарського суду Запорізької області від 25.02.21 у справі № 908/2587/20 залишено без змін.

24.06.21 на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 25.02.21 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 14.06.21 у справі № 908/2587/20, які набрали законної сили 14.06.21, Господарським судом Запорізької області видно накази.

22.12.25 до Господарського суду Запорізької області в системі Електронний суд від ТОВ ЛІДЕР надійшла заява про встановлення або зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 25.02.21 у справі № 908/2587/20, в якій представник останнього просить суд встановити спосіб та порядок виконання судового рішення у вказаній справі, визначивши способом виконання стягнення з Державного бюджету України за рахунок коштів бюджетної програми КПКВК 3504030 Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб.

Враховуючи відрядження головуючого судді у справі Смірнова О.Г. з 08.08.22 до Господарського суду Київської області для здійснення правосуддя, за розпорядженням керівника апарату суду від 22.12.25 № П-452/25, відповідно до пунктів 2.3.3, 2.3.47, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 908/2587/20.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.25 заяву про встановлення або зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 25.02.21 у справі № 908/2587/20 передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 24.12.25 судом призначено заяву ТОВ ЛІДЕР за вих. від 22.12.25 про встановлення або зміну способу та порядку виконання рішення господарського суду від 25.02.21 у справі № 908/2587/20 до розгляду у судовому засіданні на 13.01.26 о 10 год. 30 хв. з повідомленням учасників справи.

24.12.25 до суду в системі Електронний суд від представника третьої особи 3 надійшли пояснення за вих. від 23.12.25 № 5-10-10/28594 з проханням відмовити у задоволенні заяви ТОВ Лідер від 22.12.25 про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення від 25.02.21 у справі № 908/2587/20.

12.01.26 до суду в системі Електронний суд від представника третьої особи 1 надійшло клопотання за вих. від 12.01.26 № 23.2.1/707 з проханням розгляд справи № 908/2587/20 здійснювати за відсутності представника Держпродспоживслужби за наявними у справі матеріалами.

Представники позивача, відповідача та третіх осіб 1, 2, 5 в судове засідання 13.01.26 не з`явились, про дату, місце та час розгляду заяви були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 13.01.26 представник третіх осіб 3, 4 заперечила проти задоволення заяви ТОВ ЛІДЕР за вих. від 22.12.25 про встановлення або зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 25.02.21 у справі № 908/2587/20.

Ухвалою від 13.01.26 судом відкладено судове засідання у справі № 908/2587/20 з розгляду заяви ТОВ ЛІДЕР за вих. від 22.12.25 про встановлення або зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 25.02.21 у справі № 908/2587/20 на 14.01.26 о 12 год. 00 хв.

Представники позивача, відповідача та третіх осіб 1-5 в судове засідання 14.01.26 не з`явились, про дату, місце та час розгляду заяви були повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи присічний строк розгляду заяви про зміну способу виконання рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви в судовому засіданні 14.01.26 за відсутності учасників справи.

Розглянувши заяву ТОВ ЛІДЕР за вих. від 22.12.25 про встановлення або зміну способу та порядку виконання рішення господарського суду від 25.02.21 у справі № 908/2587/20, оцінивши надані у справу докази у їх сукупності суд дійшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 1291 Конституції України унормовано, що судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 326 ГПК України та ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України; невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно з ч. 3 ст. 2 ГПК України, до основних засад (принципів) господарського судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Отже, у наведених правових нормах викладено принцип обов`язковості виконання рішення суду, що є однією із важливих складових принципу правової визначеності, а також права на справедливий суд, закріпленого, зокрема, у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Стаття 6 Конвенції поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу як виконання судового рішення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції (пункт 63 рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», пункт 40 рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

Звертаючись до суду з заявою про зміну способу виконання рішення у справі № 908/2587/20 заявник (позивач у справі) в якості обґрунтування посилається на те, що (дослівно):

«… 02 липня 2021 Господарським судом Запорізької області у справі № 908/2587/20 виданий наказ про примусове стягнення, який пред`явлено до виконання до державної казначейської служби України. …

… У подальшому, Господарським судом Запорізької області (суддя Азізбекян Т.А.) за заявою Позивача ТОВ «Лідер» 22.05.2023 винесено ухвалу про роз`яснення судового рішення, якою визначено, що Державна казначейська служба України, прийнявши на облік наказ Господарського суду Запорізької області від 24.06.2021 у справі № 908/2587/20 (із терміном пред`явлення до 14.06.2024), повинна була визначити код бюджетної класифікації видатків бюджету та вказати відповідний рахунок , з якого повинно провадитись безспірне списання коштів.

Так, виходячи зі змісту вказаної ухвали, судом встановлено, що майнова шкода (збитки) завдана особам внаслідок запровадження карантину (карантинних) обмежень тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації та профілактики карантинних хвороб, відшкодовується за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку і в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Умови відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої фізичним і юридичним особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації особливо небезпечних (карантинних) хвороб визначаються Порядком відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації особливо небезпечних (карантинних) хвороб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2012 № 1003.

У відповідності до положень пункту 3 Порядку № 1003 від 31 жовтня 2012 року, виділення і використання зазначених коштів здійснюється відповідно до Порядку використання коштів резервного фонду бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 № 415.

За умовами пункту 6 Порядку № 415 , кошти резервного фонду бюджету можуть використовуватися на здійснення заходів з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій техногенного , природного , соціального характеру.

Порядком, виконання рішення про стягнення коштів з державного бюджет, затвердженим Постановою КМ України № 845 від 03 серпня 2011 року визначено механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників , прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами) , які відповідно до закону мають право приймати такі рішення. Пунктом 3 Порядку визначено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами казначейства у порядку черговості надходження таких документів.

Під час виконання виконавчих документів органи казначейства мають право повідомляти орган, який видав виконавчий документ , про наявність обставин , що ускладнюють чи унеможливлюють його виконання.

Попри те, що рішення з суду більш ніж два роки з дати пред`явлення виконавчого документа до виконання 06.07.2023, не виконано, Державною казначейською службою із заявою зміну порядку, або визначення способу виконання судового рішення не зверталась, про обставини, які ускладнюють виконання не повідомляла, пояснюючи безперервністю надходження судових рішень до виконання, суми за якими перевищують розмір відповідних асигнувань, передбачений Верховною Радою України у Державному бюджеті України. …

… Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, держава відповідальна за виконання рішення, ухваленого на користь стягувача у цій справі. Тривале невиконання рішення та відсутність засобів захисту прав стягувача на національному рівні спричиняє порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Згідно з положеннями Бюджетного Кодексу в Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України і управління наявними коштами Державного бюджету України. Зокрема, безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду входить до компетенції Державного казначейства України.

Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного Кодексу України передбачено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання.

Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення врегульовано Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011.

Згідно з п. 2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/ або державних органів на підставі виконавчих документів.

Пунктом 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до п.6 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв`язку, якщо зазначений рахунок відсутній; оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Згідно з п. 16 Порядку №845 органи Казначейства за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів.

Відповідно до п. 19 Порядку №845 безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів і їх перерахування на рахунок, зазначений у виконавчому документі про стягнення надходжень бюджету або у заяві про виконання рішення про стягнення надходжень бюджету, здійснюються органами Казначейства з відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані, шляхом оформлення розрахункових документів.

Відповідно до ч. 1 статті 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 1, 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З аналізу наведеного, з метою забезпечення виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 22.05.2021 у справі №908/2587/20, прошу встановити спосіб та порядок виконання судового рішення у вказаній справі, про стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер» 30 509 228 (тридцять мільйонів п`ятсот дев`ять тисяч двісті двадцять вісім) гривень 98 копійок, витрати зі сплати судового збору в розмірі 457 638 (чотириста п`ятдесят сім тисяч шістсот тридцять вісім гривень) 44 копійки, а саме визначити способом виконання стягнення з Державного бюджету України, за рахунок коштів бюджетної програми КПКВК 3504030 «Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб».».

У поясненнях Державної казначейської служби України за вих. від 23.12.25 № 5-10-10/28594, що надійшли через систему «Електронний суд» 24.12.25, представник останньої в повному обсязі заперечує проти задоволення заяви ТОВ ЛІДЕР за вих. від 22.12.25 про встановлення або зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 25.02.21 у справі № 908/2587/20, з наступних підстав (дослівно):

«… Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Казначейство діє відповідно до повноважень та компетенції, визначених, зокрема, Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215 (далі Положення № 215).

Згідно з пунктом 4 Положення № 215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до статті 25 Бюджетного кодексу України (далі БК України), Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Згідно з пунктом 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» БК України, безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Затверджений Кабінетом Міністрів України Порядок № 845, визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення (пункт 1 Порядку № 845).

Зокрема, розділ Порядку № 845 «Безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам» визначає алгоритм виконання рішень про відшкодування (компенсації) шкоди з Державного бюджету України.

Пунктом 35 Порядку № 845 передбачено, що Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації), зокрема:

1) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду;

2) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень;

3) шкоди, заподіяної органом державної влади у сфері нормотворчої діяльності;

4) різниці між сумою коштів, що надійшли до державного бюджету від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, та сумою, встановленою у судовому рішенні;

5) шкоди, заподіяної фізичній особі внаслідок кримінального правопорушення.

Проте вказаний Порядок № 845 не передбачає відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої фізичним і юридичним особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації особливо небезпечних (карантинних) хвороб.

Статтею 95 Конституції України встановлено правило, за яким виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Так само пунктом 8 частини 1 статті 7 БК України закріплено принцип цільового використання бюджетних коштів, згідно з яким бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.

Частиною 1 статті 23 БК України встановлено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Згідно з частиною 2 статті 23 БК України бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктом 38 Порядку № 845, для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету.

Верховна Рада України щороку (зокрема, 2023-2025 роках) у Державному бюджеті визначає видатки держави на виконання судових рішень за бюджетною програмою КПКВК 3504030 «Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб» (далі бюджетна програма КПКВК 3504030).

За змістом цільового призначення бюджетної програми КПКВК 3504030 не вбачається за можливим виконання рішення щодо відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої фізичним і юридичним особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації особливо небезпечних (карантинних) хвороб.

Отже, виконати рішення суду від 25.02.2021 у справі № 908/2587/20 за рахунок коштів бюджетної програми КПКВК 3504030 Казначейство не матиме можливості, оскільки це призведе до перевищення службових повноважень та нецільового використання бюджетних коштів, за що передбачені адміністративна та кримінальна відповідальність.

Крім того, звертаємо увагу суду, що в ухвалі Господарського суду Запорізької області від 22.05.2023 у справі № 908/2587/20 (далі ухвала суду від 22.05.2023), на яку посилається заявник, суд зазначив наступне:

«Дійсно, програма КПКВК 3504030 «Відшкодування шкоди , завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання , досудового слідства , прокуратури і суду , відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями , діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб» не може бути джерелом відшкодування збитків, понесених в результаті завданої фізичним і юридичним особам шкоди внаслідок запровадження карантину ( карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації особливо небезпечних (карантинних) хвороб, оскільки за висновком суду першої інстанції у справі № 908/2587/20 (вказаний висновок визнаний правильним апеляційним судом та Верховним Судом), шкода спричинена не в результаті неправомірних (незаконних) дій незаконних рішень, бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб».

Відповідно до частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Водночас, ухвалою суду від 22.05.2023 роз`яснено рішення суду від 25.02.2021 таким чином, що безспірне списання коштів у справі № 908/2587/20 повинно провадитись за кодом бюджетної класифікації видатків КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» (далі бюджетна програма КПКВК 3504040).

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», заборгованість за наказом Господарського суду Запорізької області у справі № 908/2587/20, виданим 24.06.2021 (далі Наказ суду), віднесена до третьої черги.

З огляду на вищевикладене, Наказ суду, виданий на підставі рішення суду від 25.02.2021 у справі № 908/2587/20, обліковується на виконанні за бюджетною програмою КПКВК 3504040 з 19.06.2023 під номером 1458224, номер у черзі 168785 (витяг з АРМ Реєстр судових рішень (WEB) АС Є-Казна додається) та буде виконаний Казначейством в порядку черговості в межах бюджетних призначень.

Звертаємо увагу суду, що недостатність бюджетного фінансування для здійснення виконання рішень суду за бюджетною програмою КПКВК 3504040 не є підставою для встановлення або зміни способу та порядку виконання судового рішення від 25.02.2021 у справі № 908/2587/20 за рахунок іншої бюджетної програми, тим більше за рахунок бюджетної програми КПКВК 3504030, яка не передбачає бюджетних призначень, для відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої фізичним і юридичним особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації особливо небезпечних (карантинних) хвороб.

Враховуючи вищевикладене, правові підстави для задоволення заяви ТОВ «Лідер» від 22.12.2025 про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення від 25.02.2021 у справі № 908/2587/20 відсутні, оскільки така процесуальна дія не призведе до його фактичного виконання у зв`язку з відсутністю бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті (зокрема, за бюджетною програмою КПКВК 3504030) для відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої фізичним і юридичним особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з 5 проведенням процедур і робіт щодо ліквідації особливо небезпечних (карантинних) хвороб.

Крім того, відповідно до ухвали суду від 22.05.2023 рішення підлягає виконанню за рахунок бюджетної програми КПКВК 3504040. …».

Згідно з ч. 3. ст. 331 ГПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

У пункті 7.1.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" роз`яснено, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Звернення стягнення на кошти за відсутності у боржника майна здійснюється у випадку, коли стягувачу присуджено майно, визначене родовими ознаками. За відсутності індивідуально визначеного майна, присудженого позивачу (за результатами розгляду віндикаційного позову), зміна способу виконання рішення шляхом звернення на кошти неможлива, оскільки в такому разі захист порушеного права власника майна повинен здійснюватися шляхом подання позову про стягнення збитків у вигляді вартості майна та доходів, які власник міг би одержати за весь час володіння таким майном.

Таким чином, правовою підставою для зміни способу виконання судового рішення є встановлений судом факт неможливості його виконання у спосіб, визначений у резолютивній частині відповідного рішення.

Як зазначалось вище, рішенням місцевого господарського суду від 25.02.21 у справі № 908/2587/20 (яке залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 14.06.21 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.12.21) позовні вимоги задоволено частково. Вирішено:

- стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ Лідер 30 509 228,98 грн збитків та витрати зі сплати судового збору в сумі 457 638,44 грн;

- у задоволенні позовних вимог про стягнення збитків в сумі 68 759,44 грн відмовлено;

- стягнути з ТОВ Лідер на користь Державного бюджету України недоплачений судовий збір в сумі 403 669,83 грн.

24.06.21 на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 25.02.21 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 14.06.21 у справі № 908/2587/20, які набрали законної сили 14.06.21, Господарським судом Запорізької області видно накази.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 22.05.23 у справі № 908/2587/20 судом роз`яснено судове рішення Господарського суду Запорізької області від 25.02.21 у справі № 908/2587/20, в межах питань , поставлених ТОВ Лідер, а саме (дослівно):

«Рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.02.2021 у справі № 908/2587/20 вимоги задоволені частково, вирішено: Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Лідер суму 30 509 228,98 грн. та суму витрат з оплати судового збору - 457 638,44 грн.

Таким чином, посилання Державної казначейської служби України на те, що в рішенні не визначений порядок та спосіб його виконання є хибним , оскільки суд чітко визначив в якості способу виконання судового рішення стягнення грошових коштів (збитки); - в якості порядку виконання - стягнення з Державного бюджету України.

Частиною першою статті 49 Закону України Про ветеринарну медицину встановлено, що майнова шкода (збитки) завдана особам внаслідок запровадження карантину (карантинних) обмежень тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації та профілактики карантинних хвороб, відшкодовується за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку і в розмірах , встановлених Кабінетом Міністрів України.

Умови відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої фізичним і юридичним особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації особливо небезпечних (карантинних) хвороб визначаються Порядком відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації особливо небезпечних (карантинних) хвороб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2012 № 1003.

У відповідності до положень пункту 3 Порядку № 1003 від 31 жовтня 2012 року, виділення і використання зазначених коштів здійснюється відповідно до Порядку використання коштів резервного фонду бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 № 415.

Висновок відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої особі внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) оформляється у трьох примірниках, перший з яких надсилається фізичній або юридичній особі , якій завдано майнову шкоду (збитки), другий територіальному органу казначейства, третій зберігається у місцевій державній адміністрації.

За умовами пункту 6 Порядку № 415, кошти резервного фонду бюджету можуть використовуватися на здійснення заходів з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій техногенного, природного, соціального характеру.

Державна казначейська служба України вказує, що наказ неможливо виконати за рахунок коштів бюджетних програм КПКВК 3504030 або КПКВК 3504040.

Дійсно, програма КПКВК 3504030 Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб не може бути джерелом відшкодування збитків понесених в результаті завданої фізичним і юридичним особам шкоди внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації особливо небезпечних (карантинних) хвороб, оскільки за висновком суду першої інстанції у справі № 908/2587/20 (вказаний висновок визнаний правильним апеляційним судом та Верховним Судом), шкода спричинена не в результаті неправомірних (незаконних) дій незаконних рішень, бездіяльності органів державної влади , їх посадових і службових осіб.

02 липня 2021 Господарським судом Запорізької області у справі № 908/2587/20 виданий наказ про примусове стягнення , який дійсний до пред`явлення до 14.06.2024.

Постановою КМ України № 845 від 03 серпня 2011 року затверджений Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників.

Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами) , які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Пунктом 3 Порядку визначено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами казначейства у порядку черговості надходження таких документів.

Під час виконання виконавчих документів органи казначейства мають право повідомляти орган, який видав виконавчий документ, про наявність обставин, що ускладнюють чи унеможливлюють його виконання.

Державна казначейська служба України з дати прийняття до виконання наказу Господарського суду Запорізької області у справі № 908/2587/20 із заявою про роз`яснення судового рішення, зміну порядку та способу виконання судового рішення до суду не зверталась.

У відповідності до вимог Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, орган казначейства не пізніше двох робочих днів з наступного робочого дня після надходження виконавчого документу на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди класифікації видатків бюджету і рахунки, з яких проводиться безспірне списання коштів.

Отже, Господарський суд Запорізької області приймаючи 25.02.2021 рішення у господарській справі № 908/2587/20, не повинен був самостійно визначати код класифікації видатків бюджету і рахунки , з яких повинно проводитись безспірне списання коштів.

Враховуючи викладені обставини, Державна казначейська служба України, прийнявши на облік наказ Господарського суду Запорізької області від 24.06.2021 у справі № 908/2587/20 (із терміном пред`явлення до 14.06.2024), повинна була визначити код бюджетної класифікації видатків бюджету - КПКВК 3504040 Заходи щодо виконання рішень суду , що гарантовані державою та вказати відповідний рахунок , з якого повинно провадитись безспірне списання коштів.

Повноваження щодо визначення коду класифікації видатків бюджету знаходяться за межами компетенції Господарського суду.».

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Казначейство діє відповідно до повноважень та компетенції, визначених, зокрема, Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215 (Положення № 215).

У відповідності до п. 4 Положення № 215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 25 Бюджетного кодексу України (далі БК України), Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Згідно із п. 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» БК України, безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.11 № 845 (Порядок № 845), унормовано, що цей Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Згідно із п. 2 Порядку № 845, у цьому Порядку терміни вживаються в такому значенні, зокрема:

- безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів;

- коди класифікації видатків бюджету - коди програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету, коди програмної класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів, коди типової програмної класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів/тимчасової класифікації видатків та кредитування для бюджетів місцевого самоврядування, які не застосовують програмно-цільовий метод, коди економічної класифікації видатків бюджету.

У відповідності до п. 3 Порядку № 845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Порядком № 845 визначено розділ «Безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам» визначає алгоритм виконання рішень про відшкодування (компенсації) шкоди з Державного бюджету України, згідно з яким (п. 35 Порядку) передбачено, що Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації), зокрема: 1) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду; 2) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень; 3) шкоди, заподіяної органом державної влади у сфері нормотворчої діяльності; 4) різниці між сумою коштів, що надійшли до державного бюджету від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, та сумою, встановленою у судовому рішенні; 5) шкоди, заподіяної фізичній особі внаслідок кримінального правопорушення.

Відповідно до Порядку № 845, останнім визначено розділ «Безспірне списання коштів державного бюджету за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів».

Пунктом 47 Порядку № 845 зазначено, що безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих: 1) органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника; 2) керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей. У разі коли у виконавчих документах, які надійшли до Казначейства, визначено боржником Кабінет Міністрів України, у якого відсутні рахунки в Казначействі, безспірне списання коштів здійснюється Казначейством за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно із п. 48 Порядку № 845, для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з п. 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей за наявності відповідних бюджетних асигнувань для здійснення безспірного списання коштів. У разі відсутності таких документів та відомостей, якщо боржником є державні підприємство, установа, організація або юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства, перерахування коштів здійснюється на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби. Строки перерахування коштів перериваються на період усунення обставин, визначених у пунктах 11, 13 та 49 цього Порядку.

У відповідності до п. 49 Порядку № 845, у разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України. Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України. Казначейство зберігає виконавчі документи до виконання їх у повному обсязі.

Статтею 95 Конституції України унормовано право, виключно законом про Державний бюджет України визначати будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу України закріплено принцип цільового використання бюджетних коштів - бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.

У відповідності до ч. ч. 1 та 2 ст. 23 БК України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Судом досліджено, що Верховна Рада України щороку (зокрема, 2023-2025 роках) у Державному бюджеті визначає видатки держави на виконання судових рішень за бюджетною програмою:

- КПКВК 3504030 - «Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб» (далі бюджетна програма КПКВК 3504030);

- КПКВК 3504040 - «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою».

Вирішуючи питання чи змінює запропонований позивачем новий спосіб та порядок виконання рішення його суть, суд виходить з наступного.

Частина 1 ст. 16 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до частини 2 ст. 16 ЦК України, можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як досліджено судом та встановлено вище:

- рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.02.21 у справі № 908/2587/20 позовні вимоги задоволено частково (яке залишено безе змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 14.06.21 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.12.21). Вирішено: стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ Лідер 30 509 228,98 грн збитків та витрати зі сплати судового збору в сумі 457 638,44 грн; у задоволенні позовних вимог про стягнення збитків в сумі 68 759,44 грн відмовлено; стягнути з ТОВ Лідер на користь Державного бюджету України недоплачений судовий збір в сумі 403 669,83 грн;

- на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 25.02.21 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 14.06.21 у справі № 908/2587/20, Господарським судом Запорізької області видно накази від 24.06.21;

- ухвалою Господарського суду Запорізької області від 22.05.23 у справі № 908/2587/20 (яка набрала законної сили) судом роз`яснено судове рішення Господарського суду Запорізької області від 25.02.21 у справі № 908/2587/20, в межах питань, поставлених ТОВ Лідер, а саме (дослівно): «… Отже, Господарський суд Запорізької області приймаючи 25.02.2021 рішення у господарській справі № 908/2587/20, не повинен був самостійно визначати код класифікації видатків бюджету і рахунки , з яких повинно проводитись безспірне списання коштів.

Враховуючи викладені обставини, Державна казначейська служба України, прийнявши на облік наказ Господарського суду Запорізької області від 24.06.2021 у справі № 908/2587/20 (із терміном пред`явлення до 14.06.2024), повинна була визначити код бюджетної класифікації видатків бюджету - КПКВК 3504040 Заходи щодо виконання рішень суду , що гарантовані державою та вказати відповідний рахунок, з якого повинно провадитись безспірне списання коштів.

Повноваження щодо визначення коду класифікації видатків бюджету знаходяться за межами компетенції Господарського суду.»;

- відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом;

- ст. 35 Порядку № 845 розділу «Безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам» не містить алгоритму для відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої фізичним і юридичним особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації особливо небезпечних (карантинних) хвороб;

- за змістом цільового призначення бюджетної програми КПКВК 3504030 не вбачається за можливим виконання рішення щодо відшкодування майнової шкоди (збитків), завданої фізичним і юридичним особам внаслідок запровадження карантину (карантинних обмежень) тварин або у зв`язку з проведенням процедур і робіт щодо ліквідації особливо небезпечних (карантинних) хвороб;

- повноваження щодо визначення коду класифікації видатків бюджету знаходяться за межами компетенції Господарського суду (про що зазначено Господарським судом Запорізької області в ухвалі від 22.05.23 у справі № 908/2587/20 (яка набрала законної сили).

Відтак, суд дійшов висновку, що запропонований позивачем новий спосіб та порядок виконання означеного судового рішення є таким, що змінює його суть.

Враховуючи вищевикладене, судом у задоволені заяви ТОВ ЛІДЕР за вих. від 22.12.25 про встановлення або зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 25.02.21 у справі № 908/2587/20 відмовляється в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 42, 46, 75, 232, 234, 331 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви ТОВ ЛІДЕР за вих. від 22.12.25 про встановлення або зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 25.02.21 у справі № 908/2587/20 відмовити.

Примірник ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею 19.01.26 та може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 255, 256 ГПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 цього Кодексу.

Суддя В.Л. Корсун