РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.01.2026Справа № 910/12771/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Арсенал страхування»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнівес»

про стягнення коштів у розмірі 12992,59 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Арсенал страхування» звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» (ідентифікаційний код: 32638319) правонаступником кого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнівес» (ідентифікаційний код: 32638319) про стягнення 997000 грн.

В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач посилається на той факт, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну страхувальника позивача завдано матеріальної шкоди, яка відшкодована позивачем в якості страхового відшкодування за Сертифікатом добровільного страхування наземного транспорту №2385/21-Т/ОЛ5/6098 від 13.12.2021 року, в зв`язку чим на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність водія транспортного засобу "KIA GRAND SPORTAGE", державний номер НОМЕР_1 , з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Юнівес» та останнім в добровільному порядку було виплачено частину страхового відшкодування в сумі 25275,74 грн., позивач просить стягнути з відповідача решту страхового відшкодування в розмірі 12992,59 грн. в порядку суброгації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

14.11.2025 через підсистему «Електронний суд» Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про визнання позову, в якій відповідач визнав заявлену до стягнення страхове відшкодування в розмірі 12992,59 грн. А також, заяву про заміну сторони її правонаступником в якій просив замінити відповідача у справі №910/12771/25 на Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнівес» в порядку процесуального правонаступництва.

Розглянувши вказану заяву, суд дійшов висновку щодо її задоволення та заміни відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнівес».

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13.12.2021 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» було укладено сертифікат №№2385/21-Т/ОЛ5/6098 до Генерального договору добровільного страхування наземного транспорту №1362/19-Т/ДГО/НС/Ц2 від 01.10.2019 року, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу "KIA GRAND SPORTAGE", державний номер НОМЕР_1 .

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 24.10.2022 р. по справі №199/7810/22 встановлено, що 01.10.2022 року о 18:20 годині, в м. Дніпро, пр. Слобожанський, 31д, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ГАЗ 330202-206», державний номер НОМЕР_2 при виникненні перешкоди для руху, яку об`єктивно спроможній був виявити у вигляді транспортного засобу "KIA GRAND SPORTAGE", державний номер НОМЕР_1 , який зупинився попереду, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу і скоїв з ним зіткнення.

07.10.2022 року до Позивача звернувся власник транспортного засобу "KIA GRAND SPORTAGE", державний номер НОМЕР_1 , із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу.

Відповідно до Рахунку СТО № АДС-011915 від 29.10.2022 складеного станцією технічного обслуговування Товариства з обмеженою відповідальність «Автотрейдінг-Дніпро» вартість відновлювального ремонту "KIA GRAND SPORTAGE", державний номер НОМЕР_1 становить: 40868,33 грн.

Відповідно до страхового акту № 006.01535022-1 від 07.11.2022 р. та платіжного доручення №58881996 від 08.11.2025 р. Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 40868,33 грн.

Згідно рахунку-фактури № АДС-011915 від 29.10.2022 року відновлювальна вартість пошкодженого автомобіля склала 40868,33 грн.

Цивільно-правова відповідальність водія «ГАЗ 330202-206», державний номер НОМЕР_2 застрахована Відповідачем згідно полісу № ЕР-206470359. Ліміт відповідальності страховика становить 130000,00 грн.

Позивач зазначає, що до нього перейшло право вимоги до винної особи - Відповідача в межах виплаченої за договором страхування суми в розмірі 40868,33 грн в силу чого він звертався до Відповідача із претензією про відшкодування збитків в порядку суброгації від 15.11.2022 року вих.№/р.

Відповідно до платіжної інструкції №1243 від 19.12.2022 року відповідачем було сплачено частину страхового відшкодування у розмірі 25275,74 грн.

На підставі чого, не відшкодована сума страхового відшкодування залишилась за Відповідачем у розмірі 12992,59 грн.

Вищевикладені обставини не заперечуються відповідачем та вимоги позивача визнаються відповідачем.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 108 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат.

Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи те, що вина водія ОСОБА_1 у вчиненні 07.10.2022 ДТП встановлена в судовому порядку та підтверджується постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська, суд погоджується з доводами Позивача, що до нього перейшло право вимоги до страховика винної особи (Відповідача) за полісом № ЕР-206470359.

Відповідно до частини 6 статті 75 ГПК України обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд зазначає, що Позивачем належними доказами підтверджено розмір понесеної шкоди за відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля та виникнення у нього права вимоги до Відповідача в межах виплаченої суми в силу чого вимоги Позивача про стягнення 12992,59 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Пунктом 1) частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє (ч. 6 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України).

У суду відсутні підстави для висновку, що дії представника відповідача з визнання позову суперечать інтересам особи відповідача, а відтак у суду відсутні підстави для неприйняття визнання позову відповідачем.

Оскільки заявлена позивачем сума стягнення страхового відшкодування підтверджена наявними доказами у матеріалах справи в повному обсязі, за відсутності у матеріалах справи доказів сплати вказаної заборгованості, суд приходить до висновку, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 12992,59 грн.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Приписами частини 1 статті 130 ГПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на те, що в своїй заяві про визнання позову на стадії підготовчого провадження Відповідачем було визнано позовні вимоги в частині стягнення страхового відшкодування у розмірі 12992,59 грн, суд на підставі ч.1 ст.130 ГПК України приходить до висновку про необхідність повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, а саме 1514 грн.

Інша частина витрат позивача по сплаті судового збору у розмірі 50 відсотків (1514 грн) покладається на відповідача в повному обсязі у відповідності до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнівес» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд 72; ідентифікаційний код 32638319) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154; ідентифікаційний номер 33908322) страхове відшкодування у розмірі 12992 (дванадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто дві) грн 59 коп, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн.

Повернути Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Арсенал страхування» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154; ідентифікаційний номер 33908322) з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1514 (п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят дві) грн, сплачений згідно з платіжною інструкцією №62556208 від 22.09.2025.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання: 20.01.2026.

Суддя Я.В. Маринченко