ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" січня 2026 р. Справа № 911/69/26

Господарський суд Київської області в особі судді Лопатіна А.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІМК" (54020, м. Миколаїв, вул. Мала Морська, буд. 108/5; ) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хайтнер Актив" (08134, м. Вишневе, вул. Святошинська, 26, офіс 4/1; ) заборгованості у розмірі 168661,47 грн., що виникла внаслідок неналежного виконання боржником зобов`язань за договором про постачання електричної енергії

встановив:

До господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІМК" надійшла заява б/н від 04.01.2026 року про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хайтнер Актив" 168661,47 грн. заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу № 1-799 від 17.10.2023 р.

За змістом ст. 147, 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною другою ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд встановив наступне.

Заявником заявлено вимоги про стягнення з боржника 168661,47 грн. заборгованості за договором про постачання електричної енергії № 1-799 від 17.10.2023 р.

У відповідності до п. 1 частини четвертої ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до частини першої ст. 151 Господарського процесуального кодексу України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Відповідно до частини першої ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 2-1) п. 2 частини другої ст. 4 Закону України Про судовий збір ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, заява про видачу судового наказу сформована Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІМК" в системі Електронний суд - 04.01.2026, про що свідчить відповідна відмітка на вказаній заяві.

Відповідно до приписів ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2026 рік, станом на 01 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3328,00 грн.

При цьому відповідно до частини третьої ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином сума судового збору, який підлягає сплаті за подання до суду заяви про видачу судового наказу 266,24 грн. (332,8 грн .х 0,8).

Однак як вбачається з платіжної інструкції №12784 від 11.12.2025, заявником сплачено судовий збір у розмірі 242,24 грн., що є меншим від встановленої законом суми судового збору станом на момент подання заяви про видачу судового наказу, а тому суд дійшов висновку, що до вказаної заяви, у порушення п. 1 частини третьої ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, не додано документи, що підтверджують сплату судового збору в розмірі, встановленому законом.

Отже, заявником при зверненні до суду не дотримано вимог, встановлених п. 1 частини третьої ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до приписів п. 1 частини першої ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 1 частини першої. ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частиною першою ст. 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 150-152, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІМК" б/н від 04.01.2026 р. про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хайтнер Актив" 168661,47 грн заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу № 1-799 від 17.10.2023 р.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту її складення відповідно до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 22.01.2026 р.

Суддя А.В. Лопатін