21.01.2026Справа № 910/5625/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/5625/25
про стягнення 191 854, 43 грн,
Представники сторін: не викликались
Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.07.2025 позов ТОВ «Теплоенергокомплект» задоволено, стягнуто з ТОВ «Оператор ГТС України» на користь ТОВ «Теплоенергокомплект» збитки - 99 528 грн 06 коп, інфляційні втрати - 62 638 грн 12 коп, 3 % річних - 29 688 грн 25 коп., судовий збір - 2 422 грн 40 коп.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2025 залишено без змін.

Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 стягнуто з ТОВ «Оператор ГТС України» на користь ТОВ «Теплоенергокомплект» витрати на професійну правничу допомогу - 4 500 грн.

21.01.2026 Господарським судом міста Києва видано накази на примусове виконання рішення суду першої інстанції та додаткової постанови суду апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що не вирішеною є заява Позивача про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/5625/25 у зв`язку з чим суд зазначає наступне.

В рішенні Господарського суду міста Києва від 07.07.2025 судом не вирішувалось питання про розподіл витрат Позивача на професійну правничу допомогу в силу зазначення необхідності подання доказів у порядку частини 8 статті 129 ГПК України.

Так, в позовній заяві Позивачем вказано попередній (орієнтовний) розмір витрат на професійну правничу допомогу - 15 000 грн.

Згідно поданої Позивачем заяви про ухвалення додаткового рішення сторона просить суд стягнути з Відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 600 грн.

З матеріалів справи вбачається, що Позивачем у якості підтвердження заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу надано наступні докази :

- договір № 25/04/25 від 25.04.2025, пунктом 3.1 якого визначено, що сторони погодили, що розмір гонорару та порядок його оплати визначається сторонами договору в додатковій угоді до нього;

- додаткова угода № 1 від 25.04.2025, пунктом 2 якої сторони погодили, що гонорар виконавця залежить від кількості годин, затрачених виконавцем за надання правничої допомоги клієнту та вартості однієї години надання правничої допомоги, яка згідно пункту 4 встановлена в розмірі - 4 500 грн;

- ордер серії АІ № 1883384 від 29.04.2025;

- акт приймання-передачі надання правничої допомоги від 08.07.2025 на суму 12 600 грн, який підписано сторонами без зауважень та претензій;

- платіжна інструкція № 4514 від 08.07.2025 на суму 12 600 грн.

Заперечуючи щодо поданої заяви Відповідач вказує, що сторона Позивача не мала перешкод для подання доказів надання послуг Виконавця за договором про надання правничої допомоги № 250425 від 25.04.2025 з урахуванням додаткової угоди в частині складення та подання до суду позовної заяви разом із позовною заявою або до ухвалення рішення по суті, а тому відсутні передбачені статтями 129, 221 ГПК України підстави для ухвалення додаткового рішення.

Також Відповідач звертає увагу суду на незначну складність справи, враховуючи розгляд справи судом без виклику сторін, наявність відносно сталої судової практики в подібних правовідносинах, що на переконання сторони свідчить про неспівмірність заявлених витрат.

Так, Відповідач просить суд залишити заяву Позивача без задоволення або ж зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу на 99 %.

Відповідно до статті 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Відповідно до положень частини 1 статті 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Враховуючи те, що у позовній заяві Позивачем у відповідності до частини 8 статті 129 ГПК України зроблено заяву про надання додаткових доказів понесення витрат на професійну допомогу після ухвалення рішення, до заяви про ухвалення додаткового рішення Позивачем долучено докази (акт від 08.07.2025 та платіжну інструкція № 4514 від 08.07.2025) датовані після дати ухвалення рішення, суд дійшов висновку, що Позивачем дотримано порядок подачі доказів (в цій частині) в силу чого суд питання розподілу витрат розглядається судом по суті.

Так, зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із критеріями визначеними частиною 4 статті 126 ГПК України.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З огляду на встановлене, суд дійшов висновку, що в даному випадку гонорар адвоката є фіксованим, погодженим стороною клієнта (Позивача) та фактично понесені стороною.

Судом встановлено, що надані адвокатом Позивача послуги згідно Акту приймання - передачі від 08.07.2025 вчинені в межах та задля розгляду справи.

При цьому суд звертає увагу сторін, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 колегією судді здійснено висновок, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

В силу встановленого судом вище, враховуючи пояснення сторін, суд дійшов висновку, що заявлена до відшкодування сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12 600 грн є обґрунтованою, співмірною з предметом позову та складністю справи, а відтак відповідає критеріям, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України у звязку з чим має бути відшкодована стороною Відповідача у повному обсязі.

Посилання Відповідача на преюдиційність судового рішення у справі № 910/12114/23 жодним чином не нівелює право сторони Позивача звертатися до суду (в межах спірних правовідносин) з позовом у зв`язку з чим нести судові витрати в силу прострочення саме Відповідачем виконання грошового зобов`язання щодо повернення коштів за банківською гарантією на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2023 у справі № 910/12114/23.

Суд не заперечує малозначність даної справи, однак виникнення останньої зумовлено виключно суб`єктивною поведінкою сторони Відповідача, що свідчить про несправедливість та нерозумність покладання судових витрат на Позивача чи то зменшення таких витрат за клопотанням сторони Відповідача.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221 та 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/5625/25 - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (пр-т. Гузара Любомира, 44, м. Київ, 03065; ідентифікаційний код 42795490) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект» (вул. Академіка Туполєва, 16, оф. 17, м. Київ, 04128; ідентифікаційний код 23390015) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 600 (дванадцять тисяч шістсот) грн.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення підписано: 21.01.2026

Суддя Антон ПУКАС