ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2026 р. Справа№ 910/7726/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Суліма В.В.

Коротун О.М.

при секретарі судового засідання: Гончаренка О.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Левченко В.В.,

від відповіда: Вербицький Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Львівська площа»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2025

у справі № 910/7726/25 (суддя Ягічева Н.І.)

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Львівська площа»

до ОСОБА_1

про визнання загальних зборів такими, що не відбулись

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2025 у справі № 910/7726/25 відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд виходив з того, що фактичною підставою для подання заяви про забезпечення позову є незгода Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Львівська площа» з рішенням вищого органу управління, яким є загальні збори останнього. При цьому, позивачем не було наведено достатніх належних та допустимих у розумінні положень Господарського процесуального кодексу України доказів наявності обставин, які б дійсно могли призвести до ускладнення виконання судового рішення у справі у разі задоволення позову. Також заявником не надано доказів стосовно адекватності та співмірності вказаного заходу забезпечення позову заявленим вимогам.

Крім того, суд звернув увагу, що примірники заяв від 06.11.2025 та 25.11.2025 поданих ОСББ «Львівська площа» про вжиття заходів забезпечення позову, подані в межах справи №910/7726/25, є ідентичними за своїм змістом, мотивування обох заяв збігається дослівно. Єдина відмінність даних заяв полягає у тому, що 12.11.2025 ОСОБА_1 особисто звернулась до Департаменту (Центру) надання адміністративних послуг Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) для внесення змін до відомостей про юридичну особу стосовно зміни установчого документа, керівника та інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою. Проте, такі дії відповідача є аналогічними з діями останнього про які зазначено у заяві про забезпечення позову від 06.11.2025.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із указаною ухвалою суду першої інстанції, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Львівська площа» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2025 у справі № 910/7726/25 та ухвалити нове рішення, яким заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Львівська площа» про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом встановлення заборони державним реєстраторам на здійснення реєстраційних дій в частині зміни керівника та установчих документів до відомостей про юридичну особу - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Львівська площа», які містяться у Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що у разі здійснення реєстраційних дій на підставі спірного протоколу зборів може настати фактична зміна керівника, складу органів управління та змісту Статуту ОСББ. У такому випадку, на його думку, новообрані особи отримають повноваження діяти від імені об`єднання, подавати документи, укладати договори, відкривати рахунки, управляти майном і представляти ОСББ у відносинах з державними органами. Це спричинить не лише поглиблення вже заподіяного порушення, але й створить нові юридичні наслідки, усунення яких вимагатиме додаткових процесуальних дій, зокрема, окремого оскарження реєстраційних записів і відновлення правомірного складу органів управління.

Також скаржник зауважує, що 12.11.2025 ОСОБА_1 звернулася до Департаменту (Центру) надання адміністративних послуг Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) для внесення змін до відомостей про юридичну особу стосовно зміни установчого документа, керівника та інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою. Втім державним реєстратором було відмовлено у державні реєстрації через низку порушень. У доданому до заяви витязі з ЄДР також міститься запис про повторну відмову у реєстраційній дії від 20.11.2025, що на думку апелянта, свідчить про друге звернення відповідача щодо внесення ідентичних заяв, що, на думку апелянта, є прямим доказом того, що відповідачкою активно вживаються дії для здійснення реєстраційних дій щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Львівська площа», які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань.

Таким чином, відповідач зазначає, що новообрані особи, які формально отримають статус керівних, матимуть право розпоряджатися процесуальними правами позивача, у тому числі відмовитися від позову, визнати його, укласти мирову угоду чи змінити предмет або підстави позову, що може призвести до припинення провадження у справі без її вирішення по суті.

Водночас, апелянт зазначає, що суд першої інстанцїі не навів жодного обгрунтування, з яких підстав подані позивачем матерали визнано неналежними, тобто такими, що нібито не мають відношення до предмета доказування.

Також апелянт зауважує, що висновки суду про зловживання позивачем процесуальними правами є передчасним, оскільки позивач не обмежений у праві на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову у тому разі, якщо виникли нові обставини, якими він обгрунтовує таке звернення.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, представник відповідачки у своєму відзиві, наданому до суду 23.12.2025, зазначає, що ухвалу суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає та ухвалу слід залишити без змін.

Крім того, представник відповідачки вказує, що позовні вимоги зводяться не до порушень прав позивача, а до незгоди ОСББ «Львівська площа» і голови правлінняз рішенням вищого органу управління, яким є загальні збори останнього.

Представник відповідачки звертає увагу, що із жодної із численних заяв позивача про вжиття забезпечення позову не зрозуміло, які саме свої права ОСББ, як юридичної особи, останній намагається захистити.

Також представник відповідачки наголошує, що численне звернення із заявою про забезпечення позову з одних і тих же підстав не відповідає завданню господарського судочинства, що передбачає справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спору, щ, на його думку, є зловживанням процесуальними правами.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 05.12.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) - Майданевича А.Г., суддів Суліма В.В., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Львівська площа» на ухвалу Господарського суду 26.11.2025 у справі № 910/7726/25 та призначено розгляд справи на 12.01.2026.

Позиції учасників справи

Представник позивача у судовому засіданні апеляційної інстанції 12.01.2026 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2025 скасувати та прийняти нове рішення про задоволення заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Львівська площа» про застосування заходів забезпечення позову.

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційної інстанції 12.01.2026 заперечував проти доводів апеляційної скарги, підтримав свої доводи, викладені у відзиві.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Львівська площа" (далі - ОСББ "Львівська площа", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач) про визнання загальних зборів ОСББ "Львівська площа" такими, що не відбулись 28.05.2025 о 19 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що загальні збори, які скликались ініціативною групою співвласників ОСББ "Львівська площа", та на яких вирішувались питання, зокрема, обрання головою загальних зборів ОСОБА_1 , обрання нового складу правління ОСББ "Львівська площа", та затвердження Статуту ОСББ "Львівська площа" у новій редакції, були проведені з порушенням процедури, передбаченої Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків" та Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", тому, на думку позивача, наявні усі підстави вважати, що ці збори є такими, що не відбулись.

Разом із позовною заявою позивач подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом встановлення заборони на здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Львівська площа", які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.06.2025 у справі № 910/7726/25 задоволено заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Львівська площа" про забезпечення позову.

Проте, 12.08.2025 Північним апеляційним господарським судом вказана ухвала була скасована.

13.08.2025 позивач подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом встановлення заборони на здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу - ОСББ "Львівська площа", які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що позивачу стало відомо про розміщення 28.07.2025 на будинку за адресою: АДРЕСА_1 повідомлення про прийняті на загальних зборах ОСББ "Львівська площа" рішення від 28.05.2025. Зокрема, за результатами голосування було обрано головою загальних зборів ОСОБА_1 (квартира АДРЕСА_2 ) та уповноважено її підписати протокол загальних зборів; обрано новий склад правління ОСББ "Львівська площа"; затверджено Статут ОСББ "Львівська площа" в новій, запропонованій редакції, та уповноважено голову загальних зборів на його підписання.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.08.2025 у справі № 910/7726/25 задоволено заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Львівська площа" про забезпечення позову.

Заборонено здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Львівська площа" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 24А, ідентифікаційний код 44909983), які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2025, ухвалу Господарського суду м. Києва від 14.08.2025, скасовано.

Ухвалою від 22.09.2025 провадження у справі зупинено до повернення матеріалів справи із Верховного суду.

23.10.2025 до Господарського суду міста Києва повернулися матеріали справи № 910/7726/25.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2025 об`єднано в одне провадження справи № 910/7726/25 та № 910/12791/25.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2025 поновлено провадження у справі, підготовче засідання призначено на 25.11.2025.

06.11.2025 в підсистемі «Електронний суд» позивачем сформовано заяву про забезпечення позову в якій заявник просив суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом встановлення заборони державним реєстраторам на здійснення реєстраційних дій в частині зміни керівника та установчих документів до відомостей про юридичну особу - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Львівська площа», які містяться у Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Львівська площа" посилається на те, що після проведення 28.05.2025 р. оспорюваних загальних зборів, у разі здійснення реєстраційних дій на підставі спірного протоколу зборів може настати фактична зміна керівника, складу органів управління та змісту Статуту ОСББ. У такому випадку, новообрані особи отримають повноваження діяти від імені об`єднання, подавати документи, укладати договори, відкривати рахунки, управляти майном і представляти ОСББ у відносинах з державними органами. Це спричинить не лише поглиблення вже заподіяного порушення, але й створить нові юридичні наслідки, усунення яких вимагатиме додаткових процесуальних дій - зокрема, окремого оскарження реєстраційних записів і відновлення правомірного складу органів управління. Отже, рішення, яке буде прийняте за результатами розгляду поданого позову, виконати буде неможливо або його виконання буде утрудненим.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2025 у справі № 910/7726/25 відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки суд не вбачав необхідності для розгляду цієї заяви у судовому засіданні із викликом сторін.

25.11.2025 в підсистемі «Електронний суд» позивачем сформовано заяву про забезпечення позову в якій заявник просить суд вжити захід забезпечення позову, шляхом встановлення заборони державним реєстраторам на здійснення реєстраційних дій в частині зміни керівника та установчих документів до відомостей про юридичну особу - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Львівська площа», які містяться у Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Львівська площа" посилається на те, що після проведення 28.05.2025 оспорюваних загальних зборів, у разі здійснення реєстраційних дій на підставі спірного протоколу зборів може настати фактична зміна керівника, складу органів управління та змісту Статуту ОСББ. У такому випадку новообрані особи отримають повноваження діяти від імені об`єднання, подавати документи, укладати договори, відкривати рахунки, управляти майном і представляти ОСББ у відносинах з державними органами. Це спричинить не лише поглиблення вже заподіяного порушення, але й створить нові юридичні наслідки, усунення яких вимагатиме додаткових процесуальних дій - зокрема, окремого оскарження реєстраційних записів і відновлення правомірного складу органів управління. Отже, рішення, яке буде прийняте за результатами розгляду поданого позову, виконати буде неможливо або його виконання буде утрудненим.

Також заявник вказує, 12.11.2025 ОСОБА_1 особисто звернулась до Департаменту (Центру) надання адміністративних послуг Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) для внесення змін до відомостей про юридичну особу стосовно зміни установчого документа, керівника та інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою. У доданому до заяви витязі з ЄДР також міститься запис про повторну відмову у реєстраційній дії від 20.11.2025, що, на думку заявника, свідчить про друге звернення щодо внесення ідентичних змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2025 у справі № 910/7726/25 відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд виходив з того, що фактичною підставою для подання заяви про забезпечення позову є незгода Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Львівська площа» з рішенням вищого органу управління, яким є загальні збори останнього. При цьому, позивачем не було наведено достатніх належних та допустимих у розумінні положень Господарського процесуального кодексу України доказів наявності обставин, які б дійсно могли призвести до ускладнення виконання судового рішення у справі у разі задоволення позову. Також заявником не надано доказів стосовно адекватності та співмірності вказаного заходу забезпечення позову заявленим вимогам.

Крім того, суд звернув увагу, що примірники заяв від 06.11.2025 та 25.11.2025 поданих ОСББ «Львівська площа» про вжиття заходів забезпечення позову, подані в межах справи №910/7726/25, є ідентичними за своїм змістом, мотивування обох заяв збігається дослівно. Єдина відмінність даних заяв полягає у тому, що 12.11.2025 ОСОБА_1 особисто звернулась до Департаменту (Центру) надання адміністративних послуг Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) для внесення змін до відомостей про юридичну особу стосовно зміни установчого документа, керівника та інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою. Проте, такі дії відповідача є аналогічними з діями останнього про які зазначено у заяві про забезпечення позову від 06.11.2025.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з оглду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені статтею 136 ГПК України.

Так, згідно із ч. 1, 2 ст. 136 ГПК господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Таким чином, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача чи інших осіб для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Виходячи з положень статей 136, 137 ГПК України, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків від заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 21.10.2021 у справі № 910/20007/20, від 20.07.2020 у справі № 914/2157/19, від 14.01.2019 у справі № 909/526/19, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

Водночас, якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, від 01.04.2020 у справі № 910/12661/19, від 14.05.2020 у справі № 922/2277/19, від 15.06.2020 у справі № 910/12641/19, від 20.07.2020 у справі № 914/2157/19, від 31.08.2020 у справі № 917/1274/19, від 25.02.2021 у справі № 910/6729/20, від 15.04.2022 у справі № 904/7930/21.

З огляду на викладене, у даному спорі, який за своєю суттю є немайновим, підлягає дослідженню така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Частиною п`ятою статті 137 ГПК України визначено заборони, які встановлені суду, щодо вжиття конкретних заходів забезпечення позову в корпоративних правовідносинах. Зокрема, згідно з п. 4 ч. 5 ст. 137 ГПК України не допускається заборона здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Отже, такий вид забезпечення позову не підпадає під заборону, встановлену п. 4 ч. 5 ст. 137 ГПК України.

Водночас, дослідивши питання співмірності, адекватності та розумності заявленого позивачем заходу забезпечення позову, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову не існує; їх вжиття (або відмова у такому) залежить від фактичних обставин кожного конкретного господарського спору.

Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 04.10.2024 у справі № 913/289/24.

Так, підставою позову у даній справі є проведення загальних зборів ОСББ "Львівська площа" 28.05.2025 о 19 год. 00 хв. за адресою: вул. Кудрявська, 24-А, м. Київ, з порушенням процедури, передбаченої Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

Предметом позову ОСББ "Львівська площа" є визнання загальних зборів ОСББ "Львівська площа" такими, що не відбулись 28.05.2025 о 19 год. 00 хв. за адресою: вул. Кудрявська, 24-А, м. Київ.

Як було зазначено вище, що заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом заходів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Проте, суд має визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

Отже, застосування судами такого заходу забезпечення позову як заборона вчиняти певні дії здійснюється шляхом визначення конкретних реєстраційних дій, які забороняється вчиняти, з вказівкою на документ (рішення загальних зборів) який є підставою для вчинення таких дій та є предметом оскарження, з метою фіксації наявного стану керівних органів / органів управління юридичної особи до вирішення спору. У такому разі така заборона не створює невиправданих перешкод у здійсненні статутної та економічної діяльності юридичної особи, однак запобігає розширенню пред`явлених позовних вимог, кола учасників справи, сприяє забезпеченню принципу ефективного захисту прав у судовому процесі.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно зазначив, що вимога позивача про забезпечення позову шляхом заборони здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу ОСББ "Львівська площа", які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, є такою що виходить за межі предмета спору, та не відповідає вимогам співмірності, адекватності, розумності та збалансованості інтересів сторін, особливо враховуючи, що рішення загальних зборів, яке є підставою для вчинення реєстраційних дій, не є предметом спору у цій справі.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 19.12.2024 у справі № 910/8594/24.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на заявника.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, колегія суддів зазначає, що посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без надання обгрунтованих доказів необхідності вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову позивач посилається на те, що 28.05.2025 були проведено загальні збори співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Львівська площа», які, на його думку, були проведені з порушенням статуту, на яких може бути прийнято рішення, що стане підставою для зміни правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Львівська площа» та статуту і проведення відповідних реєстраційних дій.

Тобто, суд першої інстанції вірно встановив, що фактичною підставою для подання заяви про забезпечення позову є незгода Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Львівська площа» з рішенням вищого органу управління, яким є загальні збори останнього.

Також заявником не надано доказів стосовно адекватності та співмірності вказаного заходу забезпечення позову заявленим вимогам.

Заява про забезпечення позову не може ґрунтуватися на припущеннях заявника.

Посилання заявника про те, що 12.11.2025 ОСОБА_1 особисто звернулась до Департаменту (Центру) надання адміністративних послуг Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) для внесення змін до відомостей про юридичну особу стосовно зміни установчого документа, керівника та інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою, не може слугувати підставою для вжиття заходів для забезпечення позову.

Посилання скаржника на те, що невжиття заходів забезпечення може унеможливити поновлення порушених прав та інтересів позивача, як правильно зазначив суд першої інстанції, є тільки його припущеннями, які не підтверджуються належними доказами.

Отже, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження того, що незабезпечення позову порушить його права, як юридичної особи, тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду. Наведені скаржником у апеляційній скарзі висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 08.10.2018 у справі №913/257/18, від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, від 15.01.2020 у справі № 915/1912/19, від 11.02.2021 у справі №915/1185/20, є загальними для вжиття заходів забезпечення позову, у той час, як вжиття заходів забезпечення позову (або відмова у такому) залежить від фактичних обставин кожного конкретного господарського спору, і рішення суду першої інстанції цим висновкам не суперечить.

Стосовно клопотання відповідача щодо зловживання позивачем своїми процесуальними правами у зв`язку з затягуванням судового процесу та повернення у зв`язку з цим апеляційної скарги відповідно до ч.3 ст. 43 ГПУ України, колегія суддів вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі (частина друга статті 43 Господарського процесуального кодексу України).

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухваленню законного та обґрунтованого рішення, а також створенню особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав і так само прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом.

Отже, колегія суддів, перевіряючи наявність правових підстав для визнання дій позивача у зв`язку з поданням позову у справі, що розглядається, зловживанням процесуальними правами, виходить з того, що звернення із заявою про забезпечення позов у цьому випадку є реалізацією права на судовий захист в обраний позивачем спосіб.

Суд апеляційної інстанції без дослідження всіх обставин справи в їх сукупності позбавлений можливості достеменно встановити усі обставини, що могли б свідчити про ознаки завідомої безпідставності та штучності цієї заяви, а тому визнання дій позивача зловживанням процесуальними правами в розумінні ч. 2 ст. 43 ГПК України та повернення з цих підстав позовної заяви на стадії підготовчого провадження є обмеженням доступу до правосуддя, порушенням принципів рівності і змагальності.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18.11.2021 №910/4650/21.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду прийнята у відповідності з вимогами процесуального права, підстав її скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Львівська площа» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2025 у справі № 910/7726/25 задоволенню не підлягає. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2025 у справі №910/7726/25 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, 271, ст. 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Львівська площа» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2025 у справі № 910/7726/25 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2025 у справі № 910/7726/25 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на апелянта.

4. Матеріали оскарження ухвали у справі №910/7726/25 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню згідно зі статтею 255, пункту 2 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 26.01.2026 у зв`язку з перебуванням головуючого судді Майданевича А.Г. в період з 13.01.2026 по 23.01.2026 на лікарняному.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді В.В. Сулім

О.М. Коротун