УХВАЛА

м. Київ

27.01.2026Справа № 910/12961/25 (910/363/26)

Господарський суд міста Києва у складі судді Стасюка С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову

в межах справи № 910/12961/25

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Каса народної допомоги" (03038, Україна, місто Київ, вулиця Протасів Яр, будинок 2, ЛІТ. Д, офіс 14; ідентифікаційний код 36284115)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Філософія девелопмента" (01021, місто Київ, вулиця Мечникова, будинок 16 офіс 2/11; ідентифікаційний код 42088061)

про банкрутство

Представники сторін: не викликалися

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою від 06.11.2026 перебуває справа № 910/12961/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Філософія девелопмента".

До Господарського суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову до подання позову, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії наказу Міністерства юстиції України №3030/5 від 07.11.2025 року до набрання рішенням у справі законної сили.

- заборони Офісу протидії рейдерству, Державному підприємству "Національні інформаційні системи", усім органам та суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам прав у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб-підприємців та відокремлених підрозділів юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора у сфері державної реєстрації юридичних осіб, зокрема, Міністерству юстиції України, посадовим особам Міністерства юстиції України чи його територіального органу, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, виконувати наказ Міністерства юстиції України №3030/5 від 07.11.2025 року та будь-які нотаріальні та реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Філософія девелопмента" (01021, місто Київ, вулиця Мечникова, будинок 16 офіс 2/11; ідентифікаційний код 42088061) до набрання рішенням у справі законної сили.

- зупинення дії наказу Міністерства юстиції України №3668/5 від 31.12.2025 року до набрання рішенням у справі законної сили.

- заборони Офісу протидії рейдерству, Державному підприємству "Національні інформаційні системи", усім органам та суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам прав у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб-підприємців та відокремлених підрозділів юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора у сфері державної реєстрації юридичних осіб, зокрема, Міністерству юстиції України, посадовим особам Міністерства юстиції України чи його територіального органу, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, виконувати наказ Міністерства юстиції України №3668/5 від 31.12.2025 року та будь-які нотаріальні та реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Філософія девелопмента" (01021, місто Київ, вулиця Мечникова, будинок 16 офіс 2/11; ідентифікаційний код 42088061) до набрання рішенням у справі законної сили.

- заборони усім органам та суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам прав у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб-підприємців та відокремлених підрозділів юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора у сфері державної реєстрації юридичних осіб, зокрема, Міністерству юстиції України, посадовим особам Міністерства юстиції України чи його територіального органу, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації вчиняти будь-які нотаріальні та реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Філософія девелопмента" (01021, місто Київ, вулиця Мечникова, будинок 16 офіс 2/11; ідентифікаційний код 42088061) до набрання рішенням у справі законної сили.

В обґрунтування звернення до суду з даною заявою заявник вказує, що внаслідок комплексу протиправних реєстраційних дій та враховуючи прийняті накази Міністерства юстиції України № 3030/5 від 07.11.2025 та №3668/5 від 31.12.2025 щодо ТОВ "Філософія девелопмента" (ідентифікаційний код 42088061) у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань наразі містяться наступні відомості: Перелік засновників (учасників) юридичної особи: ОСОБА_2 , громадянство: Україна, Місцезнаходження: АДРЕСА_1 , Розмір частки засновника (учасника): 10000,00 грн.; Інформація про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи: ОСОБА_2 , громадянство: Україна, Місцезнаходження: АДРЕСА_1 . Тип бенефіціарного володіння: Прямий вирішальний вплив Відсоток частки статутного капіталу або відсоток права голосу: 100; Відомості про керівника юридичної особи: ОСОБА_3 (Згідно статуту).

Натомість, як відзначає ОСОБА_1 , він, як законний учасник та кінцевий бенефіціарний власник ТОВ "Філософія девелопмента" був безпідставно позбавлений права власності (корпоративних прав) на частку у статутному капіталі (100%) Товариства для прийняття участі у корпоративному управлінні даним Товариством, а також безпідставно звільнено з посади директора.

У зв`язку з чим, з метою поновлення порушених прав та законних інтересів, як єдиного законного учасника та кінцевого бенефіціарного власника ТОВ "Філософія девелопмента" ОСОБА_1 вимушений звернутися до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами про визнання нечинними та скасування наказів Міністерства юстиції України № 3030/5 від 07.11.2025 та №3668/5 від 31.12.2025; визнання відсутнім у ОСОБА_2 права власності на частку у статутному капіталі (100%) ТОВ "Філософія девелопмента" (ідентифікаційний код 42088061); витребування у ОСОБА_2 частки у статутному капіталі (100%) ТОВ "Філософія девелопмента" (ідентифікаційний код 42088061) на користь ОСОБА_1 ; визнання права власності ОСОБА_1 на частку у статутному капіталі (100%) ТОВ "Філософія девелопмента" (ідентифікаційний код 42088061).

Заявник зазначає, що задоволення вищенаведених позовних вимог переслідує законну мету, а захід із втручання у право особи, яка може набути статус відповідачів є пропорційним визначеній меті та не становитиме надмірного тягаря з урахуванням наведених у заяві обставин, які на переконання заявник підтверджують незаконність набуття корпоративних прав відповідачем та незаконної зміни директора Товариства.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд вказує наступне.

За приписами ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позов. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (ч. 3 ст. 137 ГПК України).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 138 ГПК України встановлено, що заява про забезпечення позову до подання позовної заяви подається за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову (ч. 3 ст. 138 ГПК України).

Тобто, чинний Господарський процесуальний кодекс України, який передбачає порядок забезпечення позову до подання позовної заяви, пов`язує можливість задоволення такої заяви господарським судом до відкриття провадження у справі за наступних умов:

- заходи забезпечення позову відповідають предмету позову, який має намір подати заявник, а невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду;

- заява про забезпечення позову подана до господарського суду, до юрисдикції якого віднесено розгляд позову, який має намір подати заявник;

- заява про забезпечення позову подана до господарського суду з дотриманням правил підсудності, встановлених Господарським процесуальним кодексом України для відповідного позову.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Також передумовою забезпечення позову є обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову, що гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову заявленим позивачем вимогам, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (заявника).

У цих висновках суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 21.12.2021 у справі № 910/10598/21.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13, 15, 74 ГПК України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням, зокрема, того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову права цього учасника (відповідача), а відповідно, чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову у випадку, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом (такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 904/5876/19, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Оскільки ОСОБА_1 має намір звернутися до суду із немайновими позовними вимогами, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Так, в обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що з метою поновлення порушених прав та законних інтересів як єдиного законного учасника та кінцевого бенефіціарного власника ТОВ "Філософія девелопмента" ОСОБА_1 вимушений звернутися до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами про визнання нечинними та скасування наказів Міністерства юстиції України № 3030/5 від 07.11.2025 та №3668/5 від 31.12.2025; визнання відсутнім у ОСОБА_2 права власності на частку у статутному капіталі (100%) ТОВ "Філософія девелопмента" (ідентифікаційний код 42088061); витребування у ОСОБА_2 частки у статутному капіталі (100%) ТОВ "Філософія девелопмента" (ідентифікаційний код 42088061) на користь ОСОБА_1 ; визнання права власності ОСОБА_1 на частку у статутному капіталі (100%) ТОВ "Філософія девелопмента" (ідентифікаційний код 42088061).

Отже, заявник не погоджується з прийнятими наказами та зазначає, що заявлені ним позовні вимоги про скасування наказів направлені на захист його корпоративних прав від незаконних дій відповідача.

Як встановлено судом та вбачається зі змісту даної заяви предметом спору будуть накази Міністерства юстиції України № 3030/5 від 07.11.2025 та №3668/5 від 31.12.2025 щодо ТОВ "Філософія девелопмента" враховуючи прийняття яких, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань наразі містяться наступні відомості: Перелік засновників (учасників) юридичної особи: ОСОБА_2 , громадянство: Україна, Місцезнаходження: АДРЕСА_1 , Розмір частки засновника (учасника): 10000,00 грн.; Інформація про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи: ОСОБА_2 , громадянство: Україна, Місцезнаходження: АДРЕСА_1 . Тип бенефіціарного володіння: Прямий вирішальний вплив Відсоток частки статутного капіталу або відсоток права голосу: 100; Відомості про керівника юридичної особи: ОСОБА_3 (Згідно статуту).

Відтак, дослідивши наведені заявником у заяві обставини та докази в обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що виконання оспорюваних наказів Міністерства юстиції України № 3030/5 від 07.11.2025 та №3668/5 від 31.12.2025 до звернення з даним позовом та під час розгляду справи істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких ОСОБА_1 має намір звернувся з позовом до суду, виходячи з того, що предметом спору між сторонами являтиметься зокрема й вимога про скасування оскаржуваних наказів.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Згідно пп. 3 п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій, а також надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій.

Частина 1 статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" містить перелік підстав для відмови у державній реєстрації. Зокрема, такою підставою вказано: у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії (п. 2 ч. 1 ст. 28).

Отже, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений зокрема Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 915/508/18 від 09.11.2018).

Тобто, вжиття спірних заходів забезпечення позову спрямоване на запобігання імовірним порушенням прав позивача, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Судом досліджено, що заявник належними та допустимими доказами обґрунтував причини звернення із заявою про забезпечення позову до подання позову.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що належними, співмірними та адекватними заходами забезпечення позову у даному випадку будуть такі заходи як:

- заборона Офісу протидії рейдерству, Державному підприємству "Національні інформаційні системи", усім органам та суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам прав у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб-підприємців та відокремлених підрозділів юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора у сфері державної реєстрації юридичних осіб, зокрема, Міністерству юстиції України, посадовим особам Міністерства юстиції України чи його територіального органу, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, виконувати наказ Міністерства юстиції України №3030/5 від 07.11.2025 року та будь-які нотаріальні та реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Філософія девелопмента" (01021, місто Київ, вулиця Мечникова, будинок 16 офіс 2/11; ідентифікаційний код 42088061) до набрання рішенням у справі законної сили;

- заборона Офісу протидії рейдерству, Державному підприємству "Національні інформаційні системи", усім органам та суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам прав у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб-підприємців та відокремлених підрозділів юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора у сфері державної реєстрації юридичних осіб, зокрема, Міністерству юстиції України, посадовим особам Міністерства юстиції України чи його територіального органу, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, виконувати наказ Міністерства юстиції України №3668/5 від 31.12.2025 року та будь-які нотаріальні та реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Філософія девелопмента" (01021, місто Київ, вулиця Мечникова, будинок 16 офіс 2/11; ідентифікаційний код 42088061) до набрання рішенням у справі законної сили;

- заборона усім органам та суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам прав у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб-підприємців та відокремлених підрозділів юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора у сфері державної реєстрації юридичних осіб, зокрема, Міністерству юстиції України, посадовим особам Міністерства юстиції України чи його територіального органу, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації вчиняти будь-які нотаріальні та реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Філософія девелопмента" (01021, місто Київ, вулиця Мечникова, будинок 16 офіс 2/11; ідентифікаційний код 42088061) до набрання рішенням у справі законної сили.

Крім того, суд також відзначає, що такі заходи направлені на збереження існуючого на сьогоднішній день кола суб`єктів спірних правовідносин, що в тому числі, направлено на попередження можливого порушення прав та інтересів інших осіб, що в подальшому у разі задоволення позову, може вплинути на реалізацію ними тих чи інших правомочностей.

Стосовно прав та інтересів інших учасників спору, то слід констатувати, що вжиття зазначених заходів жодним чином не обмежить їх права та законні інтереси як відповідачів, оскільки, такі заходи мають тимчасовий характер та не позбавляють їх конституційних прав на підприємницьку діяльність, отримання доходів, а також не перешкоджають займатись господарською діяльністю як такою взагалі, в той час, як їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

Суд також виходить з того, що вжиття заходів в сукупності свідчать про можливість позивача захистити свої права, за захистом яких він має намір звернувся у цій справі, в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, якщо позов буде задоволено.

При цьому, суд зазначає, що вказані заходи забезпечення позову мають наслідком лише збереження існуючого становища до розгляду справи по суті та ніяким чином не зумовлюють фактичного вирішення спору по суті.

Вказані заходи забезпечення позову безпосередньо пов`язані із предметом розгляду по даній справі, оскільки, спір стосуватиметься визнання нечинними та скасування наказів.

Що стосується вимог заявника про забезпечення позову в частині зупинення дії наказів Міністерства юстиції України №3030/5 від 07.11.2025 та №3668/5 від 31.12.2025, то суд не вбачає підстав для задоволення заяви в цій частині, з огляду на наступне.

За змістом частини першої статті 137 ГПК України серед перелічених цією статтею заходів забезпечення позову відсутній такий захід як зупинення дії наказу Міністерства юстиції України та/або зупинення дії оскаржуваного/заперечуваного акта.

Водночас, положеннями пункту 10 частини першої статті 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Отже, за змістом статті 137 ГПК України (положення частини першої якої містять вичерпний перелік заходів забезпечення позову), якщо сторона просить вжити захід забезпечення позову, що прямо не передбачений цим процесуальним законом (статтею 137 ГПК України), суд на вимогу учасника справи може вжити такий захід забезпечення, що визначений іншим нормативним актом - законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому, не допускається вжиття судом заходу забезпечення позову, який хоча і відповідає змісту позовних вимог, предмету спору, є необхідним з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, однак не передбачений ні процесуальним законом, ні іншим Законом України (міжнародним договором, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України).

Тобто, визначений ч. 1 ст. 137 ГПК України вичерпний перелік видів заходів забезпечення позову може доповнюватися виключно за рахунок певних заходів забезпечення позову, прямо передбачених Законами України або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Зважаючи на те, що Законом України № 1952, зокрема статтею 37 цього Закону, якою врегульовано порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Мінюсту України у сфері державної реєстрації прав, не передбачено такого заходу забезпечення позову як зупинення дії рішень Мінюсту України та його територіальних органів, які приймаються за результатами розгляду відповідної скарги та можуть бути оскаржені до суду, суд вважає, що вжитий такий захід забезпечення позову у виді зупинення дії наказів №3030/5 від 07.11.2025 та №3668/5 від 31.12.2025 не відповідають імперативним положенням ч. 1 ст. 137 ГПК України, оскільки не входить до вичерпного переліку відповідних заходів, встановленого зазначеною процесуальною нормою.

При цьому, суд відзначає, що релевантна правова позиція щодо застосування положень ст. 136, 137 ГПК України - неможливості застосування заходів забезпечення позову, зокрема, шляхом зупинення дії наказу Міністерства юстиції України у спорі щодо оскарження такого наказу, викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 910/4445/21 від 15.07.2022.

Згідно ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

За таких обставин, суд вважає заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову, такою, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову - задовольнити частково.

2. До набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі в межах розгляду справи № 910/12961/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Філософія девелопмента" вжити заходи забезпечення шляхом:

- заборони Офісу протидії рейдерству, Державному підприємству "Національні інформаційні системи", усім органам та суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам прав у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб-підприємців та відокремлених підрозділів юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора у сфері державної реєстрації юридичних осіб, зокрема, Міністерству юстиції України, посадовим особам Міністерства юстиції України чи його територіального органу, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, виконувати наказ Міністерства юстиції України №3030/5 від 07.11.2025 року та будь-які нотаріальні та реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Філософія девелопмента" (01021, місто Київ, вулиця Мечникова, будинок 16 офіс 2/11; ідентифікаційний код 42088061);

- заборони Офісу протидії рейдерству, Державному підприємству "Національні інформаційні системи", усім органам та суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам прав у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб-підприємців та відокремлених підрозділів юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора у сфері державної реєстрації юридичних осіб, зокрема, Міністерству юстиції України, посадовим особам Міністерства юстиції України чи його територіального органу, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, виконувати наказ Міністерства юстиції України №3668/5 від 31.12.2025 року та будь-які нотаріальні та реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Філософія девелопмента" (01021, місто Київ, вулиця Мечникова, будинок 16 офіс 2/11; ідентифікаційний код 42088061);

- заборона усім органам та суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам прав у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб-підприємців та відокремлених підрозділів юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора у сфері державної реєстрації юридичних осіб, зокрема, Міністерству юстиції України, посадовим особам Міністерства юстиції України чи його територіального органу, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації вчиняти будь-які нотаріальні та реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Філософія девелопмента" (01021, місто Київ, вулиця Мечникова, будинок 16 офіс 2/11; ідентифікаційний код 42088061).

3. В іншій частині заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову - відмовити.

4. Дана ухвала набирає законної сили з 27.01.2026, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 27.01.2029.

5. Стягувачем за даною ухвалою є:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

6. Боржниками за даною ухвалою є:

Міністерство юстиції України (01001, місто Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13; ідентифікаційний код 00015622)

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ).

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 27.01.2026 (після повернення з відрядження).

Суддя Стасюк Сергій Васильович