ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м.Черкаси Справа № 925/807/25

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянув справу за позовом Черкаської міської ради, м.Черкаси, вул.Байди Вишневецького,36

до Приватного підприємства "Памір-А", м.Черкаси, вул.Святотроїцька,73

про стягнення 332524,33 грн заборгованості за договором оренди землі,

без участі повноважних представників сторін. Участь представників обов`язковою не визнавалась.

Черкаська міська рада звернулась в Господарський суд Черкаської області із позовом до Приватного підприємства "Памір-А" з вимогою про стягнення 332524,33 грн заборгованості за договором оренди землі від 22.06.2022 (зокрема: 310077,18 грн основний борг/орендна плата за період з 01.08.2023 до 30.04.2025, 22447,15 грн пеня за період з 01.10.2023 до 31.05.2025), а також про відшкодування судових витрат.

Ухвалами суду: від 10.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судове засідання 09.09.2025; від 25.08.2025 задоволено заяву відповідача від 12.08.2025 (вх.суду №11832/25 від 13.08.2025) про участь його представника у судовому засіданні у даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів через систему "EasyCon"; від 09.09.2025 задоволено клопотання відповідача про проведення звірки заборгованості за період з 01.08.2023 до 30.04.2025; проведення судового засідання відкладено на 25.09.2025.

Згідно з поданими сторонами актом звірки від 15.09.2025 по орендній платі за земельні ділянки по провулку Амет-Хана Султана,31/2 Приватним підприємством "Памір-А":

"4. Черкаською міською радою 08.07.2025 подано позов до суду про стягнення заборгованості з орендної плати за землю за період з 01.08.2023 до 30.04.2025 на суму 332524,33 грн, з яких: нараховано орендної плати а сумі 350471,68 грн, нараховано пені 22447,15 грн, сплачено орендної плати в сумі 40394,50 грн;

5. Нарахування орендної плати за період з 01 травня до 31 липня 2025 року після подачі Черкаською міською радою 08.07.2025 позову до суду 55448,72 грн;

5.1. Нараховано пені в 2025 році 0,00 грн;

5.2. Сплачено орендної плати в 2025 році (14 травня 09 вересня) після періоду подачі Черкаською міською радою 08.07.2025 позову до суду 195330,28 грн;

заборгованість відповідача по орендній платі за період з 01.08.2023 до 30.04.2025 становить 332524,33 грн;

переплата по орендній платі за землю після періоду подачі Черкаською міською радою 08.07.2025 позову до суду 15.09.2025 становить 139881,56 грн".

Ухвалою суду від 25.09.2025 в проведенні судового засідання оголошено перерву до 27.10.2025.

Судове засідання 27.10.2025 відкладено на 18.11.2025.

Судове засідання о 14:30 год. 18.11.2025 не відбулось з огляду на відключення у Господарському суді Черкаської області електромережі відповідно до Графіку погодинного відключення електричної енергії по електричних мережах Черкаської області, розробленого ПАТ "Черкасиобленерго" відповідно до команди НЕК "Укренерго" для абонентів першої черги першої підчерги ГПВ, що не дозволило забезпечити участь представників сторін у судовому засіданні в режимі відеоконференції та провести повну технічну фіксацію судового процесу. Судове засідання відкладено на 10:00 год. 09.12.2025.

Судове засідання 09.12.2025 не відбулося у зв`язку з введенням аварійних графіків відключення енергомережі у м.Черкаси та в Господарському суді Черкаської області, що не дозволило забезпечити участь представників сторін у судовому засіданні в режимі відеоконференції та провести повну технічну фіксацію судового процесу. Крім того, відповідачем подано заяву про відкладення судового засідання у зв`язку з хворобою повноважного представника відповідача вх.суду №18268/25 від 08.12.2025. Проведення судового засідання відкладено на 12:00 год. 13.01.2026.

В судове засідання представником відповідача подано письмове пояснення по суті спору вх.суду №542/26 від 13.01.2026. Представник визнає тільки суму основного боргу. В задоволенні вимог про стягнення пені просить відмовити.

Представником позивача подано суду заяву про проведення засідання без його участі вх.суду №561/26 від 13.01.2026.

За результатами судового розгляду судом приєднано до матеріалів справи вступну та резолютивну частину судового рішення без їх проголошення відповідно до приписів ст.ст.233, 240 Господарського процесуального кодексу України

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

Черкаська міська рада своїм рішенням від 13.12.2021 №15-37 надала в оренду на 49 років земельну ділянку комунальної власності приватному підприємству "Памір-А" під розміщення майнового комплексу за адресою: м.Черкаси, пров.Комунальний, 31/2.

Загальна площа земельної ділянки 1,4583 га (три земельні ділянки з кадастровими номерами: площею 1,2984 га кадастровий номер :06:060:0062, площею 0,1246 га, кадастровий номер :06:060:0061, площею 0,0353 га, кадастровий номер :06:060:0060).

Цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних та підсобних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (код КВЦПЗ-11.02)

Між сторонами 22.06.2022 укладено договір оренди землі, який пройшов відповідну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Спору в цій частині немає.

Позивач передав, а відповідач прийняв у користування спірні земельні ділянки.

Річний розмір орендної плати станом на 22.06.2022 становить 148949,88 грн та підлягає індексації, без внесення змін та доповнень до договору.

Розмір плати було проіндексовано, і з 27.06.2022 щомісячний розмір орендної плати становив 13653,74 грн.

З 01.01.2023 розмір орендної плати становив 15701,80 грн щомісячно.

У зв`язку з неналежним виконання зобов`язання відповідачем позивач звертався в Господарський суд Черкаської області з позовом про стягнення боргу по сплаті орендної плати за користування спірними ділянками комунальної власності за період з 27.06.2022 до 31.07.2023.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 23.01.2024 у справі №925/1423/23 позовні вимоги Черкаської міської ради задоволені повністю та присуджено до стягнення заборгованість в сумі 281365,13 грн за спірний період на користь власника землі Черкаської міської ради.

Судом в рішенні вже дана правова оцінка взаємовідносинам сторін та повторно не потребує доказуванню приписи п.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Наступний період стягнення заборгованості з орендної плати заявлений позивачем з 01.08.2023 по 30.04.2025 в сумі 310077,18 грн (350471,68 грн боргу 40394,50 грн оплати за цей період) що є предметом спору. Позивачем було враховано проведення індексації грошової оцінки землі станом на 01.01.2024 (16502,59 грн щомісячно) та станом на 01.01.2025 (18482,90 грн щомісячно). Позивачем також врахована часткова оплата заборгованості з оренди землі.

На суму заборгованості позивач нараховує до стягнення 22447,15 грн пені за період з 01.10.2023 по 31.05.2025, з посиланням на п.14 Договору.

Ухилення відповідача від сплати боргу та нарахованих санкцій стали причиною звернення позивача в Господарський суд Черкаської області з позовом за захистом порушеного права та примусового стягнення заборгованості.

Представник позивача вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Відповідач вимоги заперечив, подано відзив на позов. Проведено звірку заборгованості з позивачем за спірний період і часткове погашення боргу. Представник відповідача визнає лише суму основного боргу 192642,77 грн і в задоволенні решти вимог просить відмовити, в тому числі з обставин незаконного заволодіння третіми особами корпоративними правами відповідача (підтверджено рішенням Господарського суду Черкаської області від 13.02.2025 у справі №925/1078/23) та неможливістю здійснювати господарську діяльність протягом тривалого періоду розгорнуте письмове пояснення від 13.01.2026 вх.суду №542/25 від 13.01.2026.

Оцінюючи пояснення позивача та докази сторін у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Відповідно до ст.36 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням режиму воєнного стану та ймовірності повітряної тривоги в місті Черкаси у Господарському суді Черкаської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи.

Справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Суд відзначає, що у п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантується "процесуальна" справедливість, тобто змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) "Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece" від 06.07.2010 №54111/07).

Сторони на момент виконання спірного договору (2023-2025 роки) є суб`єктами господарювання на ринку орендних відносин та супутніх послуг, самостійними юридичними особами з присвоєнням ідентифікаційного коду, визначенням видів діяльності, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст.93 Цивільного кодексу України.

Суд також враховує, що позивач є органом місцевого самоврядування, діяльність якого регламентована приписами Конституції України та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Відповідно до приписів ст.19 Конституції України орган влади може діяти лише в спосіб, визначений Законом, і не інакше.

Позивач правомірно звернувся в Господарський суд Черкаської області за суб`єктним складом та наявністю господарських відносин між сторонами.

Позов заявлено про стягнення з відповідача 310077,18 грн основної заборгованості за договором оренди землі від 22.06.2022 (а.с.11-16) за період з 01.08.2023 по 30.04.2025. На суму заборгованості позивачем нараховано 22447,15 грн за прострочення грошового зобов`язання відповідачем за період з 01.10.2023 по 31.05.2025 (один рік і сім місяців, а.с.31).

Відповідно до положень ст.ст.6, 11, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах письмового двостороннього строкового консенсуального оплатного договору оренди землі від 22.06.2022, договір не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним, не розірваний сторонами та є дійсним на момент спірних правовідносин. Суд враховує презумпцію правомірності правочину (приписи ст.204 Цивільного кодексу України). Сам договір не поставлений сторонами під сумнів.

Договір відповідає приписам гл.58 Цивільного кодексу України та нормам Закону України "Про оренду землі" як оренда земельної ділянки комунальної власності. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (чинний на період спірних відносин).

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли господарські правовідносини на підставі договору.

Відповідно до Цивільного кодексу України:

п.1 ч.2 ст.11. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини;

ч.1, 2 ст.509. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу;

ст.525. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом;

ст.526. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;

ст.530. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства;

ст.599. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином;

ст.610. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання);

ст.611. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом;

ст.629. Договір є обов`язковим для виконання сторонами;

Згідно із Господарським кодексом України:

ст.193. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

На вимогу суд між сторонами проведена звірки заборгованості за спірний період від 15.09.2025 по орендній платі за земельні ділянки по провулку Амет-Хана Султана,31/2 Приватним підприємством "Памір-А":

заборгованість відповідача по орендній платі за період з 01.08.2023 до 30.04.2025 становить 332524,33 грн;

переплата по орендній платі за землю після періоду подачі Черкаською міською радою 08.07.2025 позову до суду 15.09.2025 становить 139881,56 грн".

Судом встановлена відсутність доказів оплати за використання спірних ділянок комунальної власності в сумі 192642,77 грн, що є предметом спору. Вимога підлягає до задоволення. Провадження в частині стягнення з відповідача 139881,56 грн основного боргу належить закрити за відсутністю предмету спору з посиланням на п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо вимоги про стягнення пені. Позивач з посиланням на п.14 договору (а.с.11 зворот), приписи ст.ст.546, 549 Цивільного кодексу України заявляє до стягнення 22447,15 грн пені за період з 01.10.2023 по 31.05.2025 (строк понад півтора року). Договір про забезпечення виконання зобов`язання у виді пені укладено в письмовому виді.

Судом перевірено математичний розрахунок позивача (а.с.31) за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу "Еліт: Ліга Закон". Суд не погоджується з підходом позивача щодо нарахування та стягнення пені з відповідача за прострочення грошового зобов`язання по внесенню плати за землю, оскільки Суд враховує законодавче обмеження нарахування пені протягом 6 місяців з моменту порушення зобов`язання та бере до уваги лише період з 01.10.2023 по 31.03.2024 року приписи п.6 ст.232 Господарського кодексу України (чинний на момент спірних відносин). Задоволенню підлягає вимога про стягнення 2693,67 грн пені з урахуванням суми боргу, періоду прострочення та облікової ставки НБУ за спірний період. В решті вимог належить відмовити з мотивів необґрунтованості та безпідставності.

Підсумовуючи викладене з оцінкою поданих доказів в їх сукупності, суд переконаний, що у суду наявні правові підстави для часткового задоволення позовних вимог, оскільки вимоги позивача ґрунтуються на первинних належних доказах грошової заборгованості відповідача щодо своєчасного та повного внесення орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності під об`єктом нерухомості відповідача.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст.ст.74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Обґрунтування належності способу захисту у спірних правовідносинах

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань).

Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (п.5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16).

Водночас під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Суд при прийнятті рішення також враховує та розділяє правові висновки, викладені в Постанові КЦС ВС від 21.08.2024 №462/7300/20 (61-3945св24): виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності, розумності, суд керується аксіомою цивільного судочинства: "PLACUIT IN OMNIBUS REBUS PRAECIPUUM ESSE IUSTITIAE AEQUITATISQUE QUAM STRICTI IURIUS RATIONEM" яка означає "у всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права". Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляд кожної конкретної справи.

Суд враховує правові висновки постанови КЦС ВС від 23.10.2024 у справі №753/25081/21 (61-8693св), що цивільна справа має бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів а також правдивості твердження заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру.

За вказаних обставин суд вважає, що позивачем доведено порушення свого права відповідачем, тому позов належить задовольнити частково, в сумі 192642,77 грн основного боргу та 2693,67 грн пені. В решті вимог позивачеві належить відмовити з мотивів безпідставності, необґрунтованості та недоведеності вимог.

Законом України №475/97 від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу ст.9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

Відповідно до п.3 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у разі часткового задоволення позовних вимог покладаються на відповідача за мінімальною ставкою 3028,00 грн.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимог задовольнити частково.

1.1. Стягнути з Приватного підприємства "Памір-А", м.Черкаси, вул.Святотроїцька,73 (фактична адреса м.Черкаси, провул.Султана Амет-хана, 31/2), ) на користь міського бюджету м.Черкаси через Черкаську міську раду, м.Черкаси, вул.Б.Вишневецького,36 (рахунок: UA0023759; одержувач платежу: ГУК у Черк.обл./тг м.Черкаси/18010600; ; Банк: Казначейство України (ЕАП); призначення платежу орендна плата за землю з юридичних осіб) 192642,77 грн заборгованості за договором оренди землі та 2693,67 грн пені.

1.2. Стягнути з Приватного підприємства "Памір-А", м.Черкаси, вул.Святотроїцька,73 (фактична адреса м.Черкаси, провул.Султана Амет-хана, 31/2), на користь Департаменту фінансової політики Черкаської міської ради (м.Черкаси, вул.Байди Вишневецького,36, ідентифікаційний код 38764629, рахунок: UA0086317; банк отримувача: Держказначейська служба України, м.Київ; отримувач: Департамент фінансової політики Черкаської міської ради) 3028,00 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

2. Провадження в частині стягнення решти 139881,56 грн основного боргу - закрити.

3. В задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення пені відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано 26.01.2026.

Суддя Г.М.Скиба