УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

19.01.2026Справа №910/219/26

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Волейків" (04112, м. Київ, вул. Степана Руданського, буд. 3-А; ідентифікаційний код 43114516)

про визнання недійсним рішень загальних зборів та стягнення моральної шкоди у розмірі 250 000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Волейків", в якому просить суд:

1) визнати недійсними рішення загальних зборів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Волейків", оформлені Протоколом №2024-1 від 02.06.2024;

2) стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Волейків" відшкодування моральної шкоди у розмірі 250 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує, що її не було повідомлено скликання на 02.06.2024 загальних зборів співвласників, про підстави скликання таких зборів, про склад ініціативної групи, яка скликала загальні збори, про порядок денний (невідповідність питань порядку денного в оголошенні про скликання зборів порядку денному в протоколі загальних зборів), а також що Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Волейків" не було забезпечено прозорість підрахунку голосів та не було оприлюднено Протокол №2024-1 від 02.06.2024, прийняті на зборах рішення.

Посилаючись на численні порушення під час проведення загальних зборів та фіксації результатів голосування, а також на неповідомлення її про результати голосування / прийняті рішення, ОСОБА_1 стверджує про наявність правових підстав для визнання недійсними таких рішень загальних зборів.

Дослідивши подані матеріали, суд дійшов до висновку, що вказаний позов підлягає залишенню без руху, оскільки позовну заяву подано без додержання вимог п. 5 ч. 3 ст. 162, п. 1 ч. 1 ст. 164, п. 2 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Частиною 7 статті 42 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника) (абз. 2 ч. 8 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України).

Вказані приписи норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Отже, оскільки ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом в паперовій формі, то відповідно остання повинна була надати докази направлення даного позову Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Волейків" листом з описом вкладення.

На підтвердження виконання наведених приписів господарського процесуального закону позивачем було додано до позовної заяви фіскальний чек відділення поштового зв`язку від 28.10.2025.

Суд звертає увагу позивача, що поштова квитанція про прийняття поштових відправлень є розрахунковим документом відділення поштового зв`язку, який підтверджує надання (оплату) послуг поштового зв`язку, а тому в силу ст. 75 Господарського процесуального кодексу України не може вважатись належним доказом направлення позову відповідачу.

Відтак, матеріали позову ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Волейків" про визнання недійсним рішень загальних зборів та стягнення моральної шкоди у розмірі 250 000,00 грн не містять належних доказів виконання позивачем вимог п. 1 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України щодо надсилання відповідачу копії позовної заяви.

Пунктом 5 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Зміст позовної заяви не містить жодного обґрунтування (навіть жодної згадки) вимоги про стягнення моральної шкоди. Фактично вперше та одноразово згадується вимога про стягнення моральної шкоди лише в прохальній частині позовної заяви, що свідчить про недотримання вимог п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви ставки судового збору встановлюються у таких розмірах:

- майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" станом на 01.01.2025 прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб становить 3 028,00 грн.

Так, ОСОБА_1 у своїй позовній заяві заявлено одну немайнову вимогу - про скасування рішень загальних зборів та одну майнову вимогу - про стягнення моральної шкоди у розмірі 250 000,00 грн.

Частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відтак, ОСОБА_1 повинна була сплатити за подання даної позовної заяви до господарського суду судовий збір у загальному розмірі 6 778,00 грн (3 028,00 грн за немайнову вимогу + 250 000,00 грн х 0,015 за майнову вимогу).

Однак, позивачем до матеріалів позовної заяви не надано жодних доказів на підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Натомість, позивачем долучено до позовної заяви клопотання про звільнення її від сплати судового збору.

В обґрунтування свого клопотання позивач зазначає, що вона звільняється від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", а також, що розмір судового збору, який підлягає сплаті за звернення до суду із даним позовом, перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік.

Щодо доводів позивача про необхідність застосування ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", то суд відзначає, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №462/2646/17 (провадження № 11-1272апп18) зазначено, що правовідносини між власником нерухомого майна у житловому будинку та ОСББ, яке створене у тому ж будинку, найбільш подібні до спорів, пов`язаних із діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (пункт 3 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України). Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №813/6286/15 (провадження № 14-576апп18), від 02.10.2019 у справі №501/1571/16-ц (провадження № 14-472цс19).

Отже, спір у даній справі не стосується споживання фізичною особою товарів/послуг, а відноситься до спорів, пов`язаних із діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, а відтак до спірних правовідносин не підлягають застосуванню приписи Закону України "Про захист прав споживачів".

До того ж спори, предметом яких є захист прав споживачів - фізичних осіб, не належать до господарської юрисдикції.

Щодо доводів позивача, що розмір судового збору, який підлягає сплаті за звернення до суду із даним позовом, перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік, суд зазначає наступне.

На підтвердження наведених доводів позивачем було долучено до клопотання відомість з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 28.07.2025 за період з січня по грудень 2024 року, згідного якого у 2024 році ОСОБА_1 було отримано дохід в загальному розмірі 121 294,92 грн.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір").

Використання законодавцем при формулюванні наведених норм слова "може" свідчить про право суду, а не обов`язок зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк у разі якщо розмір судового збору, який підлягає сплаті за звернення до суду із даним позовом, перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік.

Розглядаючи клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, суд виходить з наступного.

По-перше, вимога про відшкодування моральної шкоди у розмірі 250 000,00 грн, за яку підлягав сплаті судовий збір у розмірі 3 750,00 грн, не має жодного мотивування у змісті позовної заяви, а згадується лише у прохальній частині.

Зокрема з позовної заяви не вбачається за можливе визначити чому позивачем заявлено саме такий розмір моральної шкоди, а не 50 000,00 грн, як було нею заявлено у позові до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Волейків" в межах справи №761/48027/24.

Прикметним також є те, що заявлення вимоги про стягнення моральної шкоди в тому ж самому розмірі як у справі №761/48027/24, чи навіть в чотири рази більшому, не зумовило б перевищення розміру судового збору 5 відсотків розміру річного доходу ОСОБА_1 за 2024 рік (121 294,92 грн х 0,015 = 6 064,75 грн).

По-друге, даний позов поданий ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 31.12.2025 та надійшов до Господарського суду міста Києва 12.01.2026, в той час як позивач надала відомості про доходи у 2024 році. Тобто станом на дату вирішення даного клопотання у суду наявні відомості про доходи ОСОБА_1 , які були отримані позивачем більш як 12 місяців тому.

При цьому, із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 28.07.2025 за період з січня по грудень 2024 року вбачається, що дохід позивачку у другій половині 2024 року значно збільшився в порівнянні із першим півріччям (на противагу щомісячному доходу в середньому розмірі 5,2 тисячі гривень січні-травні 2024 року, позивачка протягом червня грудня 2024 року отримувала середній дохід у розмірі 13,6 тисяч гривень). У суду відсутні підстави для висновку, що у 2025 році позивачкою одержувались доходи в меншому розмірі, ніж у 2024 році.

Керуючись наведеним у сукупності та реалізовуючи своє диспозитивне право, суд вирішив відмовити позивачу у задоволенні клопотання про звільнення її від сплати судового збору.

При цьому, суд звертає увагу позивачки, що остання не позбавлена можливості звернутись до суду із повторним клопотанням про звільнення від сплати судового збору за умови усунення недоліків позовної заяви та подання відомостей про доходи за 2025 рік, з яких вбачатиметься, що розмір судового збору, який підлягає сплаті за звернення до суду із даним позовом, перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за 2025 рік.

У разі якщо розмір судового збору, який підлягає сплаті за звернення до суду із даним позовом, - 6 778,00 грн не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за 2025 рік, то ОСОБА_1 повинна подати до суду докази сплати судового збору у вказаному розмірі.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд відзначає, що з метою усунення встановлених недоліків позивач має надати суду належні докази направлення відповідачу копії позовної заяви листом з описом вкладення та навести мотивування (викласти обставин, якими позивач обґрунтовує свою вимогу; зазначити докази, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову) вимоги про стягнення моральної шкоди. Також ОСОБА_1 повинна подати до суду докази сплати судового збору у розмірі 6 778,00 грн або ж подати клопотання про звільнення її від сплати судового збору, у разі якщо розмір судового збору, який підлягає сплаті за звернення до суду із даним позовом, перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за 2025 рік.

За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Волейків" про визнання недійсним рішення загальних зборів та стягнення моральної шкоди у розмірі 250 000,00 грн підлягає залишенню без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст.ст. 12, 77, 176, 181, 234, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Волейків" про визнання недійсним рішень загальних зборів та стягнення моральної шкоди у розмірі 250 000,00 грн залишити без руху.

2. Зобов`язати ОСОБА_1 протягом п`яти робочих днів з дня вручення даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду:

- належних доказів направлення Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Волейків" копії позовної заяви та копій доданих до неї документів - опису вкладення у поштове відправлення на адресу місцезнаходження відповідача;

- мотивування вимоги до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Волейків" про стягнення моральної шкоди у розмірі 250 000,00 грн (викласти обставин, якими позивач обґрунтовує свою вимогу; зазначити докази, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову);

- доказів сплати судового збору у розмірі 6 778,00 грн або ж подання клопотання про звільнення від сплати судового збору, у разі якщо розмір судового збору, який підлягає сплаті за звернення до суду із даним позовом, перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за 2025 рік.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду

Суддя Р.В. Бойко