РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2026Справа № 910/13091/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРІКС»

про стягнення 1 351 803,85 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшов позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРІКС» про стягнення 1 351 803,85 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано невиконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленої позивачем теплової енергії за договором № 331098-01 на постачання теплової енергії від 10.02.2020 за жовтень 2021 року, а також послуги з постачання теплової енергії та плати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії за період з 11.2021 по 06.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2025 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позову.

04.11.2025 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 відкрито провадження у справі № 910/13091/25, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання). Встановлено відповідачу строк для подання до суду відзиву на позовну заяву, заперечень, а позивачу - строк для подання відповіді на відзив.

Ухвала про відкриття провадження у справі № 910/13091/25 від 10.11.2025 була доставлена сторонам до їх електронних кабінетів у системі Електронний Суд, що підтверджується наявними у справі повідомленнями, а тому суд належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення сторін про розгляд справи та, зокрема, відповідача про його право подати відзив на позовну заяву.

Станом на момент ухвалення даного рішення від відповідача письмового відзиву на позовну заяву до суду не надходило, як і не надходило будь-яких заяв чи клопотань по справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 1693 від 27.12.2017 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго».

Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 591 від 10.04.2018 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Згідно з п. 2.2.1 Статуту КП «Київтеплоенерго» предметом діяльності підприємства є надання комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, постачання та розподілу електричної енергії.

Отже, з 01.05.2018 постачання теплової енергії здійснює КП «Київтеплоенерго».

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.08.2019 № 176435262, Товариство з обмеженою відповідальністю «АРІКС» є власником нежитлової будівлі загальною площею 494,1 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Гончара Олеся, буд. 71.

10.02.2020 між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (надалі - позивач, КП «Київтеплоенерго», теплопостачальна організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АРІКС» (надалі - відповідач, ТОВ «АРІКС», абонент) укладено Договір на постачання теплової енергії № 331098-01 (надалі - Договір) предметом якого є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії, на умовах передбачених цим договором.

При виконанні умов договору, а також вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися тарифами, затвердженими у встановленому порядку, Положенням про Держенергонагляд, Правилами користування тепловою енергією, Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж (надалі - Правил), нормативними актами з питань користування та розрахунків за енергоносії, чинним законодавством України (п. 2.1 Договору).

Згідно з пп. 2.2.1 п. 2.2 Договору КП «Київтеплоенерго» зобов`язується: постачати теплову енергію на потреби: опалення та вентиляції - в період опалювального сезону в кількості та в обсягах згідно з Додатком № 1 до цього Договору.

Підпунктом 2.3.2 п. 2.3 Договору на відповідача покладено обов`язок щодо виконання умов та порядку оплати в обсягах і терміни, які передбачені у Додатку № 4 до Договору.

Додатком № 4 до Договору є Порядок розрахунків за теплову енергію, згідно з п. 3 якого відповідач щомісяця з 12 по 15 число має самостійно отримувати в ЦОК за адресою: пр-т Повітрофлотський, буд. 58: облікову картку фактичного споживання теплової енергії за звітний період; акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки повертає в ЦОК); акт виконаних робіт.

Відповідно до п. 2 додатку № 4 до договору абонент до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує теплопостачальній організації вартість заявленої у договору кількості теплової енергії на розрахунковий період, з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця. Оплата заборгованості минулих періодів зараховується першочергово.

Відповідно до п. 1 додатку 3 до договору розрахунки з абонентом за відпущену теплову енергію теплопостачальною організацією проводяться згідно з тарифами на теплову енергію, затвердженими відповідним органом у встановленому законодавством порядку, для КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» а саме: за кожну відпущену Гігакалорію (1 Гкал/грн.) для потреб опалення без урахування ПДВ - 1511,40 грн.

Пунктом 3 додатку 3 до договору передбачена можливість зміни тарифів.

Додатком № 8 до Договору є Довідка щодо об`єкту, опалення якого здійснюється від теплових мереж теплопостачальної організації, який знаходиться за адресою: вул. О. Гончара, 71 (прим. 4, 5), номер особового рахунку: 331098-01.

11.02.2020 між сторонами укладено Додаткову угоду до Договору, відповідно до якої постачання теплової енергії здійснюється до нежитлових приміщень 1, 2, 3, 4, 5, 6 за адресою: вул. О.Гончара, 71, м. Київ.

Відповідно до п. 8.1. Договору він набуває чинності з 01.05.2018 та діє до 15.04.2020. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення його строку дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п. 8.4. Договору).

Звертаючись із даним позовом до суду, позивач зазначив, що ним належним чином поставлялась відповідачу теплова енергія відповідно до умов Договору, однак, відповідач своєчасно не вносив плату за поставлену теплову енергію у повному обсязі, в результаті чого за період з 10.2018 по 04.2025 (фактичні нарахування за жовтень 2021) утворилась заборгованість у розмірі 7 747,63 грн, яку заявлено до стягнення за даним позовом. Крім того, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача за прострочення оплати інфляційні втрати у розмірі 3 667,18 грн та 3% річних у розмірі 833,52 грн.

Водночас, позивач зазначав, що з набранням чинності Закону України від 03.12.2020 року №1060 «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг», внесені зміни до організації моделі договірних відносин з виконавцем послуг, а саме запроваджено укладання публічного договору приєднання.

З усіма фізичними або юридичними особами, які є власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, які протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, вважаються укладеними публічні договори приєднання за формою, встановленими Правилами затвердженими постановою КМУ від 21.08.2019 №830, з урахуванням змін, внесених КМУ від 08.09.2021 №1022.

Так, позивачем 30.09.2021 на своєму офіційному веб-сайті (https://kte.kmda.gov.ua/) було опубліковано текст Договору про надання послуги з постачання теплової енергії за формою, встановленими Правилами затвердженими постановою КМУ від 21.08.2019 року №830, з урахуванням змін, внесених КМУ від 08.09.2021 року №1022.

Як вказує позивач, відповідачем не було прийнято рішення про вибір моделі договірних відносин та не укладено з позивачем відповідного індивідуального договору про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, а тому Договір про надання послуги з постачання теплової енергії між КП «Київтеплоенерго» та ТОВ «АРІКС» вважається укладеним, а відповідачу присвоєно особовий рахунок № 10101.

КП «Київтеплоенерго» стверджує, що відповідач свої зобов`язання з оплати вартості спожитої послуги з постачання теплової енергії не виконував належним чином, у зв`язку з чим у нього за період з 11.2021 по 06.2025 утворилася заборгованість у розмірі 1 044 442,07 грн. Вказану суму боргу, а також нараховані за прострочення виконання грошових зобов`язань інфляційні втрати у розмірі 231 582,77 грн, 3% річних у розмірі 58 852,97 грн та пеню у розмірі 3 232,76 грн заявлено до стягнення з ТОВ «АРІКС» за даним позовом.

Крім того, позивач із посиланням на ч. 1 ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказав про існування у відповідача обов`язку зі сплати позивачу комунальної послуги з абонентського обслуговування постачання теплової енергії за період 11.2021-06.2025 у розмірі 1 444,95 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно зі ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України (у чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин редакції) за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається (ч. 2 ст. 275 ГК України).

Згідно із ч. ч. 6, 7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

В силу приписів ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (ч. 2 ст. 714 ЦК України).

Згідно зі ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Окрім того, відносини між позивачем та відповідачем регулюються спеціальним законодавством у сфері енергопостачання, а саме Законом України «Про теплопостачання» та Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 (надалі - Правила).

Частинами 4, 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу теплової енергії. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 3 Правил передбачено, що споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Відповідно до п. 40 Правил споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

На підтвердження надання послуг з постачання теплової енергії за Договором на суму 7747,63 грн, позивачем долучено до матеріалів справи Акт № 20/515 про обстеження систем центрального опалення (ЦО) та гарячого водопостачання (ГВП) нежитлових приміщень в житловому будинку від 05.02.2020, Акт № 110110/07/261 про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи від 11.07.2018, Акти перевірки стану вузла обліку теплової енергії споживача № 19/4478 від 17.09.2019, № 20/5418 від 12.09.2020, № 21/6118 від 28.09.2021, корінці нарядів на включення та відключення будинку на опалювальний сезон, облікові картки за жовтень та грудень 2021 року, акти приймання-передавання товарної продукції за жовтень та грудень 2021 року, рахунок-фактуру від 30.06.2025 № 331098-01/2025-6, Акт звіряння розрахунків за теплову енергію від 30.06.2025.

Як зазначає позивач, у зв`язку зі встановленням під час розрахунку обсягів заборгованості з різниці в тарифах по категорії споживачів «Інші» перевищення фактичних нарахувань згідно зі встановленими тарифами з урахуванням постанови КМУ від 10.11.2021 № 1209 над фактичними витратами, КП «Київтеплоенерго» виконало перерахунок коефіцієнтів зміни розміру нарахувань за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для категорії споживачів «Інші» із застосування щомісячної середньозваженої фактичної вартості природного газу за одиницю продукції. Таким чином, у грудні 2021 року здійснено перерахунок за жовтень 2021 року.

Відтак, позивачем визначено суму заборгованості відповідача за жовтень 2021 року у розмірі 7 747,63 грн.

Суд зазначає, що акти приймання-передавання товарної продукції за спірний період підписані тільки з боку позивача.

Водночас, доказів належного виконання відповідачем умов п. 3 Додатку № 4 до Договору матеріали справи не містять, як і не містять доказів мотивованої відмови споживача від підписання таких актів або ж заперечень щодо відомостей відображених у облікових картках фактичного споживання теплової енергії.

Таким чином, факт відсутності підписаних сторонами актів приймання-передавання товарної продукції не є підставою для висновку про невиконання позивачем своїх зобов`язань щодо постачання теплової енергії.

Отже, суд дійшов висновку про позовні вимоги про стягнення з відповідача 7 747,63 грн заборгованості є обґрунтованими та такими, що не спростовані відповідачем, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання (якщо інший розмір таких процентів не встановлений, зокрема, договором).

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних у розмірі 833,52 грн та інфляційних втрат у розмірі 3 667,18 грн за прострочення виконання зобов`язання за отриману теплову енергію за Договором на суму боргу 7747,63 грн за період прострочення з 01.10.2021 по 30.06.2025, суд встановив, що позовні вимоги на вказані суми підлягають задоволенню, оскільки розрахунки позивачем здійснені правильно.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за період з 11.2021 по 06.2025 у розмірі 1 044 442,07 грн, суд зазначає таке.

З набранням чинності Закону України від 03.12.2020 року №1060 «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг», внесені зміни до організації моделі договірних відносин з виконавцем послуг, а саме запроваджено укладання публічного договору приєднання.

З усіма фізичними або юридичними особами, які є власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, які протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, вважаються укладеними публічні договори приєднання за формою, встановленими Правилами затвердженими постановою КМУ від 21.08.2019 №830, з урахуванням змін, внесених КМУ від 08.09.2021 №1022.

Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Відповідно до абз. 1, 2 ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Як було вище встановлено, відповідач є власником нежитлових приміщень за адресою: вул. О. Гончара, 71, м. Київ.

30.09.2021 позивачем на офіційному веб-сайті Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (https://kte.kmda.gov.ua/) було опубліковано текст Договору про надання послуги з постачання теплової енергії за формою, встановленими Правилами затвердженими постановою КМУ від 21.08.2019 року №830, з урахуванням змін, внесених КМУ від 08.09.2021 року №1022.

Тож в силу вимог ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» такий договір вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

Як зазначив позивач та не спростував відповідач, останній не прийняв рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклав з виконавцем комунальної послуги (позивачем) відповідний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Крім того, позивач у своєму позові зазначив, що ним було розміщено повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах у приміщеннях ЦОК та/або рахунках на оплату послуг в приміщеннях ЦОК.

Враховуючи вищевикладені обставини, у силу прямих приписів законодавства між позивачем та ТОВ «АРІКС», як власником нежитлових приміщень за адресою: вул. О. Гончара, 71, м. Київ, - укладений публічний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, за яким відповідачу присвоєно особовий рахунок № 10101.

Як встановлено зі змісту публічного договору про надання послуги з постачання теплової енергії, розміщеного на сайті КП «Київтеплоенерго», виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором (п. 5 договору).

Відповідно до п. 7 вказаного договору виконавець забезпечує постачання теплоносія з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно з п. 8 договору про надання послуги з постачання теплової енергії виконавець забезпечує постачання теплової енергії у відповідній кількості та якості згідно з вимогами пунктів 5 і 6 цього договору до межі зовнішніх інженерних мереж постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку (індивідуального (садибного) будинку).

За змістом п. 11 вказаного договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315 (далі - Методика розподілу).

Відповідно до п. 30 зазначеного договору споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:

плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 71, ст. 2507), - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця.

Вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця (п. 31 договору про надання послуги з постачання теплової енергії).

Згідно з умовами п. 32 вказаного договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця.

Відповідно до п. 34 договору про надання послуги з постачання теплової енергії споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Так, на підтвердження своїх позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з 11.2021 по 06.2025 у загальному розмірі 1 044 442,07 грн позивачем надано суду: рахунок на оплату послуг з постачання теплової енергії від 30.06.2025 № 10101/06/2025/2, акти надання послуг з постачання теплової енергії з листопада 2021 року по червень 2025 року, корінці нарядів на включення та відключення, акти перевірки стану вузла комерційного обліку теплової енергії споживача від 06.09.2022, від 28.06.2023, від 09.12.2023, від 19.08.2024 та від 09.01.2025, розрахунок заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з 11-21 по 06.2025, Акт звіряння взаєморозрахунків за послуги з постачання теплової енергії за період з 11.2021 по 06.2025.

Зазначені вище акти надання послуг з постачання теплової енергії, а також Акт звіряння взаєморозрахунків за послуги з постачання теплової енергії за період з 11.2021 по 06.2025 підписані лише позивачем та підпису з боку відповідача не містять.

Водночас, судом встановлено, що перераховані вище документи, які надані позивачем на підтвердження обставин надання відповідачу послуг з постачання теплової енергії у період з листопада 2021 року по червень 2025 року, стосуються теплопостачання об`єкта за іншою адресою (м. Київ, вул. О.Гончара,75), аніж та, за якою зареєстрований відповідач (м. Київ, вул. О.Гончара,71).

Будь-яких доказів, які б підтверджували перебування у власності відповідача приміщень за адресою м. Київ, вул. О.Гончара, 75 позивачем не надано.

Крім того, суд зазначає, що матеріали справи не містять жодного документа, який би підтверджував визначені у актах надання послуг з постачання теплової енергії обсяги спожитої теплової енергії у спірний період, зокрема, відсутні облікові картки. Відсутні і корінці нарядів щодо включення та відключення житлового будинку до/від теплопостачання саме за адресою: м. Київ, вул. О.Гончара, 71.

Також суд зазначає, що не може прийняти в якості належних доказів на підтвердження виникнення у відповідача обов`язку із оплати коштів за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії у розмірі 1444,95 грн надані позивачем акти виконання робіт з плати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії за період з 11.2021 по 06.2025, рахунок на оплату та акт звіряння взаєморозрахунків плати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії за період з 11.2021 по 06.2025, які складені та підписані в односторонньому порядку позивачем, з аналогічних підстав щодо невідповідності зазначеної у них адреси теплопостачання зареєстрованій адресі місцезнаходження нежитлового приміщення відповідача.

Жодних інших доказів на підтвердження обсягу та вартості спожитої відповідачем теплової енергії саме за адресою: м. Київ, вул. О.Гончара, 71 матеріали справи не містять.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

Оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження постачання теплової енергії до належного відповідачу приміщення за адресою: м. Київ, вул. О.Гончара, 71 та доказів обліку спожитої відповідачем теплової енергії, встановити наявність у відповідача боргу за період з 11.2021 по 06.2025 є неможливим.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРІКС» в частині стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 1 044 442,07 грн та стягнення плати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії за період з 11.2021 по 06.2025 у розмірі 1 444,95 грн необґрунтовані, документально не підтверджені, а отже, задоволенню не підлягають, як і не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення інфляційних втрати у розмірі 231 582,77 грн, 3% річних у розмірі 58 852,97 грн та пені у розмірі 3 232,76 грн, оскільки є похідними від основного зобов`язання, у задоволенні якого відмовлено.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені обставини та вищенаведені висновки суду, позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АРІКС» (вул. О.Гончара, 71, м. Київ, 01054; ідентифікаційний код 32960452) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (площа Івана Франка, 5, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код 40538421) заборгованість за теплову енергію за жовтень 2021 року у розмірі 7747,63 грн, інфляційні втрати у розмірі 3667,18 грн, 3% річних у розмірі 833,52 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 184,52 грн.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання та підписання повного рішення: 26.01.2026.

Суддя Т. Ю. Трофименко