УХВАЛА

про продовження строку підготовчого провадження та

відкладення підготовчого засідання

м. Київ

19.01.2026справа № 910/16322/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/16322/24

за позовом Заступника керівника Вараської окружної прокуратури Лиса Олександра Анатолійовича (м-н Будівельників, 1, м. Вараш, Рівненська обл., 34400; ідентифікаційний код ) в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Поліського округу (вул. Л. Качинського, 12, м. Житомир, 10014; ідентифікаційний код 42163803)

до Державного агентства лісових ресурсів України (вул. Шота Руставелі, 9 а, м. Київ, 01023; ідентифікаційний код 37507901) та

Товариства з обмеженою відповідальністю «Беркут Ягд» (вул. Соборна, 40, с. Озерці, Вараський район, Рівненська обл., 34321; ідентифікаційний код 44673241),

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (вул. Шота Руставелі, 9 А, м. Київ, 01601; ідентифікаційний код 44768034) та

Рівненська обласна рада (Майдан Просвіти, 1, м. Рівне, 33013; ідентифікаційний код 21085816),

про визнання недійним договору від 09.08.2023 №98 та зобов`язання звільнити мисливські угіддя,

за участю представників:

прокуратури - Биховцової О.А. (посвідчення від 01.03.2023 №070533);

позивача - Ястребової І.Г. (наказ від 20.12.2022 №208-ос);

відповідача-1 - не з`явився;

відповідача-2 - Багацького Є.Г. (ордер від 08.01.2026 серія АС №1169961; в режимі відеоконференції з використанням сервісу «Система захищеного відеоконференцзв`язку з судом»);

третьої особи-1 - не з`явився;

третьої особи-2 - Навроцького Е.А. (довіреність від 03.10.2022 №б/н; в режимі відеоконференції з використанням сервісу «Система захищеного відеоконференцзв`язку з судом»),

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Вараської окружної прокуратури Лис Олександр Анатолійович (далі - Прокурор) в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Поліського округу (далі - Інспекція) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного агентства лісових ресурсів України (далі - Агентство) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Беркут Ягд» (далі - Товариство) про:

- визнання недійсним укладеного Агентством та Товариством договору про умови ведення мисливського господарства від 09.08.2023 №98 (далі - Договір №98) у частині мисливських угідь, які розташовані у виділі 24 кварталу 45, кварталах 12, 15, 16, 23 - 25, 32 - 40, 58, 59, 62 - 64, 67 - 76 Озерецького лісництва та кварталі 86 Мульчицького лісництва Філії «Рафалівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»;

- зобов`язання Товариства звільнити мисливські угіддя, які розташовані у виділі 24 кварталу 45 та кварталах 2, 15, 16, 23 - 25, 32 - 40, 58, 59, 62 - 64, 67 - 76 Озерецького лісництва та кварталі 86 Мульчицького лісництва Філії «Рафалівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

Позовні вимоги мотивовано тим, що:

- Договір не містить жодних зобов`язань щодо забезпечення режиму охорони та збереження ботанічних заказників «Партизанський», «Озерецький» і «Мульчицький»;

- у Договорі відсутні відомості про наявність у межах наданих відповідачу мисливських угідь об`єктів природно-заповідного фонду України, а тому рішення Рівненської обласної ради від 17.03.2023 №679 прийняте з порушенням вимог статті 9 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», оскільки надання в користування мисливських угідь, розташованих у межах території природно-заповідного фонду, не передбачає використання території природно-заповідного фонду в природоохоронних, науково-дослідних, освітньо-виховних, оздоровчих та інших рекреаційних цілях, для потреб моніторингу навколишнього природного середовища;

- оскільки рішення Рівненської обласної ради від 17.03.2023 №679 є незаконним, а оспорюваний Договір укладений саме на підставі цього рішення, то Договір слід визнати недійсним, а Товариство слід зобов`язати звільнити територію в межах ботанічних заказників «Партизанський», «Озерецький», «Мульчицький», пралісових пам`яток природи «Чубино», «Носов ліс», «Вільхова», «Матруна»;

- на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням; збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду забезпечується шляхом додержання вимог щодо охорони територій та об`єктів природно-заповідного фонду під час здійснення господарської, управлінської та іншої діяльності, розробки проектної і проектно-планувальної документації, землевпорядкування, лісовпорядкування, здійснення оцінки впливу на довкілля; здійснення мисливського господарства в будь-якій формі не сумісне із цілями та завданнями створення ботанічних заказників, метою яких є збереження у природному стані лісових, степових, болотних та інших відокремлених цілісних ландшафтів, що мають важливе наукове, природоохоронне й естетичне значення, а також із цілями та завданнями створення пам`яток природи, які мають найвищий природоохоронний статус і забезпечують абсолютний захист природного середовища від господарської діяльності.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.05.2025 (Мандичев Д.В.), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2025 у справі №910/16322/24 (головуючий суддя Гончаров С.А., судді Тищенко О.В. і Сибіга О.М.), відмовлено в задоволенні позову.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.11.2025 у справі №910/16322/24 (головуючий суддя Багай Н. О., судді Дроботова Т.Б. і Чумак Ю.Я.) касаційну скаргу Київської міської прокуратури задоволено частково; постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2025 та рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2025 у справі №910/16322/24 скасовано, справу №910/16322/24 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Підставами для скасування рішення місцевого і постанови апеляційного господарських судів зі справи №910/16322/24 стало таке.

Прокурор у цій справі, звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним Договору у частині мисливських угідь та про зобов`язання відповідача звільнити мисливські угіддя, стверджував саме про порушення природоохоронного законодавства, зокрема, законодавства про охорону та використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду в частині додержання режиму територій та об`єктів природно-заповідного фонду; з урахуванням підстав позову Прокурора у цій справі та доводів, наведених у касаційній скарзі, Інспекція є належним позивачем у цій справі.

Господарські суди попередніх інстанцій, зазначивши, що спірні правовідносини стосуються дотримання законодавства в галузі мисливського господарства та полювання, помилково не врахували підстави позову, поданого Прокурором в інтересах держави в особі Інспекції.

При цьому господарські суди попередніх інстанцій, узявши до уваги висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 18.02.2025 у справі №910/5857/22, помилково не врахували неподібність спірних правовідносин у справі №910/16322/24, що розглядається, із правовідносинами у справі №910/5857/22. Зокрема, у справі №910/5857/22, на відміну від справи №910/16322/24, що розглядається, позов мотивований порушенням норм Закону України «Про мисливське господарство та полювання». Заступник керівника Київської обласної прокуратури, звертаючись із позовом у справі №910/5857/22, зазначав, що право на користування мисливськими угіддями може виникнути лише за наявності згоди всіх без виключення землевласників та землекористувачів, а відсутність погодження хоча би одного власника чи користувача земельної ділянки виключає надання мисливських угідь в користування.

Господарські суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, порушили положення статей 86, 236 ГПК України, неправильно застосували приписи статті 23 Закону України «Про прокуратуру», положення Закону України «Про природно-заповідний фонд України», Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 №275, Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07.04.2020 №230, Положення про Інспекцію, затвердженого наказом Інспекції від 20.02.2023 №32.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справу №910/16322/24 було передано на розгляд судді Марченко О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2025 прийнято справу №910/16322/24 до свого провадження; призначено підготовче засідання на 19.01.2026.

14.01.2026 Вараська окружна прокуратура подала суду письмові пояснення, в яких зазначила, що:

- до земель переданих для ведення мисливського господарства повністю увійшли ботанічні заказники місцевого значення «Партизанський», площею 1938 га та «Озерецький», площею 1840 га, а також частина ботанічного заказника місцевого значення «Мульчицький», яка розташована у 86 кварталі Мульчицького лісництва, площею 189 га та пралісові пам`ятки природи «Чубино» площею 20,9 га, розташована в 45 кварталі Озерецького лісництва, «Носов ліс» площею 27 га, розташована в межах 72 та 76 кварталів Озерецького лісництва, «Вільхова» площею 37,6 га, розташована в 15 кварталі Озерецького лісництва, «Матруна» площею 20 га, розташована в 32 кварталі Озерецького лісництва;

- Прокурор визначив відповідачем Агентство, оскільки вважав, що дії цього органу фактично призвели до порушень інтересів держави, тому суди зробили висновок, що у випадку, коли уповноважений державою орган сам є учасником спірних відносин і порушником інтересів держави, то статусом позивача має наділятися Прокурор, а уповноважений орган має бути відповідачем, що і стало підставною для відмови у задоволені позову;

- здійснення мисливського господарства у будь-якій її формі несумісне з цілями та завданнями створення заказників, метою якого є збереження у природному стані лісових, степових, болотних та інших відокремлених цілісних ландшафтів, що мають важливе наукове, природоохоронне і естетичне значення та з цілями та завданнями створення пам`яток природи, які мають найвищий природоохоронний статус і забезпечують абсолютний захист природного середовища від господарської діяльності;

- мисливське господарство, яке реалізується виключно у сфері суспільного виробництва шляхом створення відповідних продуктів, порушує природний стан таких цілісних ландшафтів та природних комплексів;

- законодавцем чітко, конкретно та зрозуміло встановлені завдання створення заказника та пам`ятки природи, до яких не віднесено можливість здійснення мисливського господарства;

- оскільки на території зазначених об`єктів природно-заповідного фонду забороняється будь-яка діяльність, що порушує природні процеси, які відбуваються у природних комплексах, включених до їх складу, здійснення мисливського господарства є неможливим, оскільки останнє є порушенням таких природних процесів;

- мисливське господарство у розумінні Закону України «Про мисливське господарство та полювання» не передбачає собою мету збереження і відтворення природних комплексів чи їх окремих компонентів, збереження природному стані пралісів, виключивши будь-яке антропогенне втручання;

- здійснення мисливського господарства та розташування мисливських угідь в межах території заказника та пралісових пам`яток природи є неможливим за результатами проведення системного аналізу Законів України «Про природно-заповідний фонд України», «Про мисливське господарство та полювання».

16.01.2026 Товариство подало суду письмові пояснення, в яких зазначило, що:

- позивачем до суду не подано жодного належного, достовірного, достатнього та вірогідного доказу, який би підтверджував порушення Товариством приписів Закону України «Про природно-заповідний фонд України», зокрема, щодо здійснення полювання на території природно-заповідного фонду;

- Прокурором не доведено, що Товариство використовує передані йому угіддя з порушенням цілей природоохоронних територій;

- виключно вказівка про те, що «до складу мисливських угідь, переданих у користування ТОВ «Беркут Ягд», увійшли повністю територія ботанічних заказників «Партизанський» та «Озерецький», пралісових пам`яток природи «Чубино», «Носов ліс», «Вільхова», «Матруна», а також територія 86 кварталу Мульчцького лісництва, яка одночасно є об`єктом природо-заповідного фонду ботанічного заказника «Мульчицький», які з урахуванням статей 3, 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», статей 3, 5 Закону України «Про екологічну мережу України» є територіями та об`єктами природно-заповідного фонду України та екологічною мережею України, що згідно із статтями 25, 26 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» не може бути вказівкою на неможливість її використання у якості мисливських угідь;

- підтвердженням порушення режиму природно-заповідного фонду, в тому числі, на мисливських угіддях, які надані у користування, є докази, які засвідчують факти недотримання встановлених норм і правил, передбачених законодавством України; до таких належать акти перевірок, складені органами екологічного контролю, фото та відеофіксація, які чітко демонструють незаконні дії або їх наслідки, протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, складені правоохоронними органами, висновки експертів, рішення суду тощо;

- Прокуратурою не зазначено жодної інформації, не надано жодного такого доказу чи факту, в чому саме полягає незаконність надання мисливських угідь у користування Товариства;

- умовами Договору №98 не встановлено обмеження та зобов`язання Товариства щодо користування мисливськими угіддями;

- оскільки вимоги про визнання недійсним Договору №98 та зобов`язання Товариства повернути мисливські угіддя знаходяться у прямому причино наслідковому зв`язку із фактом і процесом надання в користування мисливських угідь, де не встановлено будь яких порушень, вони не підлягають задоволенню, тим більше зважаючи на відсутність в позовній заяві фактів та доводів, що б засвідчували про порушення Товариства умов Договору №98.

У підготовче засідання 19.01.2026 з`явилися представники Прокуратури, Товариства та третьої особи-2; представники Інспекція, Агентства та третьої особи-1 не з`явилися; про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про доставлення процесуального документа до електронного кабінету вказаних осіб, які наявні в матеріалах справи; Інспекція та Агентство про причини неявки суду не повідомили.

Разом з тим, третя особа-1 09.01.2026 подала суду заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника третьої особи-1 з урахуванням раніше поданих письмових пояснень.

Представник Прокуратури у підготовчому засіданні 19.01.2026 зазначив про те, що письмові пояснення від Товариства не отримав, просить час для ознайомлення з матеріалами справи.

Представник третьої особи-2 зазначив про те, що письмові пояснення подавати не планує, Рівненською обласною радою подано письмові пояснення під час первісного розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 177 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Згідно з частинами першою - третьою та шостою статті 119 ГПК України судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

З огляду на викладене Господарський суд міста Києва вважає за необхідне продовжити строк підготовчого провадження.

Відповідно до частини другої статті 183 ГПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Частиною другою статті 202 ГПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

З огляду на викладене та враховуючи першу неявку у підготовче засідання представників Інспекція, Агентства та третьої особи-1 та клопотання представника Прокуратури, суд вважає за необхідне відкласти підготовче засідання.

Керуючись статтями 119, 177, 183, 202, 234 та 235 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Продовжити строк підготовчого провадження у справі №910/16322/24 за позовом Заступника керівника Вараської окружної прокуратури Лиса Олександра Анатолійовича (м-н Будівельників, 1, м. Вараш, Рівненська обл., 34400; ідентифікаційний код ) в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Поліського округу (вул. Л. Качинського, 12, м. Житомир, 10014; ідентифікаційний код 42163803) до Державного агентства лісових ресурсів України (вул. Шота Руставелі, 9 а, м. Київ, 01023; ідентифікаційний код 37507901) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Беркут Ягд» (вул. Соборна, 40, с. Озерці, Вараський район, Рівненська обл., 34321; ідентифікаційний код 44673241), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (вул. Шота Руставелі, 9 А, м. Київ, 01601; ідентифікаційний код 44768034) та Рівненська обласна рада (Майдан Просвіти, 1, м. Рівне, 33013; ідентифікаційний код 21085816), про визнання недійним договору від 09.08.2023 №98 та зобов`язання звільнити мисливські угіддя.

2. Відкласти підготовче засідання з розгляду справи №910/16322/24 на 23.02.26 об 11:00 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал №12.

3. Повідомити учасників справи про можливість подання заяви про проведення судового засідання без участі представників учасників справи.

4. Копію даної ухвали надіслати позивачу, відповідачу-1 та третій осоті-1.

Ухвала набрала законної сили 19.01.2026 та оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана Марченко