ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

20 січня 2026 рокум. ОдесаСправа № 916/4870/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: О.Ю. Аленіна, С.В. Таран,

секретар судового засідання І.С. Мисько,

за участю представників сторін:

від позивача: Є.Ю. Рильцова

від відповідача: А.Ю. Станчук

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та Комунального некомерційного підприємства Генічеської центральної лікарні Генічеської міської ради

на рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2024 (суддя Ю.М. Невінгловська, м. Одеса, повний текст складено 07.03.2024)

у справі №916/4870/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»

до відповідача: Комунального некомерційного підприємства Генічеської центральної лікарні Генічеської міської ради

про стягнення 2171821,68 грн,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Комунального некомерційного підприємства Генічеської центральної лікарні Генічеської міської ради, в якій просило стягнути із відповідача заборгованість у розмірі 2171821,68 грн, з яких: основний борг у сумі 1519479,49 грн, пеня у сумі 360574,22грн, три проценти річних у сумі 63107,35 грн, інфляційні втрати у сумі 228660,62грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем укладеного між сторонами договору №20-1142/21-БО-Т від 15.11.2021 постачання природного газу в частині оплати за отриманий природний газ у період з лютого по травень 2022 року, у зв`язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість у спірній сумі, на яку позивачем нараховано пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 26.02.2024 позов задоволено частково.

Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства Генічеської центральної лікарні Генічеської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» основний борг у розмірі 1519479,49 грн, три проценти річних у сумі 54588,28 грн, інфляційні втрати у розмірі 228660,62 грн, пеню у розмірі 5000,00 грн, а також 25959,63 грн витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовлено.

Приймаючи рішення суд виходив з того, що позивачем цілком правомірно визначено вартість спожитого відповідачем природного газу, яка підлягає сплаті останнім, з огляду на що дійшов висновку про правомірність доводів позивача щодо існування у відповідача невиконаного зобов`язання з оплати за поставлений позивачем природний газ у заявленій позивачем сумі.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд зазначив про його правильність та обґрунтованість, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задовольнив у повному обсязі. При перевірці здійсненого позивачем розрахунку 3% річних в сумі 63107,35 грн судом встановлено його помилковість. За розрахунком суду, за вибрані позивачем періоди, сума 3% річних складає 54588,28 грн. Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені суд вказав, що він є арифметично вірним.

Водночас місцевий господарський суд, керуючись частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України та статтею 233 Господарського кодексу України, враховуючи дискреційність наданих суду повноважень щодо зменшення розміру штрафних санкцій, в умовах воєнного стану, введеного за наслідком збройної агресії проти України, а також приймаючи до уваги неподання позивачем будь-яких доказів понесення ним збитків внаслідок допущеного відповідачем порушення грошових зобов`язань у спірних правовідносинах, з урахуванням принципу збалансованості інтересів сторін, зменшив розмір нарахованої пені до 5000,00 грн.

27.03.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2024 у справі №916/4870/23 (вх.№1122/24 від 27.03.2024), за якою ухвалою суду від 15.04.2024 було відкрито апеляційне провадження.

26.04.2024 Південно-західним апеляційним господарським судом зареєстровано апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства Генічеської центральної лікарні Генічеської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2024 у справі №916/4870/23 (вх.№1556/24 від 26.04.2024). Одночасно із поданням апеляційної скарги Комунальним некомерційним підприємством Генічеською центральною лікарнею Генічеської міської ради заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2024 у даній справі (вх.№1561/24 від 26.04.2024). Крім того, 30.04.2024 Комунальним некомерційним підприємством Генічеською центральною лікарнею Генічеської міської ради подано доповнення до апеляційної скарги (вх.№№1122/24/Д3, 1556/24/Д1 від 01.05.2024).

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.05.2024 поновлено Комунальному некомерційному підприємству Генічеській центральній лікарні Генічеської міської ради пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги та доповнень до неї на рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2024 у справі №916/4870/23 та відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою.

Цією ж ухвалою суду від 01.05.2024 апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального некомерційного підприємства Генічеської центральної лікарні Генічеської міської ради об`єднано з апеляційним провадженням за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» для їх сумісного розгляду в засіданні суду, призначеному на 25.06.2024.

Доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» зводяться до незгоди із рішенням Господарського суду Одеської області від 26.02.2024 в частині зменшення заявленої у позові пені.

Комунальне некомерційне підприємство Генічеської центральної лікарні Генічеської міської ради в апеляційній скарзі, з урахуванням доповнень до неї, зокрема, зазначало про те, що місцевим господарським судом не було враховано того факту, що припинення відповідачем оплати за газ збіглося із початком широкомасштабної агресії проти України та окупацією території, на якій зареєстроване місце перебування відповідача. На початку збройної агресії проти України Генічеська міська територіальна громада, отже й відповідач, опинилися на тимчасово окупованій території. Зазначена обставина повністю зупинила бюджетний процес на території Генічеської міської територіальної громади, діяльність виконавчих органів та казначейські розрахунки. До того ж, початок тимчасової окупації обумовив припинення на значний проміжок часу телефонного та інтернет-зв`язку, що унеможливлювало проведення будь-яких платежів та здійснення електронного документообігу.

Також відповідач, з посиланням на статті 13, 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», вказав на існування законодавчої заборони на перерахування коштів з тимчасово окупованої території на іншу територію України та на переміщення товарів, у тому числі природного газу, з іншої території України на тимчасово окуповану територію, у тому числі трубопровідним транспортом.

При цьому відповідач послався на правові висновки, викладені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 07.03.2024 у справі №910/9680/23 щодо застосування статей 13 та 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

14.06.2024 від Комунального некомерційного підприємства Генічеської центральної лікарні Генічеської міської ради надійшло клопотання (вх.№2306/24 від 14.06.2024) про зупинення апеляційного провадження у справі №916/4870/23 до закінчення перегляду судового рішення об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №908/1162/23.

Аналогічне усне клопотання було заявлено у судовому засіданні, яке відбулось 25.06.2024, представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг».

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 25.06.2024 зупинено апеляційні провадження у справі №916/4870/23 до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №908/1162/23.

03.10.2025 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду ухвалив постанову у справі №908/1162/23, в якій виклав висновки щодо застосування статей 13 та 13-1 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.11.2025 поновлено апеляційне провадження за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та Комунального некомерційного підприємства Генічеської центральної лікарні Генічеської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2024 у справі №916/4870/23. Розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та Комунального некомерційного підприємства Генічеської центральної лікарні Генічеської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2024 у справі №916/4870/23 призначено на 16.12.2025 о 12:30 год.

11.12.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» надійшло клопотання (вх.№5058/25 від 11.12.2025) про зупинення апеляційного провадження у справі №916/4870/23 до закінчення перегляду судового рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі №280/5808/23.

Це клопотання обґрунтоване тим, що Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд) ухвалою від 05.11.2025 передав справу №280/5808/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду з метою відступу від висновків щодо застосування статей 13 та 13-1 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», викладених у постановах Верховного Суду від 07.03.2024 у справі №910/9680/23, від 23.10.2025 у справі №916/1650/23 та від 03.10.2025 у справі №908/1162/23.

Між тим, у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги, судове засідання у призначений день та час не відбулось, про що помічником судді складено відповідну довідку.

Після усунення обставин, які зумовили неможливість проведення судового засідання, ухвалою суду від 17.12.2025 повідомлено учасників справи про те, що наступне судове засідання відбудеться 20.01.2026 о 12:45 год, а також про місце його проведення.

З огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, цією ж ухвалою суду від 17.12.2025 вирішено розглянути апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та Комунального некомерційного підприємства Генічеської центральної лікарні Генічеської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2024 у справі №916/4870/23 поза межами строку, встановленого у частині першій статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк.

У судовому засіданні 20.01.2026, яке за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» проводилось у режимі відеоконференції, представником останнього підтримано клопотання про зупинення провадження у справі №916/4870/23 до закінчення перегляду судового рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі №280/5808/23. Представник Комунального некомерційного підприємства Генічеської центральної лікарні Генічеської міської ради залишив питання про зупинення провадження на розсуд суду.

Дослідивши обставини справи, предмет та підстави позову, оскаржуване рішення суду першої інстанції та підстави його оскарження, судова колегія дійшла висновку про зупинення провадження у справі.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2025 у справі №908/1162/23, повний текст якої оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень для забезпечення загального доступу 08.10.2025 та до завершення перегляду якої (справи №908/1162/23) зупинялися апеляційні провадження у цій справі (№916/4870/23), сформульовано такі висновки щодо застосування положень пункту 7 частини першої статті 11, пунктів 1, 3 частини першої статті 3 та статей 13, 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» в подібних правовідносинах, що виникли у зв`язку з переміщенням електроенергії лініями електропередач на тимчасово окуповані території після їх окупації російською федерацією:

1)з 07.05.2022 ані пункт 7 частини першої статті 11, ані пункт 1 частини першої статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» не містили (і зараз також не містять) жодних посилань на те, що статус тимчасово окупованих вказані у них території набувають залежно від наявності чи відсутності (а так само і дати ухвалення) будь-якого рішення того чи іншого повноважного органу державної влади України - РНБО, Кабінету Міністрів України чи іншого органу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України;

2)однак відповідно до регулювання, запровадженого Законом України від 21.04.2022 №2217-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України», правовий статус тимчасово окупованої території російською федерацією в розумінні пункту 1 частини першої статті 3 Закону не залежить від того, чи ухвалив (і якщо ухвалив - то коли саме) той чи інший повноважний орган державної влади України (РНБО, Кабінет Міністрів України чи інший орган в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України) рішення про визнання певної частини території України тимчасово окупованою. Таке рішення повноважного органу державної влади України (зокрема - і Кабінету Міністрів України) для територій, визначених у пункті 1 частини першої статті 3 Закону, має не конститутивне, а лише інформативне значення, з публічною достовірністю підтверджуючи конкретну дату, з якої фактична окупація певної частини території України почалася чи припинилася;

3)враховуючи викладене, об`єднана палата вважає, що висновок, викладений Верховним Судом у постанові у справі №910/9680/23 про застосування до спірних правовідносин положень статті 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» з огляду на загальновідомий факт окупації міста Мелітополь, відповідає Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

У зв`язку з наведеним об`єднана палата не відступила від викладеного в постанові Верховного Суду від 07.03.2024 у справі №910/9680/23 висновку про поширення положень статті 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на території, тимчасово окуповані в період воєнного стану, лише з огляду на загальновідомий факт окупації таких територій за відсутності відповідного рішення Кабінету Міністрів України.

Разом з тим, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду від 05.11.2025 передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу №280/5808/23 для відступу від висновків щодо застосування статей 13 та 13-1 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», викладених у постановах Верховного Суду від 07.03.2024 у справі №910/9680/23, від 23.10.2025 у справі №916/1650/23 та від 03.10.2025 у справі №908/1162/23.

Верховний Суд в ухвалі від 05.11.2025 у справі №280/5808/23 підстави передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду мотивував, зокрема, таким:

-у постановах Верховного Суду від 07.03.2024 у справі №910/9680/23, від 23.10.2025 у справі №916/1650/23 та від 03.10.2025 у справі №908/1162/23 не враховано, що для застосування обмежень, передбачених статтями 13 та 13-1 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», необхідним є не лише факт визнання відповідних територій тимчасово окупованими, а й наявність окремого рішення Кабінету Міністрів України про введення відповідних обмежень господарської діяльності на цих територіях;

-при цьому рішення про визнання територій тимчасово окупованими, яке на момент виникнення спірних правовідносин відповідно до визначеного Кабінетом Міністрів України порядку приймалось Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, не може замінювати собою рішення Кабінету Міністрів України про введення обмежень, передбачених статтями 13 та 13-1 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»;

-загальновідомий факт окупації певних територій сам по собі не може вважатися достатньою правовою підставою для застосування встановлених законом економічних обмежень; ця обставина також не була врахована у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2025 у справі №908/1162/23, в якій суд дійшов висновку про можливість застосування відповідних заборон без наявності спеціального рішення Кабінету Міністрів України щодо введення таких обмежень.

Оскільки правовідносини у справі №916/4870/23 і у справі №280/5808/23 стосуються застосування положень статей 13 та 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», колегія суддів вважає, що правовідносини в цих справах є подібними.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

За змістом названої норми, вирішення питання про зупинення провадження у справі обумовлено необхідністю досягнення правової визначеності у правозастосуванні відносно конкретної категорії справ.

У такому випадку згідно з приписами пункту 11 частини першої статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку іншої справи.

Оскільки відповідно до частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, та з огляду на те, що правовідносини у цій справі №916/4870/23 та у справі №280/5808/23 є подібними, а також враховуючи предмет та підстави позову, доводи Комунального некомерційного підприємства Генічеської центральної лікарні Генічеської міської ради у справі, що переглядається, та передачу на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи №280/5808/23 для відступу, зокрема, від висновку, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2025 у справі №908/1162/23, щодо поширення положень Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на території, що були тимчасово окуповані починаючи з 24.02.2022, та щодо яких відсутнє окреме рішення Кабінету Міністрів України, з метою дотримання єдності судової практики, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі №916/4870/23 до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №280/5808/23.

Керуючись п.7 ч.1 ст.228, 229, 232 235, 281 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Зупинити апеляційне провадження у справі №916/4870/23, відкрите за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та Комунального некомерційного підприємства Генічеської центральної лікарні Генічеської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2024, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №280/5808/23.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її оголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 26.01.2026.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя С.В. Таран