ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27.01.2026 Справа № 917/76/26

Суддя Тимощенко О.М., розглянувши матеріали

за позовною заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачів:

1. ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 ,

2. ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 ,

3. Акціонерного товариства "Полтава Банк", вул. Пилипа Орлика, 40А, м. Полтава, 36000

про визнання недійсним договору, зобов`язання проведення безумовної облікової операції з депозитарного списання, а також зарахування на рахунок у цінних паперах акції,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2026 року до Господарського суду Полтавської області через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Акціонерного товариства "Полтава Банк" про:

- визнання недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ-39/17-4 від 18.04.2017 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про купівлю-продаж 39,8375% загальної кількості акцій (міжнародний ідентифікаційний номер цінного паперу (ISIN) UA) у кількості 280 854 106 шт. простих іменних акцій (голосуючих);

- зобов`язання Акціонерне товариство "Полтава-банк" провести безумовну облікову операцію з депозитарного списання 39,8375% загальної кількості акцій АТ "Полтава-Банк" (міжнародний ідентифікаційний номер цінного паперу (ISIN) UA) у кількості 280 854 106 шт. простих іменних акцій (голосуючих), що обліковуються на рахунку ОСОБА_4 № НОМЕР_1 ;

- зобов`язання Акціонерне товариство "Полтава-Банк" провести безумовну облікову операцію зарахувати на рахунок у цінних паперах ОСОБА_1 № НОМЕР_2 акції прості іменні акціонерного товариства "Полтава-Банк" ((міжнародний ідентифікаційний номер цінного паперу (ISIN) UA) у кількості 280 854 106 шт., що складає 39,8375% загальної кількості акцій АТ "Полтава-Банк" (вх. №86/26).

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу від 22.01.2026 р. справу № 917/76/26 передано судді Тимощенко О. В.

Дослідивши дану позовну заяву із додатками, суд дійшов до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху, виходячи з наступного.

1) Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України),реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Так, у позовній заяві не зазначені реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача 1; номери засобів зв`язку та адреси електронних пошт відповідача 1 та відповідача 2; відсутні відомості про наявність або відсутність електронних кабінетів в учасників справи.

Судом встановлено, що у позовній заяві зазначено адресу та РНОКПП відповідача 2 - АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Відповідно до відповіді №2275549 від 27.01.2026 року з Єдиного державного демографічного реєстру судом встановлено, що фізична особа ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Отже, у позовній заяві зазначено невірне місце реєстрації відповідача 2.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

При цьому, частиною 1 ст. 172 ГПК України визначено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

За приписами ч. 7 ст. 42 ГПК України, якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Суд зазначає, що відповідно до норм ГПК зареєструвати електронний кабінет зобов`язані не всі суб`єкти. Такий обов`язок законодавець поклав лише вичерпне коло осіб, перелік яких наведений у ч.6 ст.6 ГПК України

Так, відповідно до ч.6 ст.6 ГПК адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, зобов`язані реєструвати свої електронні кабінети в ЄСІКС або її окремій підсистемі (модулі) у обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні кабінети у добровільному порядку.

Відповідно до положень Правил надання поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2023 р. № 1071), у разі надсилання копії позовної заяви з додатками у паперовій формі - доказом такого надсилання учасникам справи є опис вкладення відправленої поштової кореспонденції (із вичерпним переліком доданих до позовної заяви документів, тобто необхідно вказати в описі кожен документ, що додано до позовної заяви) засвідчений підписом працівника відділення поштового зв`язку та відбитком календарного штемпеля цього відділення, а також розрахунковий документ поштової установи або докази надсилання позовної заяви із вичерпним переліком доданих до неї документів в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 Господарського процесуального кодексу України.

У суду відсутня можливість отримати інформацію щодо наявності чи відсутності Електронного кабінету ЄСІТС у відповідача 1 ОСОБА_5 з огляду на відсутність інформації щодо її РНОКПП, дати народження.

Відповідно до відповіді №30479864 про відсутність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС фізична особа РНОКПП НОМЕР_4 (відповідач 2 - ОСОБА_3 ) не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Відповідно до відповіді №30479884 про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС юридична особа АТ "Полтава банк" має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС (дата реєстрації - 25.10.2023 року).

При цьому, відповідно до ч.6 ст.6 ГПК відповідач 2 не має обов`язку реєструвати свій електронний кабінет в ЄСІКС або її окремій підсистемі (модулі).

Суд зазначає, що положення частини 1 статті 172 ГПК України мають імперативний характер, що відповідно свідчить про обов`язковість надсилання позовної заяви з додатками до моменту звернення до суду з позовом чи то через електронний кабінет, чи то засобами поштового зв`язку у випадку відсутності такого кабінету.

Отже, відповідно ч. 7 ст. 42 ГПК України, позивач зобов`язаний надіслати на адреси відповідачів 1, 2, 3 копії позовної заяви з додатками.

При цьому, матеріали справи не містять доказів надсилання копії позовної заяви з додатками на адресу відповідачів 1, 2, 3.

2) Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити:

- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 ГПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно.

У вступній частині позовної заяви в якості відповідачів зазначено: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Акціонерне товариство "Полтава Банк".

При цьому, в прохальній частині позову зазначено одну вимогу немайнового та одну вимогу майнового характеру, однак позивачем не вказано до якого саме з трьох відповідачів пред`являється кожна з позовних вимог.

Також позивач не зазначив, в чому полягають порушення його прав та законних інтересів діями або бездіяльністю відповідача 1 та відповідача 2, що в свою чергу стало підставою для звернення з позовом до суду.

Суд звертає увагу позивача, що предмет позову, тобто певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, повинен бути чітко визначений позивачем у прохальній частині позовної заяви, оскільки резолютивна частина рішення суду, по суті, відображає позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви, яка повинна викладатися чітко й безумовно, з метою його належного виконання.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно визначати відповідну матеріально-правову вимогу.

Звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

З огляду на викладене позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом викладення позовних вимог щодо кожного з відповідачів (окремо) та зазначити норми права, які регулюють відповідальність у спірних правовідносинах щодо кожного відповідача окремо.

3) За приписами ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 74 ГПК України визначено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК Україні позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частини 2, 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 91 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Виходячи з положень наведених статей, обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, необхідно не лише зазначити, а й доводити відповідним чином, що вбачається з положень ст.74 ГПК України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. До позовної заяви мають бути додані відповідні докази, які підтверджують певні юридичні факти, на які посилається заявник.

З огляду на викладене, позивач зобов`язаний надати всі докази на підтвердження факту порушення його прав та законних інтересів діями або бездіяльністю відповідачів та, як наслідок, наявність правових підстав для звернення з позовом до суду.

Позивач у позовній заяві посилався на лист №083-003/3018 від 11.11.2025 року АТ "Полтава Банк". При цьому, до позову не додано копії вищезазначеного доказу.

Позивачем не повідомлено суду причин, з яких вказаний доказ не може бути поданий позивачем у строк вказаний в ст. 80 ГПК України та не надано суду доказів, які підтверджують, що позивач здійснив всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання вказаних доказів.

Крім того, додані до позовної заяви додатки - копію заповіту та договору №БВ-39/17-4 від 18.04.2017 року, які виготовлені в неналежній якості (є нечитаємими), оскільки містять засвітлені та нечіткі ділянки тексту, що унеможливлює чітке та однозначне сприйняття їх змісту. Зокрема, через дефекти копіювання неможливо ознайомитись з їх змістом, що унеможливлює їх належний розгляд судом.

4) Суд зауважує, що в силу п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 ГПК України ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3328,00 грн.

Згідно п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 статті 4 даного Закону при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Велика Палата Верховного Суду у п. 52, 54-57 постанови від 25.08.2020 у справі №910/13737/19 зазначила, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Як свідчить подана позовна заява, предметом позову у даній справі є визнання недійсними договору №БВ-39/17-4 від 18.04.2017 року та застосування наслідків недійсності правочину шляхом зобов`язання Акціонерне товариство "Полтава-банк" провести безумовні облікові операції з депозитарного списання 39,8375% загальної кількості акцій АТ "Полтава-Банк" (міжнародний ідентифікаційний номер цінного паперу (ISIN) UA) у кількості 280 854 106 шт. простих іменних акцій (голосуючих), що обліковуються на рахунку ОСОБА_4 № НОМЕР_1 , та зарахування на рахунок у цінних паперах ОСОБА_1 № НОМЕР_2 акцій прості іменні акціонерного товариства "Полтава-Банк" (міжнародний ідентифікаційний номер цінного паперу (ISIN) UA) у кількості 280 854 106 шт., що складає 39,8375% загальної кількості акцій АТ "Полтава-Банк".

Відповідно до п. 31 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06.11.2009 у справах про визнання правочину недійсним без застосування наслідків недійсності судовий збір сплачується як із немайнового спору. У справах про застосування наслідків недійсного (нікчемного) правочину судовий збір сплачується залежно від вартості відшукуваного майна, щодо якого заявляються вимоги. У справах про визнання правочину недійсним із застосуванням наслідків недійсності судовий збір сплачується за загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до абз. 2 п. 2.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" № 11 від 29.05.2013 за умови, що позовну вимогу заявлено про визнання правочину недійсним без застосування наслідків такої недійсності, судовий збір сплачується як з немайнового спору. За позовною вимогою про застосування наслідків недійсності правочину судовий збір сплачується залежно від вартості майна (суми коштів), стосовно якого (якої) заявлено вимогу. У випадку об`єднання відповідних вимог судовий збір підлягає сплаті з вимог як немайнового, так і майнового характеру.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.04.2019 у справі № 916/368/18.

Враховуючи вищевикладене, позовна вимога про визнання недійсним договору є вимогою немайнового характеру, а позовні вимоги, пов`язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, є вимогами майнового характеру.

Тобто, позивачем у даній справі заявлено одну вимогу немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.

При цьому, у позові позивач вказав, що позов не містить вимог майнового характеру.

Згідно ч. 2 п. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи вищевикладене, судовий збір у даному випадку повинен бути сплачений, виходячи зі ставок судового збору, встановлених законом, як для вимог немайнового характеру (три вимоги), так і для вимог майнового характеру (одна вимога).

Зважаючи на вищезазначене та те, що позовна заява надійшла до суду в електронній формі, судовий збір за розгляд вимоги немайнового характеру про визнання недійсними договору №БВ-39/17-4 купівлі-продажу цінних паперів від 18.04.2017 року становить 2662,40 грн (3 328,00*0,8), судовий збір за розгляд вимоги майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і становить 2662,40 грн (3328,00 *0,8) (з огляду на те, що сума договору №БВ-39/17-4 купівлі-продажу цінних паперів від 18.04.2017 року складає 150 000,00 грн), загальний розмір судового збору складає 5324,80 грн.

Водночас, позивачем до позовної заяви додано платіжну інструкцію № КЗАВ-539С-ХСН6 від 15.01.2026 року на суму 3328,00 грн. Однак відповідно до інформації судово - інформаційного центру Господарського суду Полтавської області дана платіжна інструкція рахується за справою №917/61/26, яка перебуває у провадженні судді Господарського суду Полтавської області Солодюк О. В.

З урахуванням вищезазначеного, суд прийшов до висновку, що позивачем в порушення п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України не вказано ціни позову та в порушення п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі за подання до суду позову з однією вимогами немайнового характеру та однією вимогою майнового.

Відповідно до п.1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху.

Для усунення зазначених судом недоліків у позовній заяві позивачу необхідно:

- зазначити реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача 1; відомі номери засобів зв`язку та адреси електронних пошт відповідача 1 та відповідача 2;

- вказати вірну адресу місця реєстрації відповідача 2;

- надати докази надсилання копії позовної заяви з додатками на адресу відповідачів 1, 2, 3;

- викласти позовні вимоги щодо кожного з відповідачів (окремо) та зазначити норми права, які регулюють відповідальність у спірних правовідносинах щодо кожного відповідача окремо; зазначити у чому полягають порушення прав та законних інтересів позивача діями або бездіяльністю відповідача 1 та відповідача 2, що в свою чергу стало підставою для звернення з позовом до суду;

- надати належної якості на належним чином засвідчені копії листа №083-003/3018 від 11.11.2025 року АТ "Полтава Банк", заповіту та договору №БВ-39/17-4 купівлі-продажу цінних паперів від 18.04.2017 року;

- вказати ціну позову;

- сплатити судовий збір в сумі 5324,80 грн та надати суду докази його сплати.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 162,164,174,234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Надати позивачу строк 3 дні з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних у ній недоліків позовної заяви.

3. Зобов`язати позивача надіслати копії наданих на виконання даної ухвали документів на адресу відповідача, докази чого надати суду.

4. Попередити позивача про те, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала підписана 27.01.2026 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (ст.ст.235,255 ГПК України).

Суддя О. М. Тимощенко