ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 рокум. ОдесаСправа № 916/4091/25
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І.,

суддів: Принцевської Н.М., Діброви Г.І.,

секретар судового засідання: Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:

прокурор: Савицький Д.С.,

від Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області: не з`явився

від Товариства з обмеженою відповідальністю Зіон: Павлова А.А., Калужинський О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Одесі

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Зіон

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.10.2025 про забезпечення позову, суддя в І інстанції Демченко Т.І., в м. Одесі

у справі №916/4091/25

за позовом: керівника Чорноморської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі: Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Зіон

про скасування державної реєстрації та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2025 року керівник Чорноморської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області звернувся до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Зіон, у якій просив суд:

- скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки ТОВ «Зіон» на об`єкт нерухомого майна земельну ділянку площею 0,3533 га, кадастровий номер :01:002:0008 (реєстраційна справа на об`єкт нерухомого майна: 108);

- зобов`язати ТОВ «Зіон» повернути Чорноморській територіальній громаді в особі Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області земельну ділянку площею 0,3533 га, кадастровий номер :01:002:0008, яка знаходиться за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, 13 мікрорайон.

В обґрунтування позову Прокурор посилається на те, що Чорноморська міська рада незаконно передала в оренду земельну ділянку площею 0,3533 га з кадастровим номером :01:002:0008 за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, 13 мікрорайон в оренду згідно з Договором земельної ділянки від 07.10.2020 №112, що суперечить інтересам держави та територіальної громади, адже вказана земельна ділянка, в силу імперативних приписів ч.2 ст. 134 ЗК України, підлягала обов`язковому продажу на земельних торгах.

Одночасно із позовною заявою до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій прокурор просив:

- накласти арешт на земельну ділянку площею 0,3533 га з кадастровим номером :01:002:0008, розташовану за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, 13 мікрорайон (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 108, номер запису про інше речове право: 44201314);

- заборонити ТОВ «Зіон» та за його замовленням іншим фізичним та/або юридичним особам (генеральним підрядникам) проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці площею 0,3533 га з кадастровим номером :01:002:0008, розташовану за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, 13 мікрорайон (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 108, номер запису про інше речове право: 44201314);

- заборонити Державній інспекції архітектури та містобудування України та її територіальним структурним підрозділам, на час розгляду та до набрання законної сили рішенням у справі, здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва об`єктів нерухомості та введення їх в експлуатацію на земельній ділянці площею 0,3533 га з кадастровим номером :01:002:0008, розташовану за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, 13 мікрорайон;

- заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 0,3533 га з кадастровим номером :01:002:0008, розташовану за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, 13 мікрорайон (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 108, номер запису про інше речове право: 44201314).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову прокурор посилається на існування обґрунтованих підстав для вжиття заходів забезпечення позову з огляду на те, що, на його переконання, наміри Чорноморської міської ради та ТОВ «Технострой» були спрямовані на передачу останньому в оренду земельної ділянки площею 0,3533 га з кадастровим номером :01:002:0008 для нової забудови мікрорайону міста, а наявність на земельній ділянці об`єкту нерухомого майна використано лише як формальний привід для уникнення проведення процедури земельних торгів.

Прокурор вказує, що Чорноморська міська рада є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0008, у разі дострокового розірвання або припинення дії договору оренди земельної ділянки від 15.09.2021, укладеного з ТОВ «Зіон», вона має необмежене право у будь-який момент відчужити/передати в користування спірну земельну ділянку на користь третіх осіб, що не являються учасниками цієї справи. Також вбачається нічим не обмежене право Чорноморської міської ради та ТОВ «Зіон» ініціювати та здійснити під час розгляду справи судом поділ спірної ділянки на декілька земельних ділянок або об`єднання з іншими земельними ділянками, що призведе до неможливості реального поновлення інтересів держави. Також позивач зауважує, що теперішній орендар ТОВ «Зіон» у разі отримання згоди орендодавця має нічим необмежене право в період розгляду справи судом передати в суборенду спірну земельну ділянку на користь третіх осіб, що не являються учасниками цієї справи.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову, на думку прокуратури, зумовлена обґрунтованим припущенням, що з урахуванням предмета спору невжиття таких заходів також може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог прокурора, чим фактично буде нівельована функція судового рішення, як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.10.2025 у справі №916/4091/25 з урахуванням ухвали про виправлення описки, заяву Керівника Чорноморської окружної прокуратури Одеської області про забезпечення позову у справі № 916/4091/25 задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,3533 га з кадастровим номером :01:002:0008, розташовану за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, 13 мікрорайон (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 108, номер запису про інше речове право: 44201314).

Заборонено ТОВ Зіон та за його замовленням іншим фізичним та/або юридичним особам (генеральним підрядникам) проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці площею 0,3533 га з кадастровим номером :01:002:0008, розташовану за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, 13 мікрорайон (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 108, номер запису про інше речове право: 44201314);

Заборонено Державній інспекції архітектури та містобудування України та її територіальним структурним підрозділам, на час розгляду та до набрання законної сили рішенням у справі №916/4091/25, здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва об`єктів нерухомості та введення їх в експлуатацію на земельній ділянці площею 0,3533 га з кадастровим номером :01:002:0008, розташовану за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, 13 мікрорайон;

Заборонено органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 0,3533 га з кадастровим номером :01:002:0008, розташовану за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, 13 мікрорайон (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 108, номер запису про інше речове право: 44201314).

На переконання суду, застосування обраного позивачем заходу забезпечення позову безпосередньо пов`язане із предметом позову у цій справі та є адекватним заходом забезпечення позову, оскільки такі дії забезпечать реальне виконання судового рішення в майбутньому, у разі задоволення/часткового задоволення позову.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю Зіон на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга, в якій останнє просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.10.2025 у справі №916/4091/25; ухвалити постанову, якою в задоволенні заяви керівника Чорноморської окружної прокуратури Одеської області про забезпечення позову у справі №916/4091/25 відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що прокурор обмежився лише припущеннями про можливість ухилення відповідача від виконання рішення, не надавши жодних належних і допустимих доказів на підтвердження ризиків невиконання рішення чи необхідності термінового забезпечення позову.

Вказує, що на офіційному сайті Чорноморської міської ради відсутні будь-які проєкти рішень щодо спірної земельної ділянки чи намірів її відчуження, передачі третім особам або поділу. Земельна ділянка перебуває у користуванні ТОВ «ЗІОН» з 2012 року як власника нерухомого майна, розташованого на ній, що виключає можливість її передачі іншим особам без припинення прав відповідача. Тому твердження прокурора про необмежене право ради розпоряджатися ділянкою є недоведеними й абстрактними.

Доводи прокурора про можливу передачу ділянки в суборенду також є припущеннями: така передача можлива лише за наявності рішення ради, а доказів того, що ТОВ «ЗІОН» зверталося чи планує звертатися з відповідним клопотанням, не подано. Прокурор не надав доказів проведення чи підготовки до проведення відповідачем будівельних робіт. Наявність містобудівних умов не дає права на будівництво без проєкту та дозволу на виконання робіт, яких відповідач не отримував. Жодних ознак будівельної діяльності на ділянці з моменту видачі містобудівних умов не встановлено. Оскаржувана ухвала фактично забороняє ТОВ «ЗІОН» розпоряджатися земельною ділянкою, за яку воно сплачує орендну плату, та обмежує його права орендаря без жодного доказового обґрунтування. Доводи прокурора про незаконність рішень органу місцевого самоврядування також є припущеннями. Суд першої інстанції не навів мотивів застосування забезпечення позову та не послався на будь-які докази, що підтверджують наявність реальної небезпеки порушення прав територіальної громади чи невиконання рішення суду.

У відзиві прокурор зазначає, що між ТОВ «ТЕХНОСТРОЙ» (продавець) та ТОВ «ЗІОН» (створено та зареєстровано лише 11.11.2021) укладено договір купівлі-продажу № 1925 від 18.11.2021, відповідно до п. 1 якого продавець передав, а покупець прийняв у власність об`єкт нерухомого майна, будівлю трансформаторної підстанції загальною площею 19,6 кв м, розташовану за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. 1 Травня (нині Захисників України) 23-Т. Представник відповідача в апеляційній скарзі помилково зазначає про знаходження у нього у власності об`єкту нерухомого майна ще з 2012 року.

Прокурор зазначає, що ТОВ «ЗІОН» набуло у власність будівлю трансформаторної підстанції лише 18.11.2021 за договором купівлі-продажу, тому твердження відповідача про володіння нерухомістю з 2012 року є помилковим.

Вказує, що 24.07.2023 ТОВ «ЗІОН» отримало містобудівні умови для нового будівництва автозаправного комплексу, що свідчить: земельна ділянка площею 0,3533 га надана йому не для обслуговування трансформаторної підстанції, а фактично для іншої мети. Договір оренди землі №74 від 15.09.2021, укладений між Чорноморською міською радою та ТОВ «ТЕХНОСТРОЙ», а згодом переоформлений на ТОВ «ЗІОН», був укладений без підстав, передбачених ч. 2 ст. 134 ЗК України, поза конкурентною процедурою. Такий правочин є нікчемним відповідно до ст. 228 ЦК України, а тому прокурором не заявлялась вимога про визнання його недійсним, про що безпідставно стверджує скаржник. Оскільки Чорноморська міська рада залишається власником ділянки, у разі припинення договору вона може передати її третім особам або здійснити її поділ чи об`єднання, що унеможливить або суттєво ускладнить виконання майбутнього рішення суду та потребуватиме нових позовів, порушуючи принцип процесуальної економії.

Додатково прокурор звертає увагу, що пункт 8 договору оренди дозволяє ТОВ «ЗІОН» передати ділянку в суборенду за згодою орендодавця. Це створює ризик залучення нових осіб, права яких може зачіпати рішення у цій справі, що є підставою для його скасування. Невжиття заходів забезпечення позову, зокрема заборони проведення будівельних робіт, може призвести до необхідності нових позовів про усунення наслідків забудови (знесення об`єктів, приведення земельної ділянки до попереднього стану). Тому прокурор подав заяву про забезпечення позову, зокрема щодо заборони виконання будівельних робіт на спірній земельній ділянці.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 10.11.2025 відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, призначено справу до розгляду на 16.12.2025 об 11:00 та в подальшому призначено на 19.01.2026 о 14:15.

В судовому засіданні брали участь прокурор та представник відповідача. Представник Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області участі не брав, повідомлений належний чином.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

За своєю правовою природою забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Близькі за змістом висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає ст. 136 ГПК України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями статті 137 ГПК України унормовано, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) виключено; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина перша статті 137 ГПК України).

При вирішенні питання про вжиття заходів для забезпечення позову суд повинен врахувати, чи достатньо обґрунтовані доводи заявника щодо необхідності таких заходів. Оцінюється відповідність вимог заявника критеріям розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності, а також дотримання балансу інтересів сторін і зв`язок між обраним заходом і предметом позову. Крім того, суд розглядає, чи не завадить відсутність таких заходів виконанню рішення або належному захисту прав заявника, і чи не буде при цьому порушено інтереси інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають відповідати вимогам позову та бути співмірними з його змістом, щоб уникнути непотрібного обмеження прав іншої сторони чи сторонніх осіб. Для підтвердження необхідності таких заходів мають бути надані факти, що свідчать про ризик ускладнення виконання рішення або неможливість поновлення прав позивача. При цьому обґрунтованість самого позову в цей момент не досліджується, оскільки це буде предметом основного розгляду.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.

Таким чином, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів наявні підстави вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відповідно до статті 136 ГПК України обґрунтування щодо необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Близькі за змістом висновки викладені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.01.2019 у справі № 902/483/18, від 28.08.2019 у справі № 910/4491/19, від 12.05.2020 у справі № 910/14149/19, від 13.01.2020 у справі № 922/2163/17.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення Відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Разом з тим, якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Наведені висновки викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

Щодо обставин даної справи, колегія суддів зазначає, що прокурором заявлено наступні вимоги:

- скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки ТОВ «Зіон» на об`єкт нерухомого майна земельну ділянку площею 0,3533 га, кадастровий номер :01:002:0008 (реєстраційна справа на об`єкт нерухомого майна: 108);

- зобов`язати ТОВ «Зіон» повернути Чорноморській територіальній громаді в особі Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області земельну ділянку площею 0,3533 га, кадастровий номер :01:002:0008, яка знаходиться за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, 13 мікрорайон.

За таких обставин суд має оцінити, чи може відсутність вжиття заходів забезпечення позову призвести до неможливості ефективного та справедливого захисту прав позивача, тобто чи буде він спроможний реалізувати свої права у межах одного судового провадження без необхідності звернення з новими позовами.

Так, в обґрунтування позову Прокурор посилається на те, що Чорноморська міська рада незаконно передала в оренду земельну ділянку площею 0,3533 га з кадастровим номером :01:002:0008 за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, 13 мікрорайон в оренду згідно з Договором земельної ділянки від 07.10.2020 №112, що суперечить інтересам держави та територіальної громади, адже вказана земельна ділянка, в силу імперативних приписів ч.2 ст. 134 ЗК України, підлягала обов`язковому продажу на земельних торгах.

У зв`язку з чим прокурор просить забезпечити позов, шляхом

- накладення арешту на земельну ділянку площею 0,3533 га з кадастровим номером :01:002:0008, розташовану за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, 13 мікрорайон (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 108, номер запису про інше речове право: 44201314);

- заборони ТОВ «Зіон» та за його замовленням іншим фізичним та/або юридичним особам (генеральним підрядникам) проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці площею 0,3533 га з кадастровим номером :01:002:0008, розташовану за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, 13 мікрорайон (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 108, номер запису про інше речове право: 44201314);

- заборони Державній інспекції архітектури та містобудування України та її територіальним структурним підрозділам, на час розгляду та до набрання законної сили рішенням у справі, здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва об`єктів нерухомості та введення їх в експлуатацію на земельній ділянці площею 0,3533 га з кадастровим номером :01:002:0008, розташовану за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, 13 мікрорайон;

- заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 0,3533 га з кадастровим номером :01:002:0008, розташовану за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, 13 мікрорайон (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 108, номер запису про інше речове право: 44201314).

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову, на думку прокурора, зумовлена обґрунтованим припущенням, що з урахуванням предмета спору невжиття таких заходів також може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог прокурора, чим фактично буде нівельована функція судового рішення, як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів.

Так, окружною прокуратурою зазначено, що виконавчим комітетом Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області наказом №16 від 24.07.2023 затверджено ТОВ «ЗІОН» містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, а саме: нове будівництво автозаправного комплексу з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів, АГЗП за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Чорноморськ, 13 мікрорайон.

На переконання заявника, свідчить, що ТОВ «ЗІОН», як новий орендар, не планував та не планує використовувати земельну ділянку площею 03533 га з кадастровим номером :01:002:0008 за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, 13 мікрорайон для обслуговування трансформаторної підстанції, яка на цій ділянці розташована та була єдиною підставою для надання такої землі в оренду у поза конкурентний спосіб.

Додатково прокурор вказує, що оскільки оспорюваний договір оренди землі від 15.09.2021 укладений між Чорноморською міською радою Одеського району Одеської області та ТОВ «ТЕХНОСТРОЙ» (в подальшому додатковою угодою від 07.12.2021 до Договору оренди земельної ділянки № 74 орендаря змінено на ТОВ «ЗІОН») за відсутності для цього підстави, визначеної в абзаці 2 частини 2 статті 134 Земельного кодексу України, укладений без дотримання конкурентних засад, тобто спрямований на незаконне заволодіння земельною ділянкою комунальної власності, такий договір згідно з частинами 1 та 2 статті 228 Цивільного кодексу України є нікчемним. Отже, вбачається, що договір оренди земельної ділянки № 74 від 15.09.2021 є нікчемним правочином, оскільки укладений у позаконкурентний спосіб, у зв`язку із цим, визнання його недійсним не вимагається.

З огляду на викладене, на переконання заявника, ТОВ «ЗІОН», за результатом нікчемного правочину, не набув права оренди земельної ділянки, площею 03533 га з кадастровим номером :01:002:0008, розташовану за адресою: Одеська обл., м.Чорноморськ, 13 мікрорайон (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 108). Враховуючи, що станом на теперішній час Чорноморська міська рада є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0008, що є предметом спору у виниклих правовідносинах, то остання у разі дострокового розірвання або припинення дії договору оренди земельної ділянки від 15.09.2021, укладеного з ТОВ «ЗІОН», має необмежене право у будь-який момент відчужити/передати в користування спірну земельну ділянку на користь третіх осіб, що не являються учасниками цієї справи, що створить необхідність для звернення до суду з черговими позовами до останнього правонабувача, що не відповідає принципу процесуальної економії, а також призведе до додаткових фінансових витрат позивача.

Крім того, на думку прокурора, вбачається нічим необмежене право Чорноморської міської ради та ТОВ «ЗІОН» ініціювати та здійснити під час розгляду справи судом поділ спірної ділянки на декілька земельних ділянок або об`єднання з іншими земельними ділянками (що раніше практикувалось у вигляді поділу та об`єднання цієї земельної ділянки), що призведе до неможливості реального поновлення інтересів держави щодо витребування земельної ділянки, а також унеможливить або суттєво ускладнить виконання рішення суду, якщо воно буде постановлене на користь позивача.

У заяві про забезпечення позову також зазначено, що кадастровий номер земельної ділянки є унікальним ідентифікатором земельної ділянки, а в разі його скасування внаслідок поділу або об`єднання земельної ділянки фактично втратиться предмет зазначеного позову, що у випадку задоволення позову нівелює мету звернення з позовом, адже з метою належного відновлення порушених прав, на захист яких подано цей позов, виникне необхідність ініціювати інший позов, що потребуватиме додаткових фінансових витрат, покладання яких на позивача буде непомірним тягарем, та не відповідає принципу процесуальної економії.

Крім того, прокурор звернув увагу, що у пункті 8 оспорюваного договору оренди земельної ділянки №74 від 15.09.2021, укладеного між Чорноморською міською радою та ТОВ «ЗІОН», сторони узгодили, що за згодою орендодавця орендар має право передавати орендовану земельну ділянку або її частину іншій особі у суборенду за умов забезпечення використання її за цільовим призначенням та умовами договору.

Тобто, станом на теперішній час орендар ТОВ «ЗІОН» у разі отримання згоди орендодавця має нічим необмежене право в період розгляду справи судом передати в суборенду спірну земельну ділянку на користь третіх осіб, що не являються учасниками цієї справи, на права яких може вплинути рішення по суті справи.

При цьому незалучення до участі у справі особи, чиї права та інтереси зачіпаються судовим рішенням, є обов`язковою підставою для скасування такого рішення апеляційним судом, що не відповідає принципу процесуальної економії.

У зв`язку з вищевикладеним, прокурор вважає, що заявлена вимога про заборону проводити будь-які будівельні роботи на земельній ділянці повністю узгоджується з вимогою заборони Державній інспекції архітектури та містобудування України та її територіальним структурним підрозділам, на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва об`єктів нерухомості та введення їх в експлуатацію на спірній земельній ділянці так як розпочате будівництво або зведення об`єкту унеможливить виконання рішення суду про повернення земельної ділянки.

З урахуванням викладених доводів прокурора про необхідність забезпечення позову, судова колегія зазначає наступне.

Суд зазначає, що достатньо обґрунтованою підставою для вжиття заходів забезпечення позову є підтверджена належними та допустимими доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується необхідність застосування конкретного виду забезпечення позову.

Відповідний захід забезпечення повинен бути безпосередньо пов`язаний із предметом спору та спрямований на забезпечення балансу інтересів усіх учасників процесу, запобігаючи ситуаціям, коли судове рішення не зможе бути виконане або його виконання призведе до виникнення нових спорів.

Заборона органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно проводити будь-які реєстраційні дії щодо спірного об`єкту нерухомого майна мінімізує вірогідність перереєстрацію чи надання в користування третім особам прав на спірну земельну ділянки, а у випадку здійснення в процесі судового розгляду реєстраційних дій зі спірним об`єктом - зазначене не сприятиме поновленню інтересів територіальної громади на мирне володіння, користування та розпорядження землями та по суті буде прихованим виведенням земель із користування відповідача.

Заборона відчуження майна або вчинення реєстраційних дій є одним із дієвих способів забезпечення позову, оскільки у разі зміни власника об`єкта ускладнюється можливість досягнення позивачем мети звернення до суду, що може зумовити необхідність подання нових позовів до нового власника майна.

З урахуванням потенційної можливості повторної державної реєстрації прав, доводи позивача про ризик чергових реєстрацій, які можуть ускладнити або унеможливити ефективний захист його прав, є обґрунтованими.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 підкреслює, що суди мають оцінювати ризики ускладнення захисту прав у межах одного провадження.

Колегія суддів зазначає, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у своєму рішенні від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 зазначила, що відсутність забезпечувальних заходів може порушити право на справедливий і ефективний захист, оскільки позивач може не реалізувати свої права в межах одного судового розгляду.

У разі задоволення позову та одночасної зміни власника, під час розгляду справи в суді, а також під час набрання законної сили судовим рішенням, виконання такого рішення суду буде неможливим.

Наведене, в свою чергу, може призвести до необхідності подання нового позову до наступного власника та виникненню нового спору.

Отже, відсутність заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчинення реєстраційних дій та проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці може істотно ускладнити або унеможливити захист прав позивача в межах даного провадження, що призведе до необхідності звернення з новими позовами. Таким чином, наявні належні та достатні підстави для застосування відповідних заходів забезпечення позову.

Запровадження заборони вчинення реєстраційних дій щодо спірної земельної ділянки та вчинення реєстраційних дій щодо неї спрямоване на збереження правового статусу спірного майна до ухвалення остаточного рішення у справі, а також на забезпечення ефективного захисту прав позивача у разі задоволення позову.

Позивачем доведено пов`язаність обраного заходу забезпечення позову з предметом спору та об`єктом спірних правовідносин, так і наявність ризику вчинення відповідачем дій, унаслідок яких виконання судового рішення у майбутньому стане неможливим, а захист прав та інтересів позивача - неефективним.

Судова колегія приймає до уваги, що виконавчим комітетом Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області наказом №16 від 24.07.2023 затверджено ТОВ «ЗІОН» містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, а саме: нове будівництво автозаправного комплексу з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів, АГЗП за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Чорноморськ, 13 мікрорайон, що, на переконання заявника, свідчить, що ТОВ «ЗІОН», як новий орендар, не планував та не планує використовувати земельну ділянку площею 03533 га з кадастровим номером :01:002:0008 за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, 13 мікрорайон для обслуговування трансформаторної підстанції, яка на цій ділянці розташована та була єдиною підставою для надання такої землі в оренду у поза конкурентний спосіб

Відповідно до вимог ст. 74 та ст. 136 ГПК України доведено наявність реальної загрози ефективному захисту, що істотно ускладнить виконання рішення господарського суду в частині відновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів Позивача у разі задоволення позову. При цьому, обрані позивачем заходи до забезпечення позову не містяться в переліку заборонених заходів забезпечення позову, визначених ч. 5 ст. 137 ГПК України.

Тож, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що без застосування заходів в частині заборони здійснення реєстраційних дій щодо земельної ділянки, заборони проведення будівельних робіт, позивач не зможе повноцінно захистити свої права в межах цього процесу без необхідності додаткових судових звернень.

Колегія суддів вважає, що обрані позивачем заходи забезпечення позову у вигляді заборони ТОВ «Зіон» та іншим фізичним та/або юридичним особам проводити будь-які будівельні роботи, здійснювати будь-які реєстраційні дії, що стосуються вказаної земельної ділянки та будівництва на ній є співмірними із предметом спору щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

На підставі наведеного, колегія суддів відхиляє доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі як такі, що не спростовують факту можливого розпорядження майном відповідачем (можливість якого, згідно вищенаведених висновків Верховного Суду, презюмується) під час вирішення спору у даній справі, що може призвести до неможливості виконання майбутнього рішення.

Разом з тим, посилання апелянта на відсутність доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій спрямованих на ухилення від виконання судового рішення або вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження майна, не спростовує необхідності забезпечення позову, оскільки саме факт безперешкодної можливості розпорядження такими активами створює загрозу для ефективного виконання рішення суду.

Врахувавши наведені вище норми процесуального права, надавши оцінку поданій прокурором заяві та долученим до неї доказам, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що вчинення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на забудову спірної земельної ділянки чи поділу, об`єднання, зміни цільового призначення, передачі в оренду чи на іншому праві користування, відчуження тощо земельної ділянки, а також вчинення реєстраційних дій протягом розгляду цієї справи унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів територіальної громади, за захистом яких прокурор звернувся до суду, а заявлені заходи забезпечення позову ( в частині заборони проводити будівельні роботи, проводити будь-які реєстрації, що стосуються спірної земельної ділянки) відповідають заходам забезпечення позову, встановленим у ст.137 ГПК України, предмету позову, принципам розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову та будуть спрямовані на забезпечення ефективного захисту прав територіальної громади в обраний прокурором спосіб у разі задоволення позову у цій справі.

Разом з тим, невжиття таких заходів забезпечення позову ускладнить відновлення порушених прав територіальної громади у випадку задоволення позову, зокрема з урахуванням того, що очікувано виникають побоювання, що повно захистити інтереси територіальної громади в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду буде неможливо.

Слід зазначити, що інститут забезпечення позову є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків від відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Цей інститут є гарантією захисту та відновлення прав осіб, а отже, елементом правосуддя.

Поряд з цим, заходи забезпечення позову, наведені прокурором у заяві про забезпечення позову у вигляді заборони ТОВ «Зіон» та іншим фізичним та/або юридичним особам проводити будь-які будівельні роботи, здійснювати будь-які реєстраційні дії, що стосуються вказаної земельної ділянки та будівництва на ній жодним чином не обмежують права та законні інтереси ані відповідача, ані інших осіб, оскільки вони не зумовлюють фактичного вирішення спору по суті, мають тимчасовий характер та не позбавляють зазначених осіб права на господарську діяльність, в той час, як їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін та узгоджується із критерієм розумності, обґрунтованості та адекватності.

Разом з цим, аналізуючи правомірність накладення арешту на земельну ділянку площею 0,3533 га з кадастровим номером :01:002:0008, колегія суддів зазначає, що прокурор звернувся з позовом в інтересах держави в особі Чорноморської міської ради, яка є власником спірного об`єкта нерухомого майна. Таким чином, у цих правовідносинах Чорноморська міська рада має процесуальний статус позивача.

Накладення арешту на земельну ділянку, яка перебуває у комунальній власності позивача, фактично призводить до обмеження прав самого власника (територіальної громади), в чиїх інтересах ініційовано судовий розгляд. Заходи забезпечення позову не можуть бути звернені проти особи, на захист якої подано позов, оскільки це нівелює мету звернення до суду та створює штучні перешкоди у здійсненні власником своїх законних повноважень, що не охоплюються предметом спору з орендарем.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції в частині накладення арешту на земельну ділянку є помилковим, оскільки такий захід не відповідає правовому статусу учасників справи та не спрямований на забезпечення виконання рішення суду щодо відповідача - ТОВ «Зіон». У зв`язку з чим судова колегія дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на спірну земельну ділянку.

В іншій частині заходи забезпечення позову (щодо заборони будівництва та реєстраційних дій) визнаються судом апеляційної інстанції обґрунтованими та співмірними, оскільки вони безпосередньо стосуються прав орендаря та здатні запобігти зміні фізичного стану або правового режиму ділянки до закінчення розгляду справи по суті.

Згідно із ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом даної апеляційної скарги, має бути здійснено, виходячи зі змісту норм статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи по суті згідно із загальними правилами вказаної статті.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Зіон на ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.10.2025 у справі №916/4091/25 задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.10.2025 у справі №916/4091/25 скасувати в частині задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,3533 га з кадастровим номером :01:002:0008, розташовану за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, 13 мікрорайон (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 108, номер запису про інше речове право: 44201314).

У задоволенні заяви в цій частині відмовити.

В решті ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.10.2025 у справі №916/4091/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 26.01.2026.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Судді: Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська