ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2026 р. Справа № 910/4284/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Мельничука О.С.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Дігтярь М.М.

від відповідача: Яковченко Р.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги:

1. Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом";

2. Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2025 (повний текст рішення складено 22.09.2025) (суддя Балац С.В.)

у справі № 910/4284/25 Господарського суду міста Києва

за позовом Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про стягнення 245 639 736,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

У квітні 2025 року Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (відповідач) про стягнення 400 113 644,14 грн, з яких: 338 753 834,51 грн - основний борг, 12 573 691,15 грн - 3 % річних, 48 786 118,48 грн - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором про участь у балансуючому ринку від 02.03.2020 № 0063-04012 (далі - Договір) у частині повної та своєчасної оплати наданих послуг.

30.05.2025 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли заява про закриття провадження у справі № 910/4284/25 у частині стягнення основного боргу в розмірі 163 066 077,37 грн у зв`язку з відсутністю предмета спору, а також заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 245 639 736,00 грн, з яких: 175 687 757,14 грн - основний борг; 14 028 662,41 грн - 3 % річних, 55 923 316,45 грн - інфляційні втрати. Зазначена заява про збільшення розміру позовних вимог прийнята судом до розгляду.

27.06.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення основного боргу на суму 30 927 200,28 грн у зв`язку зі сплатою відповідачем у період з 27.05.2025 до 26.06.2025 включно вартості балансуючої електричної енергії згідно з Договором за липень 2024 року на загальну суму 30 927 200,28 грн.

30.06.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/4284/25 на 1 рік з дня прийняття відповідного рішення. Вказане клопотання вмотивовано тим, що Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" не може спрямувати на виконання рішення у справі № 910/4284/25 кошти, для яких Регулятор у структурі тарифу визначив інше цільове призначення. Передбачені структурою тарифу кошти одночасно не перебувають у розпорядженні Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", а мають бути отримані і витрачені за визначеними напрямками протягом 12 місяців календарного року (і можуть бути витрачені лише за визначеними напрямками), адже тариф затверджується щорічно.

Також відповідач наголошував на тому, що невідкладне стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" витрат, джерела покриття яких не передбачені, дестабілізує його фінансовий стан, ставить під загрозу його розрахунки з контрагентами і негативно впливає на роботу енергетичної інфраструктури України.

Окрім того, відповідач зазначав, що численні пошкодження об`єктів об`єднаної енергетичної системи України внаслідок бойових дій вимагають додаткових витрат Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" для аварійних ремонтних робіт і відновлення енергопостачання, що є критично важливим для національної безпеки і життєзабезпечення населення.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.09.2025 провадження у справі в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 30 927 200,28 грн основного боргу закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору. Решту вимог задоволено частково та стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" основну заборгованість у сумі 144 760 556,86 грн, 3 % річних у сумі 14 027 478,96 грн, інфляційні втрати у сумі 55 697 213,13 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 847 840,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено повністю. Клопотання Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про відстрочення виконання рішення задоволено частково та відстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2025 у справі № 910/4284/25 на 6 місяців до 15.03.2026.

Рішення суду мотивовано тим, що під час розгляду даної справи відповідачем у добровільному порядку була сплачена на рахунок позивача сума спірної основної заборгованості в загальному розмірі 30 927 200,28 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних інструкцій. Відтак залишок не виконаного відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем за Договором з оплати отриманої балансуючої енергії становить 144 760 556,86 грн.

Перевіривши розрахунки 3 % річних та інфляційних втрат, надані позивачем, та врахувавши перерахунок цих нарахувань, здійснений відповідачем, суд дійшов висновку, що контррозрахунок відповідача є обґрунтованим та арифметично правильним, враховує методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання, визначену у пункті 38.2 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 та правильність визначення величини приросту індексу споживчих цін, який має заокруглюватися до десяткового числа після коми (постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 (пункт 34)). Відтак позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних та інфляційних втрат задоволено частково у розмірі 55 697 213,13 грн інфляційних втрат та 14 027 478,96 грн трьох процентів річних.

Також суд першої інстанції, оцінивши наведені відповідачем посилання на обставини, які ускладнюють виконання рішення суду, та надані докази, а також особливості господарської діяльності Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", дійшов висновку про наявність підстав для відстрочення виконання рішення суду у справі № 910/4284/25 згідно зі статтею 331 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) на 6 місяців.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та узагальнення її доводів

Не погодившись із рішенням Господарського суду міста Києва від 15.09.2025 у справі № 910/4284/25, Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволені позовних вимог про стягнення інфляційних втрат у розмірі 139 475,37 грн як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат у розмірі 139 475,37 грн. Скаржник вказує, що розрахунок інфляційних втрат здійснювався ним з урахуванням актуальної судової практики та за допомогою інформаційно-правової системи "Ліга:Закон", використання якої при розрахунках інфляційних втрат, а також достовірність даних, які відображаються цією системою, підтверджено і визнано правовими висновками Верховного Суду у постанові від 07.07.2022 у справі № 910/10458/19. Також, скаржник просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2025 у справі № 910/4284/25 в частині задоволення клопотання Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" та відстрочення виконання судового рішення на 6 місяців та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" у задоволенні клопотання про відстрочення виконання рішення.

На переконання скаржника, відповідачем не надано доказів та не доведено наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення у даній справі, не надано доказів, які підтверджують погіршення фінансового стану відповідача чи неможливість своєчасного виконання судового рішення та свідчать про наявність підстав для відстрочення його виконання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" та узагальнення її доводів

Також, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2025 у справі 910/4284/25, в якій просить змінити оскаржуване рішення в частині розподілу судового збору, а саме: у пункті 3 резолютивної частини слова і цифри "847.840 (вісімсот сорок сім тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп." замінити словами і цифрами "740.308 (сімсот сорок тисяч триста вісім) грн. 46 коп."

Скаржник вказує на невідповідність мотивувальної частини судового рішення в частині розподілу судового збору резолютивній та безпідставне покладення на нього частини витрат зі сплати судового збору у розмірі 107 531,54 грн, які підлягали поверненню позивачу за його клопотанням у порядку п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір". За доводами скаржника, відповідні висновки узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду, який неодноразово зазначав, що на сторону не можуть бути покладені судові витрати, пропорційні позовним вимогам, щодо яких судом закрито провадження (постанови від 23.01.2024 у справі № 910/7984/22, від 19.02.2020 у справі № 903/181/19, від 06.09.2021 у справі № 910/8775/20).

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційних скарг по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2025 (колегія суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Ходаківської І.П., Владимиренко С.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2025 у справі № 910/4284/25; розгляд апеляційної скарги призначено на 25.11.2025 об 11:50; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 07.11.2025.

Також, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2025 (колегія суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Ходаківської І.П., Владимиренко С.В.) апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" залишено без руху; надано апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду доказів доплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

29.10.2025 до Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги з доказами доплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 (колегія суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Ходаківської І.П., Владимиренко С.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2025 у справі № 910/4284/25; об`єднано апеляційні скарги Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2025 у справі № 910/4284/25 в одне апеляційне провадження для спільного розгляду; розгляд апеляційних скарг призначено за раніше визначеною датою на 25.11.2025 об 11:50; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 21.11.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 продовжено строк розгляду апеляційних скарг Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2025 у справі № 910/4284/25; оголошено перерву у розгляді апеляційних скарг до 13.01.2026 об 11:20.

З огляду на технічні проблеми підсистеми відеоконференцзв`язку (ВКЗ) та неможливість здійснення технічної фіксації судових засідань (неможливість здійснення запису судового засідання) у зв`язку з технічним збоєм надавача послуг - Державного підприємства "Інформаційні судові системи" 13.01.2026 з 10 год 30 хв, судове засідання у справі 13.01.2026 не відбулось.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2026 розгляд апеляційних скарг у даній справі призначено на 19.01.2026 о 10:20.

Позиції учасників справи

Позивач подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат - без змін, вказуючи, що оскільки позивачем оскаржується рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позовних вимог про стягнення 139 475,37 грн, розподіл судових витрат у справі № 910/4284/25 варто здійснити після розгляду апеляційної скарги позивача.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу проти апеляційної скарги позивача заперечує і просить суд залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та в частині відстрочення виконання рішення - без змін, зазначаючи, зокрема, що відмовляючи у стягненні частини інфляційних втрат у зв`язку з помилковістю розрахунків позивача, суд першої інстанції правильно врахував усталену позицію Верховного Суду. Натомість позивач, частково визнаючи в апеляційній скарзі помилковість свого розрахунку, іншого (належного) розрахунку не надавав та наполягає на власному способі розрахунку інфляційних втрат, який прямо суперечить численним висновкам Верховного Суду. Також відповідач вказує, що позивач не наводить жодних правових норм або висновків Верховного Суду, які би свідчили про правильність застосування ним сукупного індексу інфляції, округленого саме до восьми цифр після коми.

Щодо доводів позивача про ненадання відповідачем доказів, зокрема щодо тяжкого фінансового стану, відповідач вказує, що таке твердження позивача не відповідає дійсності та спростовується долученими до клопотання про відстрочення виконання судового рішення доказами, а саме: інформацією про оплати на балансуючому ринку; інформацією про фінансові результати розрахунків на балансуючому ринку; структурою тарифів на послуги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" у 2024-2025 роках; фінансовим звітом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго". Відтак, на переконання відповідача, реалізуючи надані суду дискреційні повноваження, суд першої інстанції оцінив обставини справи і наявні докази та жодним чином не порушив балансу інтересів сторін на користь відповідача, задовольнивши частково його клопотання про відстрочення виконання рішення.

Явка представників учасників справи

У судове засідання 19.01.2026 з`явились представники позивача та відповідача.

У судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги позивача підтримав і просив суд її задовольнити, проти апеляційної скарги відповідача заперечував і просив суд залишити її без задоволення.

Представник відповідача вимоги апеляційної скарги відповідача підтримав і просив суд її задовольнити, проти апеляційної скарги позивача заперечував і просив суд залишити її без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, відповідно до умов договору про участь у балансуючому ринку від 02.03.2020 № 0063-04012/21-150-08-20-00069 (в редакції наказів Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" від 27.01.2023 № 57, від 20.10.2023 № 598, від 24.06.2024 № 361 та від 08.07.2024 № 392), укладеного між Акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" як постачальником послуг з балансування (ППБ) та Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" в якості оператора системи передачі (ОСП) (Договір), ППБ зобов`язався надавати балансуючу електричну енергію на завантаження або розвантаження для здійснення ОСП балансування об`єднаної енергетичної системи України. ОСП зобов`язався продавати балансуючу електричну енергію ППБ або купувати балансуючу електричну енергію у ППБ та отримувати оплату за продану ППБ балансуючу електричну енергію або сплачувати кошти за куплену балансуючу електричну енергію у ППБ відповідно до умов цього Договору та Правил ринку.

Згідно з п. 2.1 Договору загальна вартість цього Договору складається із суми придбаних та проданих обсягів електричної енергії на балансуючому ринку протягом дії цього Договору та відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до п. 2.2 Договору розрахунок ціни купівлі-продажу електричної енергії визначається у відповідності до Правил ринку.

Для розрахунків за цим Договором використовуються обсяги електричної енергії, купленої-проданої на балансуючому ринку ППБ (п. 3.1 Договору).

Виставлення рахунків та оплата платежів здійснюється відповідно до процедур та у строки, визначені Правилами ринку (п. 4.1 Договору в редакції, затвердженій наказами Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" № 57 від 27.01.2023, № 598 від 20.10.2023).

Відповідно до п. 4.1 Договору в редакції, затвердженій наказами Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" № 361 від 24.06.2024 та № 392 від 08.07.2024, формування ОСП декадних звітів ППБ, місячних звітів ППБ, забезпечення ППБ коштів на рахунку ескроу ППБ відповідно до них, формування актів та списання ОСП коштів з рахунку ескроу ППБ на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ОСП здійснюється відповідно до процедури та у строки, визначені Правилами ринку та цим Договором.

Згідно з п. 4.4 Договору (п. 4.3 Договору в редакції наказів № 361 від 24.06.2024 та № 392 від 08.07.2024) ОСП формує та направляє акт купівлі-продажу до ППБ не пізніше 13 календарного дня місяця, наступного за розрахунковим. Підписання акта відбувається в електронній формі. Протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до ППБ акта ППБ розглядає та повертає ОСП один примірник акта, підписаного зі своєї сторони. У разі незгоди з розрахунками ОСП відповідно до акта ППБ протягом двох робочих днів надсилає ОСП обґрунтовані зауваження щодо цього акта та ініціює спір відповідно до норм чинного законодавства. Якщо ППБ протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до ППБ Акта не ініціював спір та не направив до ОСП підписаний зі сторони ППБ примірник Акта, то такий Акт вважається підписаним ППБ.

Відповідно до п. 5.3, 5.4 Договору ППБ має право: отримувати від ОСП оплату, визначену згідно з вимогами Правил ринку, за продану ППБ на балансуючому ринку електричну енергію, а ОСП зобов`язується: здійснювати вчасно та в повному обсязі оплату проданої ППБ балансуючої електричної енергії на умовах, визначених Правилами ринку та цим Договором.

З 01.07.2024 Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" в ролі адміністратора розрахунків перейшло на нову модель розрахунків із ППБ на балансуючому ринку - із застосуванням рахунків ескроу для здійснення розрахунків на балансуючому ринку та забезпечення фінансової гарантії учасників ринку відповідно до змін до Правил ринку (Правила ринку затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), від 14.03.2018 № 307), внесених постановами НКРЕКП від 17.01.2023 № 109, від 10.10.2023 № 1882, від 26.06.2024 № 1211.

Рахунок ескроу ППБ/СВБ - рахунок умовного зберігання, відкритий учасником ринку, що є ППБ/СВБ (крім ОСП), у будь-якому з визначених ОСП банків, для акумулювання коштів, що АР використовує для контролю достатності коштів для оплати поточної заборгованості ППБ/СВБ та погашення простроченої заборгованості ППБ/СВБ, розрахунків за балансуючу електричну енергію з ППБ/за небаланси з СВБ та для повернення коштів учаснику ринку, згідно з цими Правилами (п. 1.1.2 Правил ринку).

Нова модель розрахунків відповідно до положень розділів 7.2 та 7.3 Правил ринку передбачає, що в Системі управління ринком (СУР) для ППБ формуються три декадних звіти та результуючий місячний звіт, відповідно до яких учасник ринку зобов`язаний забезпечити необхідну суму коштів на своєму рахунку ескроу. На основі місячних звітів АР формує акти купівлі-продажу електричної енергії відповідно до договорів про участь у балансуючому ринку для кожного учасника ринку, за якими проводяться грошові розрахунки. При цьому безпосереднє списання коштів з рахунків ескроу ППБ учасників ринку АР проводить на основі сум, визначених в актах купівлі-продажу та актах коригування. У свою чергу, оплати на адресу ППБ проводяться на їх поточні рахунки також відповідно до місячних актів купівлі-продажу та актів коригування.

Згідно з п. 7.2.2 Правил ринку (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.06.2024 № 1211) АР через СУР на одинадцятий календарний день місяця, наступного за розрахунковим, формує місячний звіт ППБ та надсилає на електронну адресу ППБ повідомлення про формування місячного звіту ППБ.

ППБ зобов`язаний упродовж двох робочих днів з дня отримання повідомлення про формування місячного звіту ППБ забезпечити на рахунку ескроу ППБ наявність коштів, вільних від інших зобов`язань з оплати поточної заборгованості ППБ та погашення простроченої заборгованості ППБ, в обсязі, достатньому для оплати ППБ балансуючої електричної енергії відповідно до місячного звіту ППБ.

З урахуванням даних місячного звіту ППБ оформлюється Акт купівлі-продажу балансуючої електричної енергії у порядку, встановленому договором про участь у балансуючому ринку.

АР о 08:00 на третій робочий день з дня надсилання повідомлення про формування місячного звіту ППБ перераховує з рахунку ескроу ППБ на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ОСП кошти в обсязі, достатньому для оплати ППБ балансуючої електричної енергії відповідно до Акта купівлі-продажу балансуючої електричної енергії.

Якщо за результатами місячного звіту ППБ має відбутись списання для АР (нарахування для ППБ), АР на четвертий робочий день з дня надсилання повідомлення про формування місячного звіту ППБ перераховує з рахунку зі спеціальним режимом використання ОСП кошти на рахунок ППБ відповідно до Акта купівлі-продажу балансуючої електричної енергії.

На виконання умов Договору позивачем у період із жовтня 2023 року по жовтень 2024 року було поставлено, а відповідачем отримано балансуючу енергію на загальну суму 739 760 871,08 грн, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками сторін актами купівлі-продажу балансуючої електричної енергії: № БР/23/10-№0063 від 31.10.2023 на суму 23 608 120,52 грн; № БР/23/11-№0063 від 30.11.2023 на суму 72 404 427,32 грн; № БР/23/12-№0063 від 31.12.2023 на суму 8 069 791,19 грн; № БР/24/01-№0063 від 31.01.2024 на суму 10 306 846,64 грн; № БР/24/02-№0063 від 29.02.2024 на суму 2 350 918,82 грн; № БР/24/03-№0063 від 31.03.2024 на суму 11 471 043,86 грн; № БР/24/04-№0063 від 30.04.2024 на суму 9 333 201,01 грн; № БР/24/05-№0063 від 31.05.2024 на суму 120 954 423,46 грн; № БР/24/06-№0063 від 30.06.2024 на суму 107 082 931,70 грн; № ППБ_02_2024_07_0063 від 31.07.2024 на суму 214 805 063,78 грн (156 244 608,56 грн за зарахування зустрічних однорідних вимог); № ППБ_02_2024_08_0063 від 31.08.2024 на суму 45 219 004,04 грн (0,00 грн за зарахування зустрічних однорідних вимог); № ППБ_02_2024_09_0063 від 30.09.2024 на суму 82 203 058,82 грн (0,00 грн за зарахування зустрічних однорідних вимог); № ППБ_02_2024_10_0063 від 31.10.2024 на суму 243 416 048,59 грн (217 934 558,00 грн за зарахування зустрічних однорідних вимог).

Відповідач, у свою чергу, не виконав свої зобов`язання з оплати наданої послуги належним чином, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 7 116 041,32 грн, що і стало підставою для звернення Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" із позовом у даній справі.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що рахунки за лютий 2023 року - червень 2024 року, за якими платником є Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго", як адміністратор розрахунків має направляти відповідачу саме позивач, що прямо передбачено в абзаці третьому пункту 7.2.1 Правил ринку (в редакції, чинній до 01.07.2024). Відповідач стверджував, що позивач безпідставно посилається на п. 7.7.4 Правил ринку і нараховує інфляційні втрати і 3 % річних за нібито допущене порушення цієї норми, яка взагалі не підлягає застосуванню щодо періодів після 01.07.2024, оскільки стосується оплати на підставі платіжного документа, яким є виключно рахунок, а не звіт. Також відповідач вказував, що може сплачувати позивачу вартість балансуючої електричної енергії виключно з поточного рахунка із спеціальним режимом використання відповідно до Правил ринку та за наявності коштів, що надійшли від учасників балансуючого ринку, на такому рахунку.

З урахуванням заяви позивача від 30.05.2025 про збільшення розміру позовних вимог, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 245 639 736,00 грн, з яких: 175 687 757,14 грн - основна заборгованість; 14 028 662,41 грн - 3 % річних; 55 923 316,45 грн - інфляційні втрати.

Разом із тим, під час розгляду даної справи в суді першої інстанції відповідачем у добровільному порядку була перерахована на рахунок позивача сума спірної основної заборгованості в загальному розмірі 30 927 200,28 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 000004678 від 27.05.2025, № 000003006 від 28.05.2025, № 000002607 від 29.05.2025, № 00000474 від 30.05.2025, № 000003069 від 02.06.2025, № 000002645 від 03.06.2025, № 000004766 від 04.06.2025.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно із частиною першою статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов Договору позивачем у період із жовтня 2023 року по жовтень 2024 року було поставлено, а відповідачем отримано балансуючу енергію на загальну суму 739 760 871,08 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями підписаних та скріплених печатками сторін актами купівлі-продажу балансуючої електричної енергії: № БР/23/10-№0063 від 31.10.2023 на суму 23 608 120,52 грн; № БР/23/11-№0063 від 30.11.2023 на суму 72 404 427,32 грн; № БР/23/12-№0063 від 31.12.2023 на суму 8 069 791,19 грн; № БР/24/01-№0063 від 31.01.2024 на суму 10 306 846,64 грн; № БР/24/02-№0063 від 29.02.2024 на суму 2 350 918,82 грн; № БР/24/03-№0063 від 31.03.2024 на суму 11 471 043,86 грн; № БР/24/04-№0063 від 30.04.2024 на суму 9 333 201,01 грн; № БР/24/05-№0063 від 31.05.2024 на суму 120 954 423,46 грн; № БР/24/06-№0063 від 30.06.2024 на суму 107 082 931,70 грн; № ППБ_02_2024_07_0063 від 31.07.2024 на суму 214 805 063,78 грн (156 244 608,56 грн за зарахування зустрічних однорідних вимог); № ППБ_02_2024_08_0063 від 31.08.2024 на суму 45 219 004,04 грн (0,00 грн за зарахування зустрічних однорідних вимог); № ППБ_02_2024_09_0063 від 30.09.2024 на суму 82 203 058,82 грн (0,00 грн за зарахування зустрічних однорідних вимог); № ППБ_02_2024_10_0063 від 31.10.2024 на суму 243 416 048,59 грн (217 934 558,00 грн за зарахування зустрічних однорідних вимог).

З урахуванням заяви позивача від 30.05.2025 про збільшення розміру позовних вимог, загальний розмір заборгованості відповідача за Договором у спірний період становив 175 687 757,14 грн.

Разом із тим, під час розгляду даної справи в суді першої інстанції відповідач сплатив позивачу у рахунок погашення основної заборгованості за Договором 30 927 200,28 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 000004678 від 27.05.2025, № 000003006 від 28.05.2025, № 000002607 від 29.05.2025, № 00000474 від 30.05.2025, № 000003069 від 02.06.2025, № 000002645 від 03.06.2025, № 000004766 від 04.06.2025.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Встановивши, що відповідач під час розгляду даної справи частково погасив суму спірної основної заборгованості в загальному розмірі 30 927 200,28 грн, що свідчить про відсутність предмета спору в частині зазначеної суми боргу, суд першої інстанції дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині цих вимог на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається зі змісту апеляційних скарг, у частині закриття провадження у справі в частині стягнення 30 927 200,28 грн основного боргу, а також стягнення з відповідача на користь позивача 144 760 556,86 грн основної заборгованості, 14 027 478,96 грн трьох процентів річних та 55 697 213,13 грн інфляційних втрат рішення суду не оскаржується, відтак, відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України в цій частині рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку не переглядається. При цьому, підстав для виходу за межі доводів та вимог апеляційної скарги судом апеляційної інстанції не встановлено.

У частині посилання Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на правильність власного розрахунку інфляційних втрат, здійсненого ним з урахуванням актуальної судової практики та за допомогою інформаційно-правової системи "Ліга:Закон", колегія суддів зазначає таке.

Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон) визначено індексацію грошових доходів населення як встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (ст. 1 Закону).

Статтею 2 цього Закону передбачено як об`єкти індексації грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, що не мають разового характеру, перелік яких визначено у частині першій цієї статті. Водночас ч. 2 ст. 2 цього Закону законодавець передбачив право Кабінету Міністрів України встановлювати інші об`єкти індексації, поряд з тими, що зазначені у частині першій цієї статті.

З метою реалізації Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" Кабінет Міністрів України постановою № 1078 від 17.07.2003 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок), пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (п. 1-1, 4 Порядку).

Отже, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону, приписи Порядку та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 27.07.2007 № 265. Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування ст. 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділений на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 Порядку).

Статтею 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення, і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - "дефляція", то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком.

Встановлення компетентним органом (Кабінетом Міністрів України) механізму перемножування індексів інфляції за певний період для обрахування інфляційних збитків означає, що "вартість грошей з індексом інфляції за попередній період" є визначальною при індексації грошової суми за кожний наступний період. У математиці це називається послідовність, утворена за певною закономірністю.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду в постанові від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 роз`яснила, що при зменшенні суми боргу у конкретному місяці "А" на певну суму (до прикладу 100 грн), до уваги приймається сума боргу на початок розрахункового періоду "Х", помножена на індекс інфляції у цьому місяці (до прикладу "і-1"), і від зазначеного добутку необхідно віднімати суму погашення (100 грн.) Отже, у математичному викладі це можна відобразити такою формулою:

"Х" * "і-1" - 100 грн = "ЗБ",

де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці).

А за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100 %.

Для відокремлення інфляційних збитків за певний період від основної заборгованості, від остаточного розрахунку основного боргу з інфляційною складовою, проведеного із застосуванням такої послідовності, необхідно відняти основний борг, який залишився непогашеним на кінець розрахункового періоду.

У постанові від 23.09.2021 у справі № 924/2/21 Верховний Суд, перевіряючи правильність нарахування сукупного індексу інфляції відповідно до ст. 625 ЦК України, не погодився з правильністю визначення судами попередніх інстанцій величини приросту індексу споживчих цін (сукупного індексу інфляції) та зазначив, що такий індекс має заокруглюватися до десяткового числа після коми. Так, Верховний Суд, зокрема, зауважив, що за період із червня по жовтень 2019 року сукупний індекс інфляції складає 100 %, а не 99,99 % (як визначено в мотивувальній частині рішення суду першої інстанції), а за період із травня по жовтень 2020 року при заокруглюванні до десяткового числа після коми сукупний індекс інфляції має визначатись як 101,2 %, а не 101,19 %, оскільки саме так визначаються місячні та річні індекси споживчих цін Державним комітетом статистики України.

Аналогічний висновок щодо правильності визначення величини приросту індексу споживчих цін, який має заокруглюватися до десяткового числа після коми, викладено в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19, постановах Верховного Суду від 03.04.2024 у справі № 910/4170/23, від 17.01.2024 у справі № 910/18308/21.

Апеляційний господарський суд, у свою чергу, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, встановив його невідповідність умовам чинного законодавства, водночас, здійснений судом першої інстанції розрахунок, в якому використані значення індексу інфляції, заокруглені до десяткового числа, є арифметично правильним та здійснений у відповідності з приписами чинного законодавства.

Отже, доводи Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", що розрахунок інфляційних втрат здійснювався позивачем з урахуванням актуальної судової практики, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Посилання позивача на постанови Верховного Суду від 07.07.2022 у справі № 910/10458/19 та від 01.07.2025 у справі № 910/18308/21 розрахунків суду першої інстанції в частині вимог про стягнення інфляційних втрат також не спростовують.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з обґрунтованими висновками місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог у частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 55 697 213,13 грн.

Щодо доводів Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про відсутність підстав для відстрочення виконання рішення у справі № 910/4284/25, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає таке.

Згідно зі ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Наводячи мотиви для скасування наданої судом відстрочки боржнику у грошовому зобов`язанні кредитор вказував на відсутність доказів та недоведеності наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення у даній справі, доказів, які підтверджують погіршення фінансового стану відповідача чи неможливість своєчасного виконання судового рішення та підтверджують наявність підстав для відстрочення його виконання.

Апеляційний господарський суд зауважує, що ГПК України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, проте суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини на власний розсуд, і визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих обставин та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

У будь-якому разі питання про відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися з урахуванням балансу інтересів сторін, слугувати досягненню мети виконання судового рішення з максимальним дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи і заперечення як позивача, так і відповідача.

Суд апеляційної інстанції враховує, що Конституційний Суд України у рішенні від 26.06.2013 № 5-пр/2013 вказав, що підставою для застосування відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є наявність обставин, які ускладнюють або роблять неможливим застосування загального порядку примусового виконання рішень. Розстрочка або відстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Відповідач під час розгляду справи вказував, що наразі у нього існують обставини, які істотно ускладнюють виконання рішення суду, адже Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" не може спрямувати на виконання рішення у справі № 910/4284/25 кошти, для яких Регулятор у структурі тарифу визначив інше цільове призначення. Передбачені структурою тарифу кошти одночасно не перебувають у розпорядженні Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", а мають бути отримані і витрачені за визначеними напрямками протягом 12 місяців календарного року (і можуть бути витрачені лише за визначеними напрямками), адже тариф затверджується щорічно. Невідкладне стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" витрат, джерела покриття яких не передбачені, дестабілізує його фінансовий стан, ставить під загрозу його розрахунки з контрагентами і негативно впливає на роботу енергетичної інфраструктури України.

Також відповідач наголошував на тому, що численні пошкодження об`єктів об`єднаної енергетичної системи України внаслідок бойових дій вимагають додаткових витрат Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" для аварійних ремонтних робіт і відновлення енергопостачання, що є критично важливим для національної безпеки і життєзабезпечення населення.

Судова колегія зазначає, що при вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявна загроза банкрутства (неплатоспроможності), відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Поряд із цим, відстрочення виконання рішення є правом суду, яке реалізується у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Колегія суддів зазначає, що посилання апелента на відсутність доказів на підтвердження важкого фінансового стану відповідача не відповідає дійсним обставинам справи. Зокрема, відповідачем до суду першої інстанції до клопотання про відстрочення виконання рішення суду долучалися: інформація про оплати на балансуючому ринку; інформація про фінансові результати розрахунків на балансуючому ринку; структура тарифів на послуги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" у 2024-2025 роках; фінансовий звіт Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго".

Позивач не навів переконливих доводів, що відстрочення виконання рішення суду в даній справі до шести місяців істотно ускладнить становище кредитора як постачальника перед іншими учасниками ринку.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що обидва учасники спору діють на ринку енергопостачання, а тому стикаються з однаковими обставинами, що впливають на їхню господарську та економічну діяльність, тож шестимісячне відстрочення виконання рішення суду стосовно частини грошових зобов`язань боржника, на переконання суду, не порушить баланс інтересів обох учасників правовідносин.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що використавши свої повноваження, передбачені статтею 331 ГПК України, суд першої інстанції не припустився порушення норм матеріального чи процесуального права та балансу інтересів сторін, що могло б слугувати підставою для скасування оскаржуваного рішення суду.

Щодо доводів Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про невідповідність мотивувальної частини судового рішення в частині розподілу судового збору резолютивній та безпідставне покладення на нього частини витрат зі сплати судового збору в розмірі 107 531,54 грн, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з мотивувальної частини рішення суду, місцевий господарський суд, посилаючись на приписи п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, поклав витрати зі сплати судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже враховуючи ціну позову (245 639 736,00 грн), за звернення до суду в електронній формі з врахуванням коефіцієнта 0,8 підлягав та був сплачений позивачем судовий збір у розмірі 847 840,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.09.2025 у даній справі позовні вимоги задоволено частково на загальну суму 214 485 248,95 грн.

Відтак, з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню судовий збір у розмірі 740 308,46 грн.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зокрема закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Наведеною нормою Закону України "Про судовий збір" передбачено повернення судового збору в разі закриття (припинення) провадження у справі.

У постанові Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 903/181/19 викладено таку правову позицію: "лише висновок суду першої інстанції про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково свідчить про вирішення спору по суті розглянутих вимог. Натомість, у тому випадку, коли в резолютивній частині судового рішення зазначається про закриття провадження у справі щодо частини із заявлених вимог у зв`язку з відсутністю предмету спору, спір по суті у відповідній частині не вирішується, навіть якщо розгляд справи по суті закінчується ухваленням рішення суду, без постановлення відповідної ухвали, як окремого процесуального документа.

Відповідно, у такому разі (закриття провадження у справі щодо частини із заявлених вимог у резолютивній частині рішення) норма частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору, не застосовуються і не може бути підставою для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у повному обсязі, в тому числі і щодо частини із заявлених вимог, за якою провадження було закрито.

Верховний Суд підкреслює, що у зазначеній нормі Господарського процесуального кодексу України йдеться про здійснення розподілу судових витрат між сторонами у справі у разі вирішення спору по суті. Водночас, така норма не застосовується, якщо Закон України "Про судовий збір" у такому випадку передбачає повернення судового збору з Державного бюджету України.

Зокрема, у пункті 5 частини 1 статті 7 цього Закону прямо встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.".

Отже, враховуючи, що рішенням Господарського суду міста Києва від 15.09.2025 у даній справі закрито провадження у справі в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 30 927 200,28 грн основного боргу, позивач відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" має право звернутися до суду із клопотанням про повернення сплаченого судового збору в розмірі 106 747,05 грн.

Подібну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 23.01.2024 у справі № 910/7984/22, в якій суд вказав на безпідставність стягнення судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, з відповідача на користь позивача судового збору, нарахованого виходячи із суми основного боргу, в частині якого було закрито провадження у справі,

Відтак, суд першої інстанції неправильно визначив суму судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, § 54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що в даній справі надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Оскільки доводи апеляційної скарги відповідача щодо неправильного здійснення судом першої інстанції розподілу судового збору підтвердились, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" підлягає задоволенню.

Натомість підстави для задоволення апеляційної скарги Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" відсутні.

На підставі встановлених обставин, рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2025 у справі № 910/4284/25 підлягає зміні в частині розподілу судового збору. Так, у пункті 3 резолютивної частини оскаржуваного рішення підлягає зміні сума судового збору, належна до стягнення з відповідача на користь позивача, з урахуванням висновків, зроблених судом апеляційної інстанції у мотивувальній частині цієї постанови. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2025 у справі № 910/4284/25 підлягає залишенню без змін.

Судові витрати

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Щодо апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" колегія суддів зазначає, що виходячи з положень ст. 129 ГПК України, під час оскарження рішення суду в частині розподілу судового збору судовий збір не сплачується, що виключає необхідність здійснення розподілу судових витрат у вигляді судового збору за результатами розгляду апеляційної скарги відповідача.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" задовольнити.

3. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2025 у справі № 910/4284/25 в частині розподілу судового збору змінити.

4. Викласти пункт 3 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2025 у справі № 910/4284/25 в такій редакції:

"3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (Україна, 01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 25, ідентифікаційний код: 00100227) на користь Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код: 24584661) основну заборгованість в сумі 144 760 556 (сто сорок чотири мільйони сімсот шістдесят тисяч п`ятсот п`ятдесят шість) грн 86 коп., 3 % річних в сумі 14 027 478 (чотирнадцять мільйонів двадцять сім тисяч чотириста сімдесят вісім) грн 96 коп., інфляційні втрати в сумі 55 697 213 (п`ятдесят п`ять мільйонів шістсот дев`яносто сім тисяч двісті тринадцять) грн 13 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 740 308 (сімсот сорок тисяч триста вісім) грн 46 коп.".

5. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2025 у справі № 910/4284/25 залишити без змін.

6. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" покласти на скаржника.

7. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

8. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строк, передбачені ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 21.01.2026.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.П. Ходаківська

С.В. Владимиренко