ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про розгляд клопотання

"14" січня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/2294/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Грабован Л.І.

за участі секретаря судового засідання Ліщук С.О.,

дослідивши матеріали справи

за заявою кредитора: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дакорт"

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Корабел"

про визнання банкрутом

у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін та учасників:

від кредиторів: ТОВ "Дакорт" - Ляшко О.В.; ТОВ "ЧАСОПИС ПЛЮС" - Гамей В.В. (приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду);

керуючий санацією: арбітражний керуючий Дудкін Р.А.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою підготовчого засідання суду від 10.06.2024 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Корабел"; визнано вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дакорт" до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Корабел" в сумі 11 629 250,00 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Корабел" строком на 170 календарних днів до 27 листопада 2024; призначено розпорядником майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Корабел" арбітражного керуючого Пирожка Євгенія Віталійовича.

Ухвалою попереднього засідання від 10.02.2025 Господарський суд Одеської області визнав грошові вимоги Акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Корабел" в сумі 43 846 584,80 грн., як вимоги забезпечені іпотекою майна боржника та визначив розмір і перелік усіх визнаних вимог для внесення розпорядником майна боржника до реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.04.2025 затверджено план санації Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Корабел", схвалений зборами кредиторів від 06.03.2025, що оформлене протоколом №1 від 06.03.2025 р.; введено процедуру санації Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Корабел" до "07" січня 2026 року; керуючого санацією Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Корабел" призначено арбітражного керуючого Дудкіна Р.А.

Ухвалою від 03.09.2025 замінено кредитора Акціонерне товариство "Креді Агріколь Банк" на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "ЧАСОПИС ПЛЮС" у справі №916/2294/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Корабел".

02.10.2025 за вх.№30731/25 та від 28.10.2025 за вх.№34102/25 господарський суд одержав клопотання ТОВ ЧАСОПИС ПЛЮС про визнання кредитора ТОВ ДАКОРТ заінтересованою особою стосовно боржника. Клопотання обґрунтоване наступними обставинами.

Учасником (засновником) та кінцевим бенефіціарним власником боржника ТОВ «Фірма «Корабел» та ініціюючого кредитора ТОВ «Дакорт», як на дату відкриття провадження у справі №916/2294/24 так і на момент розгляду та визнання кредиторських вимог до боржника і є станом на дату подання цього клопотання є ОСОБА_1 .

Кредитор з посиланням на норми ст.1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» щодо поняття контролю; ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» щодо визначення кінцевого бенефіціарного власника (контролера); підпункту 14.1.159 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України щодо визначення пов`язаних осіб вказує, що законодавство пов`язує наявність статусу бенефіціарного власника з наявністю можливості прямого впливу на відповідну юридичну особу (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.07.2025 у справі № 903/534/23). Ознакою здійснення прямого вирішального впливу на діяльність є безпосереднє володіння фізичною особою часткою у розмірі не менше 25 відсотків статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи.

Стверджує, що з огляду на зазначене та наявне у законодавстві тлумачення понять «заінтересовані особи», «пов`язані особи», «кінцевий бенефіціарний власник», «заінтересовані особи стосовно боржника», «контроль», можна дійти висновку про наявність підстав вважати кредитора ТОВ «Дакорт» заінтересованим кредитором стосовно боржника ТОВ Фірма «Корабел», оскільки, вказаний кредитор та боржник перебувають під контролем однієї особи - ОСОБА_1 , який є їх кінцевим бенефіціарним власником (контролером) та засновником, який здійснює прямий вирішальний вплив, адже володіє 100% частки статутного капіталу у ТОВ «Дакорт» та 45% частки статутного капіталу у боржника ТОВ Фірма «Корабел», що є ознаками заінтересованих осіб стосовно боржника в розумінні ст. 1 КУзПБ.

Кредитором ТОВ «Дакорт» надані до суду заперечення на клопотання, в яких він просить клопотання відхилити, посилаючись на таке.

За положеннями ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» відомості Єдиного державного реєстру не є належним доказом перебування ТОВ Фірма «Корабел» під контролем ОСОБА_1 , а лише визначають розмір його частки у статутному капіталі; ТОВ "ЧАСОПИС ПЛЮС" не може посилатися на відомості Єдиного державного реєстру про перебування ТОВ Фірма «Корабел» під контролем Разумова Олексія Юрійовича, оскільки воно знає або може знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Вказує на норми п. 30 ч. 1 ст. Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». Вважає, що кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи є фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив на діяльність юридичної особи, а не особа, яка володіє часткою у розмірі не менше 25 відсотків статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи. Безпосереднє володіння фізичною особою часткою у розмірі не менше 25 відсотків статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи є лише «ознакою здійснення прямого вирішального впливу на діяльність», проте не є беззаперечним доказом здійснення такого впливу. Наведений висновок підтверджується як винятком, котрий міститься у цьому ж пункті, так і положеннями ст. 5 Закону «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів», якою встановлено: «Методологія визначення юридичною особою кінцевого бенефіціарного власника» затв. Постановою Кабінету Міністрів України і Національного банку України від 19 вересня 2023р. №1011. Визначення кінцевого бенефіціарного власника здійснюється не простим порівнянням розміру частки особи у статутному капіталі або прав голосу юридичної особи з цифрою «25», а з дотримання критеріїв, визначених методологією.

Наводить обставини проведення зборів засновників ТОВ «Дакорт». Вказує, що відповідно до визначення поняття «контроль», наведеного у статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції», протягом останніх трьох років ТОВ Фірма «Корабел» не перебувало під контролем ОСОБА_1 , оскільки перебувало під контролем Грабана Ростислава Михайловича, який мав на нього вирішальний вплив, прийняття яким рішень не залежало від волі Разумова Олексія Юрійовича і не вимагало врахування його інтересів. Отже, ТОВ "Дакорт" не є заінтересованою особою стосовно ТОВ Фірма "Корабел", оскільки зазначені особи не перебувають і протягом останніх трьох років не перебували під контролем третьої особи.

Керуючий санацією ТОВ «Корабел» арбітражний керуючий Дудкін Р.А. усно зазначив про відсутність підстав визнавати ТОВ «Дакорт» заінтересованим стосовно боржника, оскільки останнього визнано банкрутом та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру.

Розглянувши клопотання кредитора та заперечення на нього та вислухав представників сторін та учасника справи , суд встановив:

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (надалі ЄДРПОУ), щодо ТОВ «Фірма «Корабел» станом на дату відкриття провадження у справі:: КІНЦЕВИЙ БЕНЕФІЦІАРНИЙ ВЛАСНИК (КОНТРОЛЕР) - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 , громадянство: Україна, Місцезнаходження: АДРЕСА_1 , Розмір частки засновника (учасника): 12924,00 ОСОБА_3 , громадянство: Україна, Місцезнаходження: АДРЕСА_2 .Розмір частки засновника (учасника): 15796,00. Отже, ОСОБА_1 володіє 45% частки статутного капіталу Боржника.

Згідно даних ЄДРПОУ, щодо кредитора - ТОВ «Дакорт»: Перелік засновників (учасників) юридичної особи: ПІБ: ОСОБА_2 Громадянство: Україна Адреса: АДРЕСА_1 . Розмір частки статутного(складеного) капіталу(пайового фонду) (грн.): 70000,00 Інформація про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи: ПІБ: ОСОБА_2 Громадянство: Україна Адреса: АДРЕСА_1 Тип бенефіціарного володіння: Прямий вирішальний вплив Відсоток частки статутного капіталу або відсоток права голосу: 100 Отже, ОСОБА_1 володіє 100% частки статутного капіталу кредитора ТОВ «Дакорт».

Тобто ОСОБА_1 був учасником (засновником) та кінцевим бенефіціарним власником боржника ТОВ «Фірма «Корабел» та ініціюючого кредитора ТОВ «Дакорт», як на дату відкриття провадження у справі №916/2294/24 так і на момент розгляду та визнання кредитором.

Відповідно до ст. 47 КУзПБ в редакції, яка набула чинності 01.01.2025, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч.1 ст. 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються, зокрема: розмір, черговість задоволення кожної визнаної вимоги та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, у тому числі вимог кредиторів, які є заінтересованими стосовно боржника.

Ухвала попереднього засідання є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Конкурсні кредитори, заінтересовані стосовно боржника, не мають права вирішального голосу на зборах (комітеті) кредиторів. Грошові вимоги конкурсного кредитора ТОВ «Дакорт» розглядались в попередньому засіданні за правилами КУЗПБ, чинній на момент проведення попереднього засідання.

Судом під час розгляду справи в попередньому засіданні не досліджувались обставини щодо заінтересованості кредиторів стосовно боржника, а відповідно в ухвалі попереднього засідання не були відображені зазначені відомості про наявність у ТОВ «Дакорт» статусу заінтересованої особи стосовно боржника.

За положеннями ст.1 КУзПБ в ред. Закону №3985-Х1 від 19.09.2024, який набрав чинності 01.01.2025, заінтересовані особи стосовно боржника:

- юридична особа, створена за участю боржника,

- юридична особа, що здійснює або протягом останніх трьох років здійснювала контроль над боржником,

- юридична або фізична особа, контроль над якою здійснює або протягом останніх трьох років здійснював боржник,

- юридична особа, з якою боржник перебуває або протягом останніх трьох років перебував під контролем третьої особи,

- власники (учасники, акціонери) боржника,

- керівник боржника,

- особи, які входять до складу органів управління боржника,

- головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство;

- особи, з якими чи на користь яких боржник вчиняв правочини з відчуження майна боржника, які не відповідають критеріям розумності (економічної доцільності, наявності ділової мети) та добросовісності;

- сторона фраудаторного правочину, вчиненого боржником, або правочину, який згідно із статтею 42 цього Кодексу визнано недійсним;

- особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їхні діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інші особи, стосовно яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими.

Відповідно до п. 4-2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства положення цього Кодексу в редакції згідно із Законом № 3985-IX застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито до набрання чинності цим Законом.

Положення КУзПБ в редакції згідно із Законом України "Про внесення змін до Кодексу України з процедур банкрутства та деяких інших законодавчих актів України щодо імплементації Директиви Європейського парламенту та Ради Європейського Союзу 2019/1023 та запровадження процедур превентивної реструктуризації" застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито до набрання чинності цим Законом. Отже, положення зазначених змін до КУзПБ мають ретроспективну дію, і мають застосовуватися до справ, які вже перебувають у провадженні.

Норми КУзПБ в редакції Закону № 3985-IX застосовуються також до справ про банкрутство, провадження в яких відкрито до 01.01.2025, а тому суд може встановити цю обставину в окремій ухвалі. (Постанова КГС ВС від 29.07. 2025 у справі № 903/534/23).

Відсутність в положеннях КУзПБ прямо визначеної процедури встановлення статусу заінтересованої особи у справах, провадження у яких відкрите до 01.01.2025 та в цей же період розглянуті вимоги конкурсних кредиторів - не перешкоджає розгляду відповідного клопотання та ухвалення за результатами його розгляду відповідного судового рішення в загальному порядку в межах провадження у справі про банкрутство, якщо такі дії спрямовані на відновлення порушеного права та інтересу фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів (постанова КГС ВС від 29.07. 2025 cправа № 903/534/23).

Згідно ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" та ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" кінцевий бенефіціарний власник (контролер) - фізична особа, яка незалежно від формального володіння має можливість здійснювати вирішальний вплив на управління або господарську діяльність юридичної особи безпосередньо або через інших осіб, що здійснюється, зокрема, шляхом реалізації права володіння або користування всіма активами чи їх значною часткою, права вирішального впливу на формування складу, результати голосування, а також вчинення правочинів, які надають можливість визначати умови господарської діяльності, давати обов`язкові до виконання вказівки або виконувати функції органу управління, або яка має можливість здійснювати вплив шляхом прямого або опосередкованого (через іншу фізичну чи юридичну особу) володіння однією особою самостійно або спільно з пов`язаними фізичними та/або юридичними особами часткою в юридичній особі у розмірі 25 чи більше відсотків статутного капіталу або прав голосу в юридичній особі.

Відповідно до наведеного у Податковому кодексі України визначення терміну "пов`язані особи" - це юридичні та/або фізичні особи, взаємовідносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють і які відповідають таким ознакам, юридична особа, що здійснює контроль за господарською діяльністю платника податку або контролюється таким платником податку чи перебуває під спільним контролем з таким платником податку; фізична особа або члени її сім`ї, які здійснюють контроль за платником податку (п.п.14.1.159 п.14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

У ст. 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" міститься визначення поняття контролю, як вирішального впливу однієї чи декількох пов`язаних юридичних та/або фізичних осіб на господарську діяльність суб`єкта господарювання.

Системний аналіз зазначених норм свідчить, що національне законодавство пов`язує наявність статусу бенефіціарного власника з наявністю можливості прямого впливу на відповідну юридичну особу, відтак, з огляду на зазначене та наявне у законодавстві тлумачення понять "заінтересовані особи" та "пов`язані особи" (позиція викладена у Постанові КГС ВС від 29.07. 2025 у cправі № 903/534/23).

З аналізу нормативного визначення випливає, що заінтересованими визнаються особи, які мають безпосередні або опосередковані зв`язки з боржником, що потенційно може впливати на їхню неупередженість у процедурі банкрутства. Виявлення таких зв`язків має ключове значення для забезпечення об`єктивності та справедливості провадження.

Визнання особи заінтересованою покликане мінімізувати ризики ухвалення рішень під впливом пов`язаних осіб, зокрема, колишніх керівників, власників, афілійованих компаній або близьких родичів боржника. Такий підхід сприяє збереженню балансу інтересів усіх кредиторів та підтримує довіру до процедури банкрутства як до інструменту правового врегулювання неплатоспроможності.

Статус заінтересованої особи тягне за собою визначені законодавством обмеження, зокрема, щодо участі у голосуванні на зборах кредиторів, можливості управління майном боржника або призначення арбітражним керуючим. Крім того, правочини боржника на користь таких осіб протягом трьох років до відкриття провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані судом недійсними у порядку ст. 42 КУзПБ.

Таким чином, механізм визнання заінтересованості виконує запобіжну функцію та є важливим інструментом у боротьбі з процесуальними маніпуляціями, спрямованими на виведення активів чи надання преференцій окремим учасникам на шкоду іншим.

Постановою Господарського суду Одеської області від 17.04.2024 у справі №916/5530/23, яка набрала законної сили та не оскаржена визнано боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дакорт" банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Дакорт" арбітражного керуючого Клигіну Ірину Володимирівну .

У п.7 резолютивної частини постанови визначено наслідки та зазначено, що з дня винесення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, члени виконавчого органу (керівник) банкрута звільняються з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника майна банкрута.

Ухвалою Господарського суду від 15.10.2025 у цій справі продовжено строк ліквідаційної процедури ТОВ «Дакорт» на шість місяців.

ТОВ "Дакорт" звернулося до Господарського суду Одеської області із заявою (вх. №2350/24 від 23.05.2024р.), про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «КОРАБЕЛ» .Прийнято до провадження заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство ухвалою суду від 28.05.2024.

Отже , на день подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Корабел» ініціюючий кредитор ТОВ «Дакорт» було визнано банкрутом, відносно нього введено ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора банкрута, повноваження власників майна припинені.

Ст. 59 КУзПБ визначені наслідки визнання боржника банкрутом. З дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури:

господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо;

строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав;

у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури;

припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута;

відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю;

продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Кодексом;

скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається;

припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, члени виконавчого органу (керівник) банкрута звільняються з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (органу, уповноваженого управляти майном) майна банкрута.

Отже ліквідаційна процедура це припинення діяльності боржника, визнаного господарським судом банкрутом з метою здійснення заходів щодо задоволення вимог кредиторів визнаних судом шляхом продажу його майна.

Повноваження щодо організації процедури ліквідації покладаються судом на ліквідатора, та чітко окреслені КУзПБ. Так, ст. 61 КУзПБ визначені повноваження ліквідатора банкрута та він:

приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження;

виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;

проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута;

аналізує фінансовий стан банкрута, складає висновок про наявність або відсутність ознак доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій під час провадження у справі про банкрутство за результатом його проведення;

виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута;

формує ліквідаційну масу;

заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості;

має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, які звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Кодексом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута;

з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю;

заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими;

подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника;

вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;

передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових актів підлягають обов`язковому зберіганню;

продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом та інші повноваження .

Верховний Суд неодноразово наголошував (зокрема в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 914/2350/18(914/608/20)), що провадження у справах про банкрутство є самостійним видом судового провадження і характеризується особливим процесуальним порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань, особливим суб`єктним складом, застосуванням спеціальних способів захисту тощо. З моменту відкриття стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.

Зокрема, за змістом преамбули КУзПБ одним з основних завдань провадження у справі про банкрутство є задоволення вимог кредиторів неплатоспроможного боржника. Наповнення ліквідаційної маси боржника і, як наслідок, задоволення сукупності вимог кредиторів відбуваються за рахунок майнових активів боржника, вжиття заходів з пошуку, виявлення та повернення яких віднесено до повноважень ліквідатора боржника.

Суд врахував вказані обставини та встановив, що після після визнання ТО «Дакорт» банкрутом контроль перейшов від його власника до ліквідатора, призначеного судом (арбітражного керуючого), який діє під контролем суду. Тобто, правовий режим ліквідації кардинально змінив статус власника. Оскільки власник не має права голосу в органах управління банкрута, він втрачає статус "контролюючої особи".

Особа, яка формально значиться у реєстрі як засновник, позбавлена будь-яких важелів впливу на прийняття рішень.

Заінтересованість у розумінні ст. 1 КУзПБ базується на здатності особи впливати на результат процедури. Проте, управління кредитором здійснює незалежний арбітражний керуючий (ліквідатор), який діє виключно в межах закону та під контролем комітету кредиторів та суду. Будь-яка "узгодженість дій" між боржником та кредитором через засновника є фізично та юридично неможливою, оскільки засновник відсторонений від процесів.

Отже, формальна наявність запису в ЄДР про засновника не може бути єдиною підставою для обмеження прав кредитора, якщо фактичний правовий зв`язок розірвано в силу закону (банкрутства). Визнання кредитора заінтересованим у даному випадку призведе до штучного обмеження його прав (зокрема, права голосу), що зашкодить інтересам кредиторів самого кредитора, які очікують на максимальне задоволення своїх вимог.

Відповідно до абзацу 15 ст. 1 КУзПБ, заінтересованими особами стосовно боржника є, зокрема, юридичні особи, що мають спільних з боржником засновників (учасників). Однак, суд зазначає, що вказана норма не повинна застосовуватися судом автоматично та формально, без врахування особливого правового режиму, в якому перебувають учасники справи.

Судом встановлено, що і кредитор, і боржник перебувають у процедурах банкрутства. Згідно зі ст. 59 КУзПБ, з моменту відкриття ліквідаційної процедури повноваження органів управління банкрута та його засновників припиняються. Суд наголошує, що концепція «заінтересованості» невід`ємно пов`язана з можливістю фактичного впливу на прийняття рішень. Оскільки повноваження спільного засновника припинені в силу закону, а управління суб`єктами здійснюється незалежними арбітражними керуючими під контролем суду, правовий зв`язок «контролю-підпорядкування» між суб`єктами є розірваним.

Метою визнання особи заінтересованою є запобігання зловживанням, що виникають внаслідок конфлікту інтересів. У даному випадку кредитор діє не як «дружній» до боржника суб`єкт, а як самостійний суб`єкт, який керує ліквідаційною масою, мета - максимальне наповнення активів для розрахунку з власними кредиторами. Обмеження прав кредитора-банкрута (шляхом визнання його заінтересованим) призведе до порушення прав його власних кредиторів, які не є афілійованими з боржником, що суперечить принципу справедливості та балансу інтересів.

Суд вважає за необхідне застосувати принцип пріоритету змісту над формою. Формальна наявність спільного засновника в ЄДР, при фактичній відсутності у нього будь-яких управлінських повноважень у обох структурах, не може бути достатньою підставою для кваліфікації кредитора як заінтересованої особи. Будь-яка інша інтерпретація призвела б до невідповідності фактичним обставинам, де статус особи визначався б повноваженнями, яких вона фактично не має.

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими КУзПБ, ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

З врахуванням всіх встановлених обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для віднесення ТОВ «Дакорт» до заінтересованих стосовно боржника.

Підсумовуючи викладене суд зазначає, що на день подання заяви про відкриття провадження у справі про визнання банкрутом ТОВ «Корабел» ТОВ «Дакорт» не мав статусу заінтересованого кредитора стосовно боржника тому правових підстав для задоволення клопотання ТОВ «ЧАСОПИС ПЛЮС» про визнання ТОВ «Дакорт» таким не має.

Згідно з приписами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Керуючись ст. ст. 1, 50 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧАСОПИС ПЛЮС" (вх.№30731/25 від 02.10.2025) про визнання у справі №916/2294/24 кредитора Товариство з обмеженою відповідальністю «Дакорт» (73020, м. Херсон, вул. Богуна Івана, 86-А; ) заінтересованою особою стосовно боржника Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Корабел» (73000, м. Херсон, вул. Дорофеєва, буд. 8А; ) відмовити.

Ухвала набирає законної сили 14 січня 2026 року та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складено та підписано 19.01.2025.

Копію ухвали надіслати до електронного кабінету користувача підсистеми "Електронний суд": керуючого санації арбітражного керуючого Дудкіна Р.А.; ТОВ Фірма "Корабел"; ТОВ "Дакорт"; АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК"; ТОВ "ЧАСОПИС ПЛЮС".

Суддя Л.І. Грабован