ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2026 р. м. Київ Справа № 911/1926/24 (911/926/25)

за первісним позовом Фізичної особи-підприємця Киричка Руслана Вадимовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача Державного підприємства «Дослідне господарство «Озерна» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України» (09129, Київська обл., Білоцерківський р-н, с. Озерна, вул. Липки, буд. 6; )

про стягнення 2311982,96 грн

та за зустрічним позовом Державного підприємства «Дослідне господарство «Озерна» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України» (09129, Київська обл., Білоцерківський р-н, с. Озерна, вул. Липки, буд. 6; )

до відповідача Фізичної особи-підприємця Киричка Руслана Вадимовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про визнання договору недійсним

у відокремленому провадженні в межах справи № 911/1926/24

за заявою Фізичної особи-підприємця Петренко Катерини Володимирівни ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 )

до боржника Державного підприємства «Дослідне господарство «Озерна» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України» (09129, Київська обл., Білоцерківський р-н, с. Озерна, вул. Липки, буд. 6; )

за участю представників органу, уповноваженого управляти державним майном: Національної академії аграрних наук України, Кабінету Міністрів України, Фонду державного майна України

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ФОП Киричок Р.В. звернувся до Господарського суду Київської області з вказаною вище позовною заявою до ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН» про стягнення заборгованості в загальному розмірі 2311982,96 грн, у т.ч. 1242630 грн основного боргу, 889290,77 грн інфляційних втрат та 180062,19 грн 3% річних, які виникли на підставі Договору оренди самохідних машин чи механізмів з екіпажем № КР/5-25/03 від 25.03.2020.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.03.2025 (суддя Ярема В.А.) відкрито провадження у справі № 911/926/25 за вказаною позовною заявою за правилами загального позовного провадження; встановлено учасникам у справі процесуальні строки для подачі відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень; підготовче засідання призначено на 21.04.2025.

У справі № 911/926/25 ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН» звернулось із зустрічною позовною заявою до ФОП Киричка Р.В. про визнання недійсним Договору оренди самохідних машин чи механізмів з екіпажем № КР/5-25/03 від 25.03.2020.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.04.2025 вказану зустрічну позовну заяву прийнято для спільного розгляду з первісною позовною заявою.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.06.2025 справу № 911/926/25 передано для розгляду в межах справи № 911/1926/24 про банкрутство ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН».

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду зазначену справу № 911/926/25 було передано судді Наріжному С.Ю. для розгляду в межах справи № 911/1926/24; присвоєно єдиний унікальний номер справи № 911/1926/24 (911/926/25).

Так, ухвалою Господарського суду Київської області від 13.05.2025 відкрито провадження у справі про банкрутство ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН», введено процедуру розпорядження майном Боржника та призначено розпорядником майна Боржника арбітражну керуючу Кандаурову А.П.

На даний час провадження у справі перебуває на стадії попереднього засідання в судовій процедурі розпорядження майном Боржника.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.11.2025 справу № 911/926/25 прийнято до провадження судді Наріжного С.Ю. у відокремленому провадженні в межах справи № 911/1926/24 про банкрутство ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН»; позовну заяву ФОП Киричка Р.В. від 17.03.2025 б/№, подану у справі № 911/926/25 про стягнення з Боржника ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН» заборгованості у сумі 2311982,96 грн, залишено без розгляду; постановлено провадження у справі № 911/1926/24 (911/926/25) здійснювати щодо зустрічної позовної заяви ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН» до ФОП Киричка Р.В. про визнання недійсним Договору оренди самохідних машин чи механізмів з екіпажем № КР/5-25/03 від 25.03.2020; розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.

До суду надійшло клопотання ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН» від 10.11.2025 б/№ про здійснення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Розглянувши вказане клопотання, судом встановлено, що в обґрунтування клопотання заявник зазначає, що за результатом розгляду позову у даній справі буде вирішуватись питання щодо визнання кредиторських вимог ФОП Киричка Р.В. у справі № 911/1926/24 про банкрутство ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН» в розмірі понад 7,5 млн грн, що є значною сумою для підприємства.

У зв`язку з зазначеним заявник вважає необхідним представлення інтересів ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН» представником в судовому засіданні для уможливлення більш наочного висвітлення позиції сторони, надання пояснень, заперечень тощо.

Суд зазначає, що встановлення нормами ст. 7 КУзПБ пріоритету розгляду спорів за участю боржника в межах справи про банкрутство за правилами спрощеного позовного провадження спрямоване на досягнення цілей Кодексу та оперативне вирішення таких спорів судом, з огляду на обмеженість строку процедури банкрутства.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності суд не вбачає підстав для розгляду даної справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, у зв`язку з чим відповідне клопотання ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН» залишається судом без задоволення.

Так, предметом розгляду суду у даному провадженні є зустрічний позов ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН» до ФОП Киричка Р.В. про визнання недійсним Договору оренди самохідних машин чи механізмів з екіпажем № КР/5-25/03 від 25.03.2020.

Зустрічний позов містить клопотання про витребування від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Київській області Управління державної реєстрації ЦМУ МЮ відомостей про те, чи є ОСОБА_1 батьком Киричка Руслана Вадимовича, а також клопотання про письмове опитування учасників справи в порядку ст. 90 ГПК України.

Вказаний зустрічний позов прийнятий до розгляду ухвалою Господарського суду Київської області від 24.04.2025 у даній справі.

24.04.2025 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшли відповіді ФОП Киричка Р.В. від 24.04.2025 б/№ (вх. № 5533/25) на питання, викладені в зустрічній позовній заяві в порядку ст. 90 ГПК України.

25.04.2025 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшов відзив ФОП Киричка Р.В. від 25.04.2025 б/№ (вх. № 5596/25) на зустрічний позов.

За результатом розгляду клопотання ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН» про витребування інформації від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Київській області Управління державної реєстрації ЦМУ МЮ суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання, як необґрунтованого та такого, що не відповідає ст. 81 ГПК України, оскільки не містить обставин, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати, в контексті змісту позовних вимог.

Щодо клопотання ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН» про письмове опитування учасників справи в порядку ст. 90 ГПК України, суд зазначає, що ФОП Киричком Р.В. надано суду письмові відповіді на питання, у зв`язку з чим вказане клопотання залишається без розгляду.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Позивач за зустрічним позовом ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН» просить суд визнати недійсним Договір оренди самохідних машин чи механізмів з екіпажем № КР/5-25/03 від 25.03.2020, укладений між ФОП Киричком Р.В. та ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що батько Відповідача за зустрічним позовом ФОП Киричка Р.В. - ОСОБА_1. в період з 2016 по 2022 роки працював в ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН» на посаді заступника директора з виробництва, у зв`язку з чим оспорюваний Договір підпадає під ознаки зобов`язання, щодо вчинення якого є заінтересованість, що в свою чергу вимагало погодження укладення правочину з органом управління - Національною академією аграрних наук України.

Проте відповідне погодження не отримувалось ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН» від органу управління, у зв`язку з чим на думку Позивача за зустрічним позовом з боку ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН» оспорюваний договір укладено директором Мельником А.В. без достатніх повноважень.

Заперечуючи проти зустрічного позову ФОП Киричок Р.В. у відзиві зазначає, що ОСОБА_1 не належить і не належав до посадових осіб органів управління ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН», у зв`язку з чим не має жодної з перелічених ч. 2 ст. 73-1 ГК України ознак особи, заінтересованої у вчиненні господарського зобов`язання.

Відповідач за зустрічним позовом посилається на лист НААН України від 17.04.2024 № 10.2-03/267, згідно якого зазначено, що ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН» самостійно вирішує питання своєї господарської діяльності, у т.ч. вступає в договірні відносини з іншими установами, підприємствами, організаціями.

Щодо погодження з Академією, як органом управління майна, в листі зазначено, що ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН» може, за погодженням з Академією, здавати (а не брати) в оренду державне майно, яке обліковується на балансі господарства і тимчасово не використовується.

У даному випадку ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН» за оспорюваним договором оренди є орендарем а не орендодавцем, отже погодження на укладення договору з Академією не вимагалось.

Проаналізувавши доводи представників сторін та матеріали справи в цілому, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із орендою майна здійснюється Господарським кодексом України (який був чинний на час спірних правовідносин), Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України (чинного на час спірних правовідносин) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Частиною 2 ст. 207 ЦК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1-5 ст. 65 Господарського кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу.

Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи.

У разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), в якому визначаються строк найму, права, обов`язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін.

Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 73-1 Господарського кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин), господарське зобов`язання державного унітарного підприємства, предмет якого підпадає під ознаки, визначені частиною третьою цієї статті, і яке укладається з особою, заінтересованою у його вчиненні, від імені або за рахунок, або в інтересах такої особи, є господарським зобов`язанням, щодо вчинення якого є заінтересованість.

Особою, заінтересованою у вчиненні господарського зобов`язання, є: посадова особа органів управління державного унітарного підприємства; посадова особа органу, до сфери управління якого належить державне унітарне підприємство, якщо така особа є особою, відповідальною за прийняття рішення щодо надання згоди на вчинення таким державним унітарним підприємством господарського договору; член сім`ї посадової особи, зазначеної в абзацах другому і третьому цієї частини, - чоловік (дружина), особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, батьки (усиновителі), опікун (піклувальник), брат, сестра, діти та їхні чоловіки (дружини); юридична особа, в якій будь-яка з осіб, зазначених в абзацах другому - четвертому цієї частини, є кінцевим бенефіціарним власником (контролером) або членом органу управління, органу, який здійснює функції контролю та/або нагляду.

Частиною 6 статті 73 Господарського кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) встановлено, що органами управління державного унітарного підприємства є: керівник підприємства, який призначається (обирається) суб`єктом управління об`єктами державної власності, що здійснює функції з управління підприємством, або наглядовою радою такого підприємства (у разі її утворення) і є підзвітним органу, який його призначив (обрав); наглядова рада підприємства (у разі її утворення), яка в межах компетенції, визначеної статутом підприємства та законом, контролює і регулює діяльність керівника підприємства.

Згідно з ч. 3 ст. 92 ЦК України, орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Судом встановлено, що спірний Договір оренди самохідних машин чи механізмів з екіпажем № КР/5-25/03 від 25.03.2020 був підписаний від імені ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН» директором Мельником А.В., який діяв на підставі статуту підприємства (у відповідності до умов договору), та скріплений печаткою даного підприємства.

Згідно листа НААН України від 17.04.2024 № 10.2-03/267 зазначено, що ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН» самостійно вирішує питання своєї господарської діяльності, у т.ч. вступає в договірні відносини з іншими установами, підприємствами, організаціями.

Щодо погодження з Академією, як органом управління майна, в листі зазначено, що ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН» може, за погодженням з Академією, здавати (а не брати) в оренду державне майно, яке обліковується на балансі господарства і тимчасово не використовується.

У даному випадку ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН» за оспорюваним договором оренди є орендарем а не орендодавцем, отже погодження на укладення договору з Академією не вимагалось.

Матеріали справи не містять доказів того, що посада, яку обіймав ОСОБА_1, належала до посад органів управління ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН», у зв`язку з чим судом не було встановлено жодної з перелічених ч. 2 ст. 73-1 ГК України ознак особи, заінтересованої у вчиненні господарського зобов`язання.

Крім того, враховуючи викладені вище обставини, у суду відсутні підстави для висновку про те, що директор ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН» Мельник А.В. при укладенні оспорюваного Договору оренди самохідних машин чи механізмів з екіпажем № КР/5-25/03 від 25.03.2020 діяв без достатніх повноважень.

Згідно ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтями 76, 77, 79 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд зазначає, що важливим елементом змагальності господарського процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Відповідні висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц та постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 30.06.2022 у справі № 927/774/20.

У ст. 79 ГПК України закріплюється стандарт доказування «вірогідності доказів», який підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач і відповідач. Тобто із введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї їх кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Іншими словами, тлумачення змісту ст. 79 ГПК України свідчить, що на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Враховуючи викладене вище суд вважає відсутніми підстави для висновку про недійсність Договору оренди самохідних машин чи механізмів з екіпажем № КР/5-25/03 від 25.03.2020, укладеного між ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН» та ФОП Киричком Р.В., з підстав, визначених ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН» в зустрічній позовній заяві.

Враховуючи все викладене вище суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зустрічної позовної заяви ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН» до ФОП Киричка Р.В. про визнання недійсним Договору оренди самохідних машин чи механізмів з екіпажем № КР/5-25/03 від 25.03.2020.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2422,40 грн покладаються на ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН».

Керуючись ст. 129, 233, 238, 240, 241, 256 ГПК України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні зустрічного позову ДП «ДГ «Озерна» ІБКІЦБ НААН» до ФОП Киричка Р.В. про визнання недійсним Договору оренди самохідних машин чи механізмів з екіпажем № КР/5-25/03 від 25.03.2020 у справі № 911/1926/24 (911/926/25) відмовити повністю.

2. Копію рішення надіслати сторонам.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення та підписання повного тексту рішення.

Дата виготовлення і підписання рішення 26.01.2026.

Суддя С.Ю. Наріжний