ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 рокуСправа № 912/2833/25

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кузьміної Б.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю секретаря судового засідання Поступайло К.Ю. за правилами загального позовного провадження справу №912/2833/25

за позовом фізичної особи - підприємця Марченка Ігоря Вікторовича ( АДРЕСА_1 )

до відповідача Підприємства "Кооперативний ринок" Кіровоградської обласної спілки споживчих товариств (облспоживспілки) (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 53)

про визнання продовженим договору,

за участю представників:

від позивача - Шаповалов Д.В. (ордер серії ВА №1128430 від 07.10.2025, у судовому засіданні з проголошення рішення суду участі не брав),

від відповідача - Комаха Т.С. (ордер серії ВА №1126181, у судовому засіданні з проголошення рішення суду участі не брала),

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява фізичної особи - підприємця Марченка Ігоря Вікторовича з вимогою до Підприємства "Кооперативний ринок" Кіровоградської обласної спілки споживчих товариств (облспоживспілки) про визнання продовженим на 9 календарних місяців, а саме з 01.07.2025 по 31.03.2026 договору оренди торгівельного місця № К2105,24 від 01.01.2024, укладеного між фізичною особою - підприємцем Марченком Ігорем Вікторовичем та Підприємством "Кооперативний ринок" Кіровоградської обласної спілки споживчих товариств (облспоживспілки), предметом якого є торгівельне місце № 11, ряд № НОМЕР_1 , ділянка № 3, що розташоване на території Колгоспного ринку за адресою: м. Кропивницький, вул. Соборна, 27, площею 11.5 кв.м, з покладенням на відповідача судових витрат.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до пункту 9.6 Договору за умови відсутності порушень умов Договору він має право на продовження строку дії Договору оренди торговельного місця №К2105,24 від 01.01.2024.

Позивач наголошує, що звернувся до відповідача з відповідною письмовою заявою від 27.05.2025 у строк, передбачений Договором, однак відповідач без належного обґрунтування відмовив у продовженні орендних правовідносин.

Позивач стверджує, що відмова відповідача є безпідставною та такою, що суперечить умовам Договору, зокрема абзацу 3 пункту 30 та пункту 9.6 Договору оренди, оскільки протягом строку дії Договору порушень його умов позивач не допускав. Позивач вказує, що відповідач не зазначив причин відмови у продовженні орендних правовідносин та не приймав рішення уповноваженою комісією у порядку, передбаченому Договором.

Позивач зазначає, що право вибору власника здавати своє майно в оренду чи використовувати для власних потреб є повним, безумовним та необмеженим. Разом з тим, за наявності наміру передати майно в оренду та наявності попереднього орендаря, який належно виконував свої обов`язки за договором оренди, за інших рівних умов право вибору орендодавцем орендаря прямо обмежено передбаченим ч.1 ст.777 Цивільного кодексу України переважним правом такого попереднього орендаря. В окремих випадках розсуд власника може бути обмежений законом, як в даному випадку, ч.1 ст.777 Цивільного кодексу України. З урахуванням того, що Підприємство "Кооперативний ринок" не зазначило у своїх листах про припинення договірних правовідносин із ФОП Марченком І.В., пов`язаних із орендою торгівельного місця, підставу такого припинення, як використання для власних потреб, то логічним є бажання Позивача здавати дане торгівельне місце іншим орендарям.

ФОП Марченко І.В. вважає, що Підприємство "Кооперативний ринок" не мало права відмовляти йому в укладенні договору оренди торгівельного місця № 11, ряд № 1, ділянка № 3, що знаходиться на території Колгоспного ринку, розташованого по вул. Соборна, 27 у м. Кропивницький, а дії відповідача з такої відмови є неправомірними та такими, що порушують його право на продовження договірних відносин, тому просить суд захистити його порушене право.

Ухвалою від 10.11.2025 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 912/2833/25 за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 05.12.2025; установив учасникам справи строки для подання заяв по суті справи та доказів, в тому числі відповідачу - відзиву (15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі).

25.11.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на припинення строку дії Договору оренди, наявність порушень санітарних норм і правил торгівлі з боку позивача, а також відсутність обов`язку у відповідача продовжувати Договір оренди.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, посилається на те, що між сторонами протягом тривалого часу існували сталі орендні правовідносини, які щоразу оформлювалися шляхом подання позивачем письмових заяв та укладення відповідних договорів на визначений строк. Зокрема, правовідносини, що є предметом спору, врегульовані Договором оренди торговельного місця № К2105,24 від 01.01.2024, умови якого були прийняті сторонами добровільно та без зауважень.

Позиція відповідача ґрунтується на тому, що строк дії зазначеного Договору був чітко обмежений сторонами, а його продовження відбувалося виключно шляхом підписання додаткових угод. Відповідач наголошує на тому, що орендні правовідносини між сторонами остаточно припинилися 30 червня 2025 року у зв`язку із закінченням строку дії Договору. Відповідач вказує, що завчасно, а саме: 22.05.2025, тобто за місяць до завершення строку Договору, письмово повідомив позивача про відсутність наміру продовжувати договірні відносини на новий термін та неодноразово заявляв вимогу про звільнення торговельного місця та повернення об`єкта оренди, а також повертав позивачу орендну плату, що, на переконання відповідача, спростовує будь-які підстави для пролонгації договору.

За такого відповідач вважає, що дія Договору № К2105.24 припинилася 30.06.2025 у зв`язку із закінченням строку його дії (п. 27.1 Договору). Відповідач наголошує, що умови Договору не передбачають обов`язку орендодавця щодо його автоматичного продовження, а факт подання заяви про оренду, згідно з пунктом 30 Договору, не створює для власника майна обов`язку щодо укладення правочину на новий строк. Ураховуючи своєчасне повідомлення позивача про відмову у продовженні відносин у порядку статті 764 ЦК України та відсутність подальших звернень позивача після завершення терміну оренди, відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідач також наголошує, що згідно з пунктом 9.6 Договору, обов`язок повідомляти конкретні причини відмови від укладення нового Договору не передбачений.

Відповідач зазначає, що позивач систематично порушував умови Договору оренди, зокрема пункти 12.9, 12.12 шляхом недотримання санітарних норм, принаджування тварин та торгівлі невідомими речовинами.

Відповідач вважає, що пункти 9.6 та 30 Договору чітко встановлюють порядок взаємодії сторін і не містять неоднозначних формулювань; вони лише фіксують відсутність безумовного обов`язку орендодавця на продовження оренди, що повністю відповідає принципу свободи договору (стаття 627 ЦК України). На переконання відповідача, переважне право наймача за статтею 777 ЦК України у даному випадку не виникає, оскільки відповідач офіційно висловив відсутність волі на подальшу передачу об`єкта в оренду позивачу.

Ухвалою від 05.12.2025 суд закрив підготовче провадження у справі №912/2833/25 та призначив справу до розгляду по суті на 09.01.2026 о 10:00.

У судовому засіданні 09.01.2026 представник позивача позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечувала і просила відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

У судовому засіданні 09.01.2026 суд перейшов у стадію ухвалення судового рішення, відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 19.01.2026 о 14:00.

19.01.2026 суд ухвалив рішення, проголосивши у засіданні 19.01.2026 (в якому представники сторін участі не брали) його вступну та резолютивну частини.

Ухвалюючи рішення по суті спору між сторонами, суд виходив з повно і всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

01.01.2024 між Підприємством "Кооперативний ринок" Кіровоградської обласної спілки споживчих товариств (облспоживспілки) (Орендодавець) та фізичною особою - підприємцем Марченком Ігорем Вікторовичем (Орендар) укладено договір оренди торгівельного місця № К2105,24 від 01.01.2024 (далі - Договір, а.с. 8-9), за умовами пункту 1 якого предметом Договору є торгівельне місце № 11, ряд № 1, ділянка № 3, що розташоване на території Колгоспного ринку за адресою: м. Кропивницький, вул. Соборна, 27, площею 11.5 кв.м (далі - Об`єкт оренди), яке надається Орендодавцем у тимчасове платне користування Орендареві для провадження торгівлі продовольча групою товарів та/або іншої діяльності.

Згідно з пунктом 2 Договору, місцезнаходження Об`єкта оренди зазначається на схемі ринку.

Згідно з пунктом 3 Договору, Орендар набуває права користування Об`єктом оренди з дати початку дії Договору, відповідно до п. 26.

Пунктом 9.3. Договору сторони визначили, що Орендодавець має право в межах чинного законодавства проводити перевірки використання Орендарем Об`єкта оренди відповідно до умов Договору, дотримання Орендарем Правил торгівлі на ринках, санітарного та протипожежного стану. Проведення перевірок та оформлення актів за результатами таких перевірок здійснювати у присутності Орендаря та/або його найманого працівника чи представника Орендаря за довіреністю. Відмова Орендаря та/або його найманого працівника чи представника за довіреністю від підписання такого акту не впливає на його легітимність за умови що факт присутності Орендаря та/або його найманого працівника чи представника за довіреністю під час перевірки та складання акту зафіксовано комісією Орендодавця за участю будь-якого іншого Орендаря або продавця ринку та/або за допомогою фото/відеозйомки.

У пункті 9.6 Договору сторони передбачили, що Орендодавець має право відмовитися від укладення договору на новий строк, якщо Орендар порушив умову/умови договору протягом терміну його дії.

Пунктом 10.2. Договору сторони погодили, що Орендодавець зобов`язаний забезпечувати громадський порядок; загальне енергопостачання, водопостачання, водовідведення, вивіз сміття; прибирання та охорону в неробочий час прилеглої до об`єкту території.

Відповідно до пунктів 12.9., 12.12. Договору Орендар зобов`язаний утримувати об`єкт оренди в належному протипожежному та санітарно - технічному стані, не здійснювати без письмової згоди Орендодавця його переобладнання або перепланування. Не рідше одного разу на місяць здійснювати його вологе прибирання; не принаджувати безпритульних тварин, створюючи тим самим на ринку осередки антисанітарії; дотримуватися суворої заборони куріння тютюнових виробів та вживання алкогольних напоїв на місцях торгівлі, невиконання якої є створення загрози пошкодження об`єкту оренди та виникнення надзвичайних ситуацій, порушенням громадського порядку на ринку і надає Орендодавцю право розірвати Договір.

Договір набуває чинності з 01.01.2024 та діє до 31.03.2024 (пункт 26 Договору).

Якщо Орендар має намір укласти договір на наступний строк, він зобов`язаний не пізніше ніж за один місяць до закінчення терміну дії даного договору особисто, наручно подати комісії з проведення договірної кампанії Орендодавця письмову заяву з додаванням копій документів, необхідних для оформлення договору оренди торговельного місця.

Зазначена письмова заява Орендаря вважається поданою, якщо на ній є відмітка про дату прийняття та підпис відповідного члена комісії з проведення договірної кампанії.

Сам факт подачі в строк Орендарем письмової заяви з додаванням копій документів, необхідних для оформлення договору оренди торговельного місця, не створює для Орендодавця обов`язку укладення договору оренди торговельного місця.

Рішення про укладення чи відмову в укладенні Договору на наступний строк приймається підписантом Договору за рекомендацією комісії з проведення договірної кампанії Орендодавця в порядку, визначеному директором Підприємства (пункт 30 Договору).

01.04.2024 між сторонами укладено Угоду про внесення змін до договору оренди торгівельного місця №К2105.24 від 01.01.2024, якою змінено пункт 26 Договору, викладенням його в такій редакції: "Договір набуває чинності з 01 січня 2024 року та діє до 30 червня 2024 року" (а.с. 10).

01.07.2024 між сторонами укладено Угоду про внесення змін до договору оренди торгівельного місця №К2105.24 від 01.01.2024, якою змінено пункт 26 Договору викладенням його в такій редакції: "Договір набуває чинності з 01 січня 2024 року та діє до 30 вересня 2024 року" (а.с. 10 зворотна сторона).

01.10.2024 між сторонами укладено Угоду про внесення змін до договору оренди торгівельного місця №К2105.24 від 01.01.2024, якою сторони домовились змінити пункт 26 Договору щодо строку його дії (а.с. 11).

Дію Договору оренди торгівельного місця № К2105.24 від 01.01.2024 було автоматично продовжено на аналогічний період дії укладеного Договору, тобто на 9 місяців (до 30.06.2025).

Договір та Угоди до нього підписані сторонами та скріплені печаткою Орендодавця.

22.05.2025 за вих. № 54 Підприємством "Кооперативний ринок" ФОП Марченку І.В. направлено Повідомлення, у якому, серед іншого, зазначило, що "... 31 червня 2025 року припиняється дія договору оренди торговельного місця № К2105,24, укладеного між нами від 01 січня 2024 року". Відповідач повідомив, що не має наміру продовжувати договірні відносини, а саме надавати позивачу в оренду торгівельне місце, яким він користується на території Колгоспного ринку (м. Кропивницький, вул. Соборна, 27) (а.с. 51 зворотна сторона).

27.05.2025 ФОП Марченко І.В. скерував заступнику директора підприємства "Кооперативний ринок" Кіровоградської облспоживспілки - завідувачу Колгоспного ринку заяву, якою просив укласти договір оренди торгівельного місця №11, ряд №1, ділянка №3, що розташоване на території Колгоспного ринку за адресою: м. Кропивницький, вул. Соборна, 27, площею 11,5 кв.м з ФОП Марченко І.В., на новий строк (а.с. 43-44). У заяві також зазначено, що дана заява направляється на адресу адміністрації Підприємства "Кооперативний ринок" для передавання на розгляд комісії з проведення договірної кампанії Орендодавця, оскільки Договором оренди не визначено, що таке комісія з проведення договірної кампанії Орендодавця.

У заяві від 27.05.2025 зазначено, що до неї додаються копія паспорта та ідентифікаційного коду, копія виписки з Єдиного державного реєстру ФОП, копія заяви від 04.04.2003 на адресу Підприємства "Кооперативний ринок", копія розбивочних креслень складських павільйонів та схема інженерних мереж.

12.06.2025 за вих. № 68 Підприємство "Кооперативний ринок" у відповідь на заяву ФОП Марченка І.В. від 27.05.2025 направило лист, у якому зазначило, що Підприємство "Кооперативний ринок" не має наміру продовжувати договірні відносини з ФОП Марченком І.В. (а.с. 52).

17.06.2025 ФОП Марченко І.В. направив адміністрації Підприємства "Кооперативний ринок" Кіровоградської обласної спілки споживчих товариств звернення, за змістом якого зазначив, що фактично на торгівельному місці № 11, ряд № 1, ділянка № 3, розташованому на території Колгоспного ринку за адресою: м. Кропивницький, вул. Соборна, 27, знаходиться побудований ним у 2000-х роках за погодженням з адміністрацією ринку складський павільйон із цегли у вигляді капітальної споруди, площею 11,5 кв.м. У зверненні також зазначено про те, що за всіма ознаками побудований позивачем складський павільйон на час побудови підпадав під визначення торгівельної будівлі. Документів, які пов`язували б будівництво складського павільйону, адміністрація Підприємства "Кооперативний ринок" не має, оскільки не будувала його. Позивач повідомив про відмову залишати відповідну споруду та заявив про намір захищати свої майнові права у судовому порядку (а.с. 44 зворотна сторона, 45-46).

01.07.2025 відповідач направив позивачу повідомлення №73 про закінчення строку дії договору оренди №2105,24 від 01.01.2024, в якому зазначив, що строк дії договору оренди торговельного місця №К2105,24 від 01.01.2024 закінчився 30.06.2025, та вимагав звільнити торговельне місце, яке надавалося орендарю у користування відповідно до договору оренди торговельного місця №К2105,24 від 01.01.2024, до 08.07.2025 (а.с. 52 зворотна сторона).

04.07.2025 позивач направив на адресу відповідача лист, за змістом якого вказав на те, що за погодженням з відповідачем позивач у 2003 році власним коштом із силікатної цегли на території Підприємства "Кооперативний ринок" побудував складське приміщення, що відповідає місцю розташування торговельного місця №11, ряд № НОМЕР_1 , ділянка №3 площею 11,5 кв.м, передбаченого договором оренди № К2105,24 від 01.01.2024 (а.с. 47).

Відповідач направляв позивачу повідомлення від 08.08.2025 №78, від 14.08.2025 № 81, від 25.08.2025 № 85 з вимогами звільнити торговельне місце та повідомляв про повернення позивачу сплачуваних ним грошових коштів за оренду (а.с. 53-54).

Отже, позивач звернувся до суду у зв`язку з відмовою Підприємства "Кооперативний ринок" в укладенні на новий строк договору оренди №К2105,24 від 01.01.2024 торговельного місця №11, ряд №1, ділянка №3.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до статті 760 Цивільного кодексу України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права.

Частина 1 статті 759 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до частини 1 статті 763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

За частиною 1 статті 777 Цивільного кодексу України наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов`язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк. Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється.

Суд установив, що 01.01.2024 між Підприємством "Кооперативний ринок" Кіровоградської обласної спілки споживчих товариств (Орендодавець) та фізичною особою - підприємцем Марченко Ігорем Вікторовичем (Орендар) укладено договір оренди торговельного місця №К2105,24, який набрав чинності з 01.01.2024.

Згідно з пунктом 26 Договору, з урахуванням змін, внесених Угодами від 01.04.2024, 01.07.2024 та 01.10.2024, строк дії договору було автоматично продовжено на аналогічний період (дев`ять місяців), у зв`язку з чим строк дії Договору був продовжений до 30.06.2025.

Згідно з пунктом 9.6. Договору сторони погодили, що за умови належного виконання Орендарем умов Договору, відсутності заборгованості та порушень правил торгівлі, Орендар має право на продовження строку дії Договору. Зокрема, пункт 9.6 Договору передбачає право відповідач як Орендодавця відмовитися від укладення договору на новий строк, якщо Орендар порушив умови даного Договору протягом терміну його дії. Інших випадків, у яких Орендодавець може відмовитися від укладення Договору на новий строк, Договір не передбачає.

Пунктом 30 Договору сторони погодили, що якщо Орендар має намір укласти договір на наступний строк, він зобов`язаний не пізніше ніж за один місяць до закінчення терміну дії даного договору особисто, наручно подати комісії з проведення договірної кампанії Орендодавця письмову заяву з додаванням копій документів, необхідних для оформлення договору оренди торговельного місця.

Зазначена письмова заява Орендаря вважається поданою, якщо на ній є відмітка про дату прийняття та підпис відповідного члена комісії з проведення договірної кампанії.

Сам факт подачі в строк Орендарем письмової заяви з додаванням копій документів, необхідних для оформлення договору оренди торговельного місця, не створює для Орендодавця обов`язку укладення договору оренди торговельного місця.

Рішення про укладення чи відмову в укладенні Договору на наступний строк приймається підписантом Договору за рекомендацією комісії з проведення договірної кампанії Орендодавця в порядку, визначеному директором Підприємства.

З аналізу положень пунктів 9.6, 30 Договору вбачається, що сам факт подання Орендарем заяви про укладення договору на новий строк не створює для Орендодавця обов`язку його укласти. Зокрема, необхідною умовою такого укладення має бути відсутність порушень умов Договору з боку Орендаря під час дії Договору.

Матеріалами справи підтверджується, що сторони перебували в договірних орендних відносинах протягом 20 років. Зокрема, крім копії договору оренди від 01.01.2024, матеріали справи містять копії договорів оренди від від 05.01.2005, 01.02.2006, 05.01.2007, 04.02.2008, 29.12.2008, 01.01.2010, 01.01.2013, 01.01.2014, 01.01.2015, 01.01.2018, 01.01.2019, 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 (а.с. 15 - 38).

Систематичне укладання договорів на один і той самий об`єкт свідчить про наявність у позивача обґрунтованого "правомірного очікування" на стабільність господарської діяльності.

Суд установив, що позивач, маючи намір укласти договір оренди торговельного місця на новий строк, завчасно, зокрема 27.05.2025 звернувся до відповідача із письмовою заявою про укладення договору оренди торговельного місця №11, ряд №1, ділянка №3, що розташоване на території Колгоспного ринку за адресою: м. Кропивницький, вул. Соборна, 27, площею 11,5 кв.м, на новий строк, додавши документи, необхідні для оформлення орендних правовідносин, що відповідає вимогам пункту 30 Договору.

Відповідач листами - повідомленнями від 22.05.2025 (№54), 12.06.2025 (№68) та 01.07.2025 (№73) відмовив у продовженні договірних відносин, не навівши обґрунтування такої відмови, не вказавши на наявність порушень з боку позивача як Орендаря, не зазначивши про намір використовувати торгівельне місце для власних потреб (тобто не надавати його надалі в оренду будь-якому суб`єкту).

Зокрема, у вказаних повідомленнях відповідач не навів конкретних підстав відмови, не послався на рішення комісії з проведення договірної кампанії та не підтвердив прийняття відповідного рішення директором Підприємства, як того вимагають умови пункту 30 Договору.

Лист відповідача від 22.05.2025 був направлений ще до моменту офіційного звернення позивача із заявою про укладення договору оренди торговельного місця №К2105,24 від 01.01.2024 на новий строк. Така завчасна відмова, без наявності об`єктивних причин, розцінюється судом як порушення принципу добросовісності та намагання в односторонньому порядку обмежити законне переважене право орендаря.

Доводи відповідача про те, що умови Договору не передбачають можливості та порядку його продовження, суд визнає необґрунтованими, оскільки такі твердження не відповідають змісту Договору оренди та положенням чинного законодавства.

Як установив суд, положення пункту 9.6 та пункту 30 Договору оренди регулюють відповідно матеріально-правові підстави та процедурний порядок вирішення питання щодо укладення договору оренди на новий строк і не є взаємовиключними. Сам по собі факт подання орендарем письмової заяви не створює для орендодавця безумовного обов`язку укладення договору, однак зобов`язує останнього діяти у межах визначеної Договором процедури та з дотриманням переважного права орендаря.

Твердження відповідача про те, що позивач після отримання листів-відмов повторно не звертався із заявами про укладення договору оренди, не спростовує факту належної та своєчасної реалізації позивачем переважного права та не є підставою для відмови у задоволенні позову.

Посилаючись на порушення позивачем як Орендарем умов Договору оренди, відповідач не довів наявність таких порушень належними і допустимими доказами.

Щодо посилання відповідача на порушення позивачем пунктів 12.9, 12.12 Договору суд зазначає таке.

На підтвердження порушень відповідних умов Договору відповідач подав до суду складені його працівниками акти та службові і доповідні записки (прибиральниць, інспектора з охорони, охоронця, контролера) (а.с. 88-99). Ці документи складені працівниками підприємства в односторонньому порядку без залучення позивача.

Зазначені документи не містять об`єктивних даних про фактичні обставини порушень, не підтверджують дотримання встановленої Договором процедури їх фіксації, а також складені без участі позивача та без залучення уповноважених органів або незалежних осіб, що позбавило позивача можливості надати зауваження та пояснення у момент їх складання.

Як уже зазначалось вище, пункт 9.3 Договору надає Орендодавцю право в межах чинного законодавства проводити перевірки використання Орендарем Об`єкта оренди відповідно до умов Договору, дотримання Орендарем Правил торгівлі на ринках, санітарного та протипожежного стану. Водночас цей пункт Договору передбачає здійснення таких перевірок та оформлення актів у присутності Орендаря, його найманого працівника чи представника за довіреністю. Договірне положення пункту 9.6 також передбачає порядок фіксації відмови від підписання акта. Зокрема, передбачено, що відмова орендаря та /або його найманого працівника чи представника за довіреністю від підписання такого акта не впливає на його легітимність за умови, що факт присутності Орендаря та/або його найманого працівника чи представника за довіреністю зафіксовано комісією Орендодавця за участю будь-якого іншого Орендаря або продавця на ринку та/або за допомогою фото/відеозйомки.

На порушення зазначеного пункту Договору, жоден із поданих відповідачем актів не містить відомостей про присутність позивача, його працівника чи представника під час проведення перевірки або про відмову від підписання акта перевірки. Подані відповідачем акти не містять відомостей про те, чи пропонувалось позивачу (його працівнику, представнику) взяти участь у їх складанні, чи були такі особи присутні під час складання актів.

За таких обставин суд дійшов висновку, що надані відповідачем акти не є належними та допустимими доказами у розумінні статей 73, 74, 76, 77 ГПК України, а тому не можуть підтверджувати порушення позивачем умов Договору та слугувати підставою для застосування пункту 9.6 Договору.

Надані відповідачем копії службових та доповідних записок його працівників також не є носіями доказової інформації у цій справі. Відповідні документи містять або інформацію про діяння, відповідальність за які передбачена КУпАП, або про санітарний стан торгівельного місця, або власне бачення працівників відповідача щодо обстановки біля спірного торгівельного місця, в тому числі щодо поведінки третіх осіб.

Правопорушення, що кваліфікуються за КУпАП, мають фіксуватися у передбаченому ним (КУпАП) порядку. Санітарний стан повинен перевірятися і фіксуватися в порядку 9.3 Договору. Поведінка третіх осіб, в якій позивач участі не бере, не стосується предмету спору у цій справі. Суд зауважує, що забезпечувати громадський порядок на ринку має саме Орендодавець (пункт 10.2 Договору).

Відповідач посилається на вчинення позивачем протиправних діянь, відповідальність за які передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення, натомість доданою до відзиву копією постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.11.2023 (а.с. 101), позивача визнано невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідач посилається на лист-гарантію від 25.12.2023, наданий позивачем відповідачу (а.с. 100), в якому позивач зобов`язується дотримуватися визначених у листі вимог адміністрації Колгоспного ринку та погоджується із загальним тарифом. Зазначений лист не містить відомостей про визнання (підтвердження) позивачем будь-яких порушень ним умов Договору та/або вимог чинного законодавства, установлених правил торгівлі тощо.

Ураховуючи викладене, суд оцінює подані відповідачем докази як такі, що не підтверджують наявність підстав для відмови в укладенні Договору оренди на новий строк.

Згідно зі статтею 777 Цивільного кодексу України, наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.

Суд установив, що Договір оренди торговельного місця діяв до 30.06.2025, а позивач завчасно звернувся до відповідача з заявою від 27.05.2025 про укладення Договору оренди торговельного місця №К2105,24 від 01.01.2024 на новий строк, що підтверджує його належне волевиявлення щодо продовження правовідносин та бажання укласти новий договір або продовжити чинний договір на новий строк.

Водночас відповідач належно не відреагував на заяву, не надавши мотивованої відмови та не запропонував альтернативних умов, що свідчить про відмову від продовження договірних відносин без належного обґрунтування.

Посилаючись на відсутність у позивача переважного права на укладення Договору оренди на новий строк, відповідач не довів, що орендар неналежно виконував умови Договору.

Відповідач не довів також, що має намір використовувати об`єкт оренди (спірне торгівельне місце на ринку) для власних потреб.

У постанові від 18.01.2018 у справі № 910/12017/17 Верховний Суд вказав, що право вибору власника здавати своє майно в оренду чи використовувати для власних потреб є повним, безумовним та необмеженим. За наявності наміру передати майно в оренду та наявності попереднього орендаря, який належно виконував свої обов`язки за договором оренди, за інших рівних умов право вибору орендодавцем орендаря прямо обмежено передбаченим частиною 1 статті 285 Господарського кодексу України та частиною 1 статті 777 Цивільного кодексу України переважним правом такого попереднього орендаря. Дане обмеження узгоджується з загальним положенням частини 2 статті 319 Цивільного кодексу України, згідно з якою власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Таким чином, в окремих випадках розсуд власника може бути обмежений законом, частиною 1 статті 285 Господарського кодексу України та частиною 1 статті 777 Цивільного кодексу України.

Верховний Суд України в постановах від 20.04.2016 у справі №909/794/15 та від 17.05.2017 у справі №914/433/16 вказував на необхідність з`ясування обставин, які пов`язані з наміром власника використовувати спірне приміщення саме для власних потреб, оскільки ця обставина, у разі з`ясування, що майно буде знову передаватися в оренду, свідчитиме про порушення власником вимог, встановлених статтею 285 ГК України та статтею 777 ЦК України. Неврахування судами переважного перед іншими особами права наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, на укладання договору найму на новий строк, свідчить про ігнорування національними судами практики Європейського суду з прав людини у розрізі захисту права власності та є підставою для констатації порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у справі "Стрейтч проти Сполученого Королівства", суд дійшов висновку, що заявника слід вважати особою, яка мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження строку оренди, в цілях статті 1 Першого протоколу.

Верховний Суд у справі № 910/12017/17 вважав за необхідне відмітити, що в силу загальних положень частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доводити намір використовувати орендоване майно для власних потреб має саме орендодавець, а спростовувати, на основі принципу змагальності, - орендар. При цьому, вибір кола таких доказів є повним розсудом сторін у справі, оцінка яких у кожній окремій господарській справі здійснюється судами відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України.

Відмовляючи позивачу в укладенні Договору оренди на новий строк, відповідач не навів у листі від 12.06.2025 № 68 (а.с. 52), так само як в жодному іншому листі, причин такої відмови.

Наміру використовувати спірне торгівельне місце для власних потреб відповідач не довів, так само як і не довів недотримання позивачем умов Договору оренди.

За такого суд дійшов переконання, що відмова відповідача в укладенні Договору на новий строк є такою, що порушує пункти 9.6, 30 Договору, а також переважне право наймача за статтею 777 ЦК України.

Заперечуючи проти позову, відповідач вказує на обрання позивачем неналежного способу захисту.

Суд зазначає, що у постанові від 18.01.2018 у справі № 910/12017/17 Верховний Суд вказав на нетотожність понять поновлення договору оренди на той самий строк та на тих же умовах відповідно до статті 764 Цивільного кодексу України та переважного права на укладення нового договору оренди відповідно до статті 777 Цивільного кодексу України.

Обрана позивачем форма позовної вимоги визнати договір продовженим, а не укладеним не відповідає положенням частини 1 статті 777 Цивільного кодексу України.

Водночас, заявою від 27.05.2025 (а.с. 43) позивач просив відповідача укласти договір оренди торгівельного місця № 11, ряд № 1, ділянка № 3, що розташоване на території Колгоспного ринку за адресою: м. Кропивницький, вул. Соборна, 27, площею 11,5 кв.м, з позивачем на новий строк.

Статтею 777 Цивільного кодексу України, на яку посилається позивач у позові, не передбачено, що строк і умови нового договору обов`язково, а не лише за домовленістю сторін, мають відрізнятися від попереднього.

За викладених обставин, відмова в позові лише з підстав неправильності зазначення позивачем у прохальній частині позову одного слова "продовженим" замість "укладеним" буде проявом надмірного формалізму та суперечитиме головній меті господарського судочинства - ефективному захисту порушених прав, а також принципу верховенства права.

Зазначені висновки суду щодо способу захисту відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 18.01.2018 у справі № 910/12017/17.

На підставі вищенаведеного в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач без належних правових та фактичних підстав відмовив позивачу в укладенні договору оренди торговельного місця на новий строк, а договір оренди торговельного місця №К2105,24 від 01.01.2024, за встановлених судом обставин, підлягає визнанню продовженим.

Господарським процесуальним законодавством визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 74, частина 1 статті 73 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 ГПК України).

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 86 ГПК України).

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного наданого сторонами доказу, а також достатність і взаємний їх зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Суд також зазначає, що, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд може спиратись на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, №303-А. пункт 29).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у цій справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Судовими витратами у справі є витрати фізичної особи - підприємця Марченка Ігоря Вікторовича на сплату судового збору у сумі 2 422,40 грн (3028 х 0,8 = 2 422,40; у зв`язку з поданням позову в електронній формі через підсистему "Електронний суд") відповідно до квитанції №74533147 від 24.10.2025.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати із сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати продовженим на 9 (дев`ять) календарних місяців, а саме з 01.07.2025 по 31.03.2026 договір оренди торгівельного місця № К2105,24 від 01.01.2024, укладений між фізичною особою - підприємцем Марченком Ігорем Вікторовичем та Підприємством "Кооперативний ринок" Кіровоградської обласної спілки споживчих товариств (облспоживспілки), предметом якого є торгівельне місце № 11, ряд № 1, ділянка № 3, що розташоване на території Колгоспного ринку за адресою: м. Кропивницький, вул. Соборна, 27, площею 11,5 кв.м.

Стягнути з Підприємства "Кооперативний ринок" Кіровоградської обласної спілки споживчих товариств (облспоживспілки) (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 53, ) на користь фізичної особи - підприємця Марченка Ігоря Вікторовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 2422,40 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати учасникам справи до Електронних кабінетів у підсистемі "Електронний суд".

Повне рішення складено 26.01.2026.

Суддя Б.М. Кузьміна