ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"23" січня 2026 р. м. Київ Справа № 911/3414/25
Суддя О.В. Конюх, розглянувши заяву Акціонерного товариства «Енергетична компанія України» від 09.01.2026 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі
за позовом Акціонерного товариства «Енергетична компанія України», м. Київ,
до відповідача Регіонального офісу водних ресурсів річки Рось, м. Біла Церква Київської області,
про стягнення 1 974,59 грн.
без виклику представників;
Рішенням Господарського суду Київської області від 08.01.2026 позов АТ «Енергетична компанія України» задоволено повністю. Стягнуто з Регіонального офісу водних ресурсів річки Рось на користь АТ «Енергетична компанія України» 1839,42 грн. основного боргу, 93,75 інфляційних втрат, 41,42 грн. процентів річних, 2 422,40 грн. судового збору.

12.01.2026 через систему «Електронний суд» представник позивача подала заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій просить суд

визнати причини неподання відповідної заяви представником АТ «ЕКУ» до закінчення судових дебатів поважними та прийняти до розгляду вказану заяву;

розподілити судові витрати у справі №911/3414/25 у виді витрат на професійну правничу допомогу шляхом ухвалення додаткового рішення у справі та стягнути з РОВР річки Рось витрати на професійну правничу допомогу за Договором №2-4-061224/2 від 06.12.2024 укладеним з адвокатом Ліневич Л.В. відповідно до акту №13 від 26.12.2025 у розмірі 12 000,00 грн.

До вказаної заяви додано копії

Акту №13 наданих послуг від 26.12.2025, за яким клієнт АТ «ЕКУ» прийняв надані адвокатом Ліневич Л.В. послуги з правничої допомоги на суму 12000,00 грн.;

довіреності №050/2025 від 03.12.2024;

довіреності №039/2024 від 06.02.2024;

договору №2-4-061224/2 про надання правничої допомоги;

посвідчення адвоката №832 від 15.01.2018;

свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧК №000850 від 15.01.2018.

докази направлення копії вказаної заяви відповідачу.

Суд звертає увагу на те, що у позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи, зокрема судові витрати у розмірі 40 000,00 грн.

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Оскільки у процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.

Водночас в даному випадку до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша норма ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Вказані висновки щодо застосування ч. 8 ст.129 ГПК України містяться у постанові Верховного Суду від 06.10.2020 у справі №922/376/20.

Враховуючи, що рішення Господарського суду Київської області у справі №911/3414/25 прийнято та підписано 08.01.2026, заява позивача, що надійшла 09.01.2026 та зареєстрована 12.01.2026 є такою, що подана у встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України строк.

Частиною 3 статті 244 ГПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.01.2026 суд прийняв до розгляду заяву АТ «ЕКУ» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Цією ж ухвалою суд встановив відповідачу строк для подання пояснень, заперечень щодо заяви про ухвалення додаткового рішення до 20.01.2026.

Станом на 23.01.2026 пояснення та/або заперечення щодо заяв позивача від відповідача не надходили.

Розглянувши подані матеріали на підтвердження понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов таких висновків.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За приписами ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом частини другої статті 126 ГПК України до витрат на професійну правничу допомогу належать розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката.

06.12.2024 між адвокатом Ліневич Людмилою Василівною та Акціонерним товариством «Енергетична компанія України» (клієнт) був укладений договір №2-4-061224/2 про надання правничої допомоги (далі Договір), за умовами якого:

- адвокат зобов`язується надавати клієнтові правничу допомогу з юридичного консультування та юридичного представництва (п.1.1);

- сторони узгодили, що зміст, обсяг, вартість послуг, номер судової справи, в рамках якої надається правнича допомога та судова інстанція відображається Сторонами в Акті наданих послуг (п.1.3);

- сторони погодили, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2025.

На виконання умов договору 26.12.2025 сторони підписали Акт №13 наданих послуг за договором про надання правничої допомоги №2-4-061224/2 від 06.12.2024.

Відповідно до п.1 сторонами погоджено, що вартість послуг адвоката становить 4000,00 грн. за одну годину надання послуг/виконання робіт/участь в одному судовому засіданні у справі. Розмір гонорару адвоката визначається з урахуванням складності справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, а також ціною позову та значенням справи для клієнта, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію клієнта та публічним інтересом до справи.

Згідно з п.2 вказаного акту адвокатом надано, а клієнтом прийнято послуги з правничої допомоги під час розгляду справи №911/3414/25 в суді першої інстанції (Господарський суд Київської області), а саме:

аналіз договірної документації (договір, акти, рахунки, листування) 1 година, 4000,00 грн.;

підготовка та реєстрація позовної заяви з додатками та розрахунками 2 години, 8000,00 грн.

Вартість послуг виконавця на підставі цього акту складає 12 000,00 грн. (пункт 3).

Суд звертає увагу на те, що надані позивачем документи на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію, зокрема, пропорційності, співмірності та розумної необхідності таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 18.06.2019 у справі №922/3787/17, а також у постанові Верховного Суду від 25.08.2022 у справі № 911/3323/14.

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом. Вирішення питання розподілу судових витрат суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони ураховуючи як те, чи були вони фактично несені, так і оцінювати їх необхідність (постанова КЦС ВС від 23.10.2024 у справі №753/25081/21).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Тобто, норми, якими встановлено, що «суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони» та «суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачем відповідне клопотання» не є тотожними за своєю суттю, що фактично відповідає висновку, викладеному у вищевказаній постанові.

Здійснивши аналіз заявленого позивачем розміру витрат на правничу допомогу у співвідношенні із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, суд встановив, що заявлені витрати є неспівмірними ані з ціною позову (1974,59 грн.), ані зі складністю справи, наданими адвокатом обсягом послуг, втраченим ним часом на надання таких послуг та не відповідають критерію розумної необхідності.

Суд зазначає, що предмет спору у справі не є складним для спеціаліста правника, не потребував складного аналізу правових норм та судової практики, а також складних розрахунків; враховуючи наявність всіх підписаних між сторонами первинних документів, підготовка процесуальних документів не становила складності та не потребувала багато часу адвоката. Крім того, суд враховує, що адвокат не витрачав додатковий час на прибуття для участі у судових засіданнях.

Суд вважає суму судових витрат позивача на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн. розумно необхідною, домірною та обґрунтованою, тому саме така сума належить до включення до судових витрат по справі та розподілу між сторонами відповідно до ст. 129 ГПК України.

З огляду на викладене, суд включає до судових витрат по справі витрати позивача на професійну правову допомогу в сумі 2000,00 грн., та покладає на відповідача відшкодування позивачу вказаних витрат повністю.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 232-236, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства «Енергетична компанія України» від 09.01.2026 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Регіонального офісу водних ресурсів річки Рось (09114, Київська область, м. Біла Церква, вул. Глиняна 51В, ідентифікаційний код 03562263)

на користь Акціонерного товариства «Енергетична компанія України» (01001, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ідентифікаційний код 32984271)

2000,00 грн. (дві тисячі гривень нуль копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Конюх