РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2026Справа № 910/8352/25

За позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги"

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Шевчук М.Д.

представники учасників справи:

від позивача: Нестерова І.Г.

від відповідача: Жовтун О.В.

В судовому засіданні 06.01.2026 року, відповідно до положень ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - ПрАТ "НЕК "Укренерго"/"НЕК "Укренерго", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" (далі - ТОВ "Київські енергетичні послуги", відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 557 951 664,57 грн. за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2024 (ідентифікатор № 0205-02024-ПП).

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов вказаного договору в частині своєчасної сплати вартості послуг з передачі електричної енергії, у зв`язку з чим у відповідача утворилася заборгованість.

У позові ПрАТ "НЕК "Укренерго" просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 533 782 617,06 грн., інфляційні втрати у сумі 15 592 566,63 грн. та 3 % річних у сумі 8 576 480,88 грн., що разом становить 557 951 664,57 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2025 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче провадження, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

15.08.2025, тобто із порушенням процесуального строку, визначеного законом, відповідач (ТОВ "Київські енергетичні послуги") надав відзив, у якому проти заявлених вимог ПрАТ "НЕК "Укренерго" про стягнення заборгованості заперечив, просив відмовити у їх задоволенні. Також у відзиві відповідач просив поновити строк для його подання.

Проте, ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.08.2025 у задоволенні клопотання ТОВ "Київські енергетичні послуги" про поновлення процесуального строку для подачі відзиву було відмовлено, відзив ТОВ "Київські енергетичні послуги" був залишений без розгляду.

15.08.2025 та 20.10.2025 від відповідача надійшли докази оплати основної заборгованості, у зв`язку з чим відповідач вважав, що провадження у цій частині підлягає закриттю. Також вказав, що послуги на суму 49 889,61 грн. були сплачені відповідачем до відкриття провадження у справі, а тому у цій частині вимог необхідно відмовити.

21.10.2025 від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі, у яких відповідач просив відмовити у задоволенні позову, оскільки прострочення виконання зобов`язання пов`язане з виникненням обставин непереборної сили, які не залежали від його волі. Також посилаючись на постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 25.02.2022 № 332 вказав про відсутність підстав для нарахування інфляційних втрат та 3 % річних.

11.12.2025 від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 11.12.2025, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду.

29.12.2025 від позивача надійшла заява про відстрочення виконання рішення суду, а 06.01.2026 - від відповідача заперечення на вказану заяву.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та обґрунтував, просив їх задовольнити.

Представник відповідача вказав, що на час вирішення спору сума основної заборгованості відповідачем сплачена, проти вимог в іншій частині заперечив, просив відмовити у їх задоволенні, підтримав подану заяву про відстрочення виконання рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 55 частини першої статті 1 Закону України від 13.04.2017 № 2019-VIII «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон № 2019-VIII) НЕК «Укренерго» виконує функції оператора системи передачі - юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.

Відносини на ринку електричної енергії регулюються нормами чинного законодавства, зокрема, Законом України «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон), Кодексом системи передачі (далі - КСП), затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.03.2018 №309 (зі змінами), Правилами ринку, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №307 (зі змінами), Правилами роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (зі змінами), Кодексом системи розподілу, Кодексом комерційного обліку, ліцензій.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 2019-VIII учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про надання послуг з передачі електричної енергії.

Наказом від 03.10.2023 № 549 затверджено умови договору про надання послуг з передачі електричної енергії, із подальшими змінами в редакції наказу НЕК «Укренерго» від 07.06.2024 № 344, у п. 1 якого зазначено, що умови договору набувають чинності з 01.01.2024.

14.11.2023 відповідачем було подано заяву-приєднання до договору про надання послуг з передачі електричної енергії.

Листом № 01/61595 від 15.11.2023 НЕК «Укренерго» підтвердило приєднання ТОВ "Київські енергетичні послуги" до умов договору з 01.01.2024, ідентифікатор договору № 0205-02024-ПП.

Цей договір про надання послуг з передачі електричної енергії є публічним та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України. Договір та додатки до нього розміщені на офіційному сайті НЕК «УКРЕНЕРГО» https://ua.energy/uchasnikam_rinku/reyestratsiya-uchasnykiv-rynku/dogovory/. З моменту акцептування заяви-приєднання до договору в порядку встановленому Кодексом системи передачі, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 309 (із змінами) (далі - КСП), користувач набуває всіх прав та зобов`язань за договором і несе відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору, КСП та чинним законодавством України.

Відповідно до пп. 2.1 договору за цим договором ОСП безперервно надає послугу з передачі електричної енергії (далі - послуга), а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього договору.

Послуга, яка надається за цим договором згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДК 016:2010), має код: 35.12.

За змістом пп. 4.1-5.1 для розрахунків за цим договором використовується плановий і фактичний обсяги послуги. Плановий обсяг визначається відповідно до розділу ХІ КСП на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (далі - АКО) за кожну відповідну декаду розрахункового періоду. Плановий обсяг послуги формується без урахування даних щодо обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії. Фактичний обсяг послуги в розрахунковому періоді визначається відповідно до розділу ХІ КСП.

Планова та/або фактична вартість послуги визначається на підставі діючого на момент надання послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії та/або ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру та планового та/або фактичного обсягу послуги в розрахунковому періоді. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України.

Тариф на послуги з передачі електричної енергії встановлюється НКРЕКП відповідно до затвердженої ним методики (порядку) та оприлюднюється ОСП на офіційному вебсайті https://ua.energy/.

Ставка плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру оприлюднюється ОСП на офіційному вебсайті в євро/МВт*год. Крім цього, ОСП щомісяця оприлюднює на офіційному вебсайті ставку плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру у грн/МВт*год не пізніше 03 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, у випадку її затвердження. Конвертація величини ставки здійснюється щомісяця за середнім курсом гривні до євро Національного банку України за розрахунковий період надання послуги.

До моменту підтвердження ENTSO-E нового рівня ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру на відповідний період ОСП має право застосовувати рівень ставки, що була розрахована та застосовувалася у попередньому періоді. Сторони здійснять фінансове врегулювання розрахунків не пізніше, ніж через один місяць після підтвердження ENTSO-E нової ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру. ОСП зобов`язаний повідомити користувача у спосіб, визначений цим договором, про новий рівень ставки та спосіб донарахування різниці протягом 14 календарних днів після її підтвердження ENTSOE. Користувач зобов`язаний протягом 3 робочих днів у спосіб, визначений цим договором, підтвердити ОСП отримання цієї інформації.

Ціна цього договору визначається як сума нарахованої фактичної вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком за календарний рік.

Відповідно до пп. 6.1 - 6.2, 6.4 договору розрахунковим періодом за цим договором є 1 календарний місяць.

Користувач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів і розрахунків:

1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду;

2 платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду;

3 платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду.

Плановий обсяг послуги, що використовується для розрахунку планової вартості послуги, визначається на підставі даних АКО за кожну декаду розрахункового періоду.

Користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання - передачі послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі.

Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти приймання-передачі послуги направляються користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).

Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.

Оплату вартості послуги після коригування обсягів та вартості послуг користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі послуги (включно) або акт приймання - передачі послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно).

Акти приймання-передачі послуги та акти коригування до актів приймання-передачі послуги та рахунки у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням сервісу) або надає користувачу два примірники акта приймання - передачі послуги та/або акта коригування до актів приймання-передачі послуги в паперовій формі, підписані власноручним підписом зі свого боку. Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі послуги та актів коригування до актів приймання-передачі послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 робочих днів з дня їх отримання користувачем.

Згідно з пп. 1 п. 7.1 договору виконавець має право отримувати від користувача своєчасну оплату за послугу. Відповідне право кореспондується із установленим в пп. 2 п. 9.3. договору обов`язком користувача здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за послуги на умовах, визначених цим договором.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Судом встановлено, що на виконання умов укладеного договору у період з січня - травня 2025 сторонами були складені та підписані акти приймання - передачі наданих послуг на загальну суму 1 429 746 426,77 грн., що підтверджується актами приймання-передачі послуги № ПРА-0008321 за січень 2025, № ПРА-0008874 за лютий 2025, № ПРА-0009439 за березень 2025, № ПРА-0010006 за квітень 2025, № ПРА-0010609 за травень 2025.

Проте, відповідач неналежним виконав свої зобов`язання за договором, а саме - частково сплатив основний борг у сумі 895 963 809,71 грн. Отже, у відповідача виникла заборгованість у сумі 533 782 617,06 грн. (1 429 746 426,77 грн. - 895 963 809,71 грн.).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом з тим, судом встановлено, що під час розгляду справи відповідач сплатив частину боргу у сумі 533 684 726,40 грн., що підтверджується платіжними інструкціями за період з 31.07.2025 по 29.08.2025, а щодо частини основного боргу - у сумі 97 890,66 грн. у серпні та липні 2025 позивач склав акти коригування вартості поставленої електричної енергії, у зв`язку з чим було зменшено вартість поставленої електроенергії на цю суму. Вказані обставини сторонами не заперечувались.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України провадження у справі закривається у разі відсутності предмету спору.

Враховуючи вищевикладене, оскільки під час розгляду справи відповідне грошове зобов`язання припинилося у сумі 533 782 617,06 грн. (533 684 726,40 грн. + 97 890,66 грн.), а тому провадження у цій частині позовних вимог підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України за відсутністю предмету спору, про що позивачем також була подана заява про закриття провадження у цій частині.

Посилання відповідача, що у сумі основного боргу 49 889,61 грн. необхідно відмовити враховуючи акт коригування від 03.07.2025, суд не приймає, оскільки вказаний акт стосується надання послуг у листопаді 2024, заборгованість за яким не є предметом даного спору.

Що стосується іншої частини вимог ПрАТ "НЕК "Укренерго" про стягнення інфляційних втрат у сумі 15 592 566,63 грн. та 3 % річних у сумі 8 576 480,88 грн., то в цій частині позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних (в порядку статті 625 ЦК України) є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Нормами ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто нарахування 3 % річних та інфляційної складової боргу за порушення грошового зобов`язання є правомірним.

Перевіривши доводи сторін про наявність обставин форс-мажору у зобов`язаннях за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2024 (ідентифікатор № 0205-02024-ПП), суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди, тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами.

За змістом ч. 3 ст. 14 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, засвідчує Торгово-промислова палата України за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Згідно з п. 11.2 договору доказом дії форс-мажорних обставин є документи (оригінали), видані ТПП України.

Разом з цим, доданий до відзиву сертифікат Київської обласної (регіональної) ТПП № 105/03.23 від 15.02.2023 не був прийнятий судом до уваги, оскільки, як вже зазначалось, відзив відповідача був залишений без розгляду. При цьому, сертифікат про форс-мажорні обставини видано Київською обласною (регіональною) ТПП, а не ТПП України, як було погоджено сторонами у договорі.

Також суд відхиляє посилання відповідача на лист Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, яким засвідчено, що військова агресія Російської Федерації проти України є форс-мажорною обставиною та є підставою для звільнення його від відповідальності за договором від 01.01.2024 № 0205-02024-ПП, враховуючи наступне.

Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21, між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин.

Зі змісту листа ТПП № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 вбачається, що він не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, контракту, угоди тощо, виконання яких стало неможливим через наявність форс-мажорних обставин (введення військового стану в Україні). Також вказаний лист ТПП видано без дослідження наявності причинно-наслідкового зв`язку між настанням вказаних обставин та неможливістю виконання відповідачем конкретного зобов`язання (сплати за послуги з передачі електричної енергії).

Отже, сама наявність листа ТПП № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 не є підставою для звільнення ТОВ "Київські енергетичні послуги" від належного виконання зобов`язання сплачувати за послуги з передачі електричної енергії.

Також посилання відповідача на постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 25.02.2022 № 332 є безпідставним, оскільки вона стосується зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, що мають іншу правову природу від інфляційної складової боргу та 3 % річних, що є матеріальними втратами.

Перевіривши розрахунок позивача щодо заявлених матеріальних втрат, суд встановив, що з відповідача за умовами договору підлягають стягненню інфляційні втрати у сумі 15 592 566,63 грн. та 3 % річних у сумі 8 576 480,88 грн. При цьому, відповідачем не спростовано належними доказами обставин для їх нарахування.

Отже, позов ПрАТ "НЕК "Укренерго" у цій частині підлягає задоволенню у повному обсязі.

Суд також розглянув заяву відповідача про відстрочення виконання рішення суду, в якій він просить у разі задоволення судом позовних вимог ПрАТ "НЕК "Укренерго" відстрочити виконання судового рішення у даній справі на 1 рік.

Згідно з ч. 1 ст. 239 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Указана заява ТОВ "Київські енергетичні послуги", обґрунтована тим, що 24.02.2022 року на території України запроваджено військовий стан; починаючи з 24.02.2022 року, по території України здійснюються систематичні ракетні обстріли, а на даний час ситуація в енергосистемі України критично погіршилася, у зв`язку з чим грошові кошти відповідача направлені у першу чергу на її відновлення.

Частиною 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з ч. 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову (ч. ч. 5-6 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Суд зазначає, що відстрочення виконання рішення суду є таким законодавчо врегульованим механізмом відтермінування поновлення порушеного права стягувача, який ґрунтується на об`єктивних, виняткових обставинах, застосування яких не призводить до шкоди сутності права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд з прав людини підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання відстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Таким чином питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Суд приймає до уваги, що з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану").

ТОВ "Київські енергетичні послуги", є стратегічним підприємством, що забезпечує електропостачання міста Києва, яке після початку збройної агресії неодноразово зазнавало масованих ракетних ударів по енергетичним об`єктам.

Частиною 3 статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Загальновідомість фактів військової агресії, критичне погіршення ситуації в енергосистемі України з жовтня 2022 року, ракетні обстріли об`єктів критичної інфраструктури є загальновідомими обставинами, що в силу приписів частини 3 статті 75 Господарського процесуального кодексу України не потребують доказування.

Таким чином, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, ТОВ "Київські енергетичні послуги" вимушено опинилось у тимчасовій надзвичайній ситуації, яка призводить до обмеження платоспроможності і ведення нормальної господарської діяльності.

За наведених обставин відстрочення виконання рішення суду для боржника в даному випадку не є інструментом ухилення від виконання судового рішення, враховуючи, що відповідачем після відкриття провадження у даній справі сплачено суму основної заборгованості у повному обсязі, а цією заявою відповідач лише намагається забезпечити повне виконання рішення та погашення заборгованості перед стягувачем у майбутньому через існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють.

Надання відстрочки виконання рішення суду у даній справі, на думку суду, сприятиме належному виконанню заявником своїх наявних зобов`язань, можливості запланувати та здійснити відповідні витрати, а отже, належним чином виконати рішення суду у справі та, як наслідок, буде сприяти захисту інтересів обох сторін та переслідуватиме мету недопущення значного погіршення економічної ситуації боржника.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про достатність підстав для застосування визначеної ст. 331 ГПК України процедури відстрочення виконання судового рішення та встановлює строк такого відстрочення до 06.01.2027, зважаючи на вимоги ч. 5 вказаної статті.

При цьому суд звертає увагу на те, що передбачена процесуальним законом можливість відстрочення виконання судового рішення жодним чином не звільняє сторону боржника від виконання взятих на себе зобов`язань та виконання вимог стягувача, проте, надає сторонам можливість врегулювати фінансові питання зі зменшенням ризику негативних наслідків для обох сторін, а саме: для боржника - загроза неможливості подальшого виконання своїх зобов`язань та припинення своєї господарської діяльності, а для стягувача - загроза можливості неотримання одразу протягом тривалого часу присудженої до стягнення суми коштів внаслідок переходу боржника у стан неплатоспроможності.

При вирішенні питання строку відстрочки суд вважає, що відстрочення виконання рішення суду у даному випадку не порушить інтереси сторін, забезпечить їх баланс, буде співмірним можливості поновлення порушеного права стягувача з можливістю відповідача забезпечити таке поновлення.

Тож за висновком суду заява ТОВ "Київські енергетичні послуги" про відстрочення виконання рішення суду у даній справі підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, оскільки суд враховує положення ч. 9 ст. 129 ГПК України, відповідно до яких у випадку, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

За таких обставин, враховуючи, також закриття провадження в частині вимог про стягнення основної заборгованості за відсутністю предмета спору та те, що даний спір виник внаслідок порушення ТОВ "Київські енергетичні послуги" своїх зобов`язань за договором, судовий збір у сумі 847 840,00 грн., сплачений позивачем, суд покладає на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження в частині позовних вимог про стягнення основного боргу у сумі 533 782 617,06 грн. закрити.

2. Позовні вимоги задовольнити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" (04050, Україна, місто Київ, вулиця Юрія Іллєнка, будинок 31; ідентифікаційний код 41916045) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, Україна, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок, 25; ідентифікаційний код 00100227) інфляційні втрати у сумі 15 592 566 (п`ятнадцять мільйонів п`ятсот дев`яносто дві тисячі п`ятсот шістдесят шість) грн. 63 коп., 3 % річних у сумі 8 576 480 (вісім мільйонів п`ятсот сімдесят шість тисяч чотириста вісімдесят) грн. 88 коп., судовий збір у розмірі 847 840 (вісімсот сорок сім тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

5. Відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.01.2026 у справі № 910/8352/25 на 1 рік, а саме - до 06.01.2027 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20 січня 2026 року.

Суддя О.В. Котков