ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

26.01.2026м. ДніпроСправа № 904/6977/25
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Тавріда Електрик Україна» від 21.01.2026 про вжиття заходів забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Тавріда Електрик Україна» м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврида Електрик Дніпро» м. Дніпро

про стягнення поворотної фінансової допомоги у розмірі 1500000грн

Суддя Новікова Р.Г.

без участі представників сторін

ВСТАНОВИВ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Тавріда Електрик Україна» звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврида Електрик Дніпро» про стягнення поворотної фінансової допомоги у розмірі 1500000грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на порушення відповідачем зобов`язання з повернення суми поворотної фінансової допомоги, отриманої на підставі договору від 30.11.2018 №3011/2 поворотної безпроцентної фінансової допомоги.

Позивач вказав, що платіжним дорученням від 02.09.2019 №212 з призначенням платежу: «Надання поворотної безпроцентної фінансової допомоги згідно Договору №3011/2 від 30.11.18р.» перерахував на банківський рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 2000000грн.

Позивач повідомив, що згідно з платіжною інструкцією від 28.02.2023 №2628.02.2023 відповідач здійснив часткове повернення позики у розмірі 500000грн. Факт наявності заборгованості у розмірі 1500000грн. станом на 30.06.2025 визнаний та підтверджений обома сторонами шляхом підписання акту звірки взаємних розрахунків за 1 півріччя 2025 року.

Позивач зазначив, що у додатковій угоді від 04.08.2025 №1 до договору від 30.11.2018 №3011/2 сторони виклали у новій редакції пункт 3.2 договору від 30.11.2018 №3011/2 та встановили кінцевий термін повернення коштів до 30.11.2025.

Позивач послався на пункти 3.3, 3.4, 4.3 договору від 30.11.2018 №3011/2 та зазначив, що позикодавець має право у будь-який момент вимагати дострокове повернення коштів, наданих позичальнику, шляхом надсилання вимоги про повернення суми поворотної фінансової допомоги. Позичальник зобов`язаний повернути кошти протягом 7(семи) робочих днів з моменту отримання такої вимоги.

Позивач повідомив про направлення 07.11.2025 на адресу відповідача вимоги про термінове повернення залишку заборгованості у розмірі 1500000грн. Станом на момент звернення з позовом відповідач вимогу не виконав, грошові кошти у розмірі 1500000грн. на рахунок позивача не повернув.

Позивач зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу дорівнює 60000грн. Детальний опис робіт та докази понесення цих втрат будуть надані позивачем суду у порядку, визначеному ч.8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (протягом 5 днів після ухвалення рішення суду).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 23.12.2025 об 11:30год.

На адресу суду 12.12.2025 надійшло сформоване в системі "Електронний суд" клопотання представника позивача - адвоката Гончарука М.П. про участь у підготовчому засіданні, призначеному на 23.12.2025 об 11:30год., та в усіх подальших судових засіданнях у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2025 суд задовольнив клопотання представника позивача - адвоката Гончарука М.П. від 11.12.2025 про участь у підготовчому засіданні, призначеному на 23.12.2025 об 11:30год., та в усіх подальших судових засіданнях у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

На адресу суду 22.12.2025 надійшла сформована в системі «Електронний суд» заява представника відповідача про вступ у справу як представника.

Також представник відповідача просив суд відкласти підготовче засідання на іншу дату та час.

Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2025 була доставлена до електронного кабінету відповідача 12.12.2025 о 03:01год.

Призначене на 23.12.2025 об 11:30год. підготовче засідання не відбулось, у зв`язку з оголошенням на території Дніпропетровської області повітряної тривоги.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.12.2025 суд призначив підготовче засідання на 21.01.2026.

На адресу суду 21.01.2026 надійшла сформована у системі «Електронний суд» заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Тавріда Електрик Україна» про вжиття заходів забезпечення позову.

Позивач просив накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Таврида Електрик Дніпро» та знаходяться на будь-яких рахунках у банківських та інших фінансових установах, у межах суми позовних вимог у розмірі 1500000грн.

В обґрунтування позивач послався на те, що представник відповідача демонструє деструктивну процесуальну поведінку: з моменту отримання ухвали про відкриття провадження (12.12.2025) минуло понад 40днів, проте відповідач не надав відзиву на позов, не висловив позицію щодо суті спору та систематично подає клопотання про відкладення засідань без надання належних доказів (клопотання від 22.12.2025 та 20.01.2026). Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень відповідач має аналогічні фінансові зобов`язання перед своїми контрагентами і не виконує їх, максимально затягуючи судові процеси. Такі дії вказують на намір відповідача затягнути розгляд справи з метою можливого виведення активів та ухилення від виконання майбутнього судового рішення.

Позивач зазначив, що ціна позову становить 1500000грн, відповідач ухиляється від виконання зобов`язань, включаючи процесуальні, тому існують достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення призведе до неможливості реального стягнення коштів у майбутньому. Накладення арешту в межах суми позову не зупиняє господарську діяльність відповідача, а лише обмежує право розпорядження конкретною сумою, що є необхідним для забезпечення балансу інтересів сторін.

На адресу суду 22.01.2026 надійшли сформовані у системі «Електронний суд» заперечення відповідача щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідач вказав, що заявник не надав достатніх доказів необхідності арешту коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврида Електрик Дніпро». Доводи позивача побудовані на його власних припущеннях, не підтверджених фактами про дійсні наміри відповідача не виконувати рішення суду, які можуть свідчити про реальну загрозу виведення відповідачем коштів з власних рахунків до винесення остаточного рішення у справі, з метою не виконання рішення суду.

Відповідач вказав, що справа №904/2628/25 це єдина справа, де ТОВ «Таврида Електрик Дніпро» було боржником. Позивач не знайшов інших справ в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Після подання позову до суду ТОВ «Таврида Електрик Дніпро» частково погасило заборгованість перед ТОВ «Інженерно-технічні мережі». На виконання рішення суду від 11.09.2025 у справі №904/2628/25 ТОВ «Таврида Електрик Дніпро» сплатило на користь ТОВ «Інженерно-технічні мережі» решту суми. Відповідач сумлінно виконує всі рішення судів, фактів невиконання ним рішень судів не встановлено.

Відповідач пояснив, що безпідставне накладення арешту на кошти, позбавить ТОВ «Таврида Електрик Дніпро» досягнення економічних результатів та одержання прибутку від власної підприємницької діяльності, яка має також велике значення для держави та пов`язана з виробництвом електророзподільної та контрольної апаратури, електромонтажними роботами, ремонтом та технічним обслуговуванням електричного устаткування, будівництва споруд електропостачання тощо.

Відповідач пояснив, що надання відзиву на позов - це право, а не обов`язок відповідача, та у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України. Позиція відповідача у справі буде сформована окремим процесуальним документом та висловлена у судовому засіданні у встановленій процесуальним законом формі. Представник відповідача проживає у м. Дніпрі, в Україні, в реаліях сьогодення. Правовий режим воєнного стану, постійно лунаючи повітряні тривоги, пов`язані з цим перебування в укриттях та стрес, сильні морози, важка ситуація з енергетикою та опаленням в цілому в України, існуючі черги вимкнення електроенергії, не потребують додаткового доказування, а є відомими фактами. Тому викликає подив сумніви представника позивача, що в таких умовах представник відповідача міг мати хворобливий стан здоров`я та підвищену температуру тіла в день проведення судового засідання 21.01.2026.

Внаслідок відсутності 23.01.2026 електроенергії у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Тавріда Електрик Україна» про вжиття заходів забезпечення позову розглядається судом у розумні строки.

Згідно з частинами 1, 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до частини 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним із позовною вимогою, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 в справі №753/22860/17, у постановах Верховного Суду від 19.07.2024 у справі №917/1862/21, від 01.08.2024 у справі №904/3000/23.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав/інтересів, про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12.04.2018 у справі №922/2928/17, від 05.08.2019 у справі №922/599/19, від 01.07.2024 у справі №916/795/24.

Предметом позову є вимога позивача до відповідача про стягнення коштів у розмірі 1500000грн.

Суд має брати до уваги, що можливість відповідача у будь-який момент розпорядитися наявними на його рахунках грошовими коштами є беззаперечною, а тому таке розпорядження в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За вказаних умов вимога про надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22, а також у постановах Верховного Суду від 06.12.2023 у справі №917/805/23, від 11.10.2023 у справі №916/409/21, від 15.09.2023 у справі №916/2359/23, від 08.08.2023 у справі №922/1344/23, від 27.04.2023 у справі №916/3686/22.

Вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівності сторін, оскільки грошові кошти залишаються у володінні та користуванні відповідача, а можливість розпоряджатися обмежується на певний час лише щодо частини коштів, яких стосується спір.

Вжиті заходи забезпечення позову не призводять до зупинення господарської діяльності відповідача, оскільки не зумовлюють списання коштів з банківських рахунків до моменту набрання законної сили рішенням суду у цій справі та виникнення у відповідача відповідного обов`язку з виконання рішення суду.

Застосовані заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер та мають наслідком збереження існуючого становища до завершення розгляду справи по суті заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, відповідають вимогам процесуального законодавства щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог.

За приписами частин 5, 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Суд задовольняє заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Тавріда Електрик Україна» від 21.01.2026 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Таврида Електрик Дніпро» та знаходяться на будь-яких рахунках у банківських та інших фінансових установах, у межах суми позовних вимог у розмірі 1500000грн.

Суд зазначає про відсутність необхідності вирішення питання щодо зустрічного забезпечення станом на день вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому процесуальним законом не встановлено обов`язку суду вимагати від особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (частина перша статті 141 Господарського процесуального кодексу України): відповідна вимога лише може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №911/1695/18.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Тавріда Електрик Україна» від 21.01.2026 про вжиття заходів забезпечення.

Накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Таврида Електрик Дніпро» (Ідентифікаційний код 32131293; місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд.76-а, кв.105) та знаходяться на будь-яких рахунках у банківських та інших фінансових установах, у межах суми позовних вимог у розмірі 1500000грн.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Тавріда Електрик Україна» (Ідентифікаційний код 31576194; місцезнаходження: 03067, м. Київ, вул. Гарматна, буд. 2).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Таврида Електрик Дніпро» (Ідентифікаційний код 32131293; місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд.76-а, кв.105).

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, набирає законної сили з дати її прийняття та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Закону України «Про виконавче провадження».

Дата набрання ухвалою законної сили 26.01.2026.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три місяці - до 27.01.2029.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню незалежно від пред`явлення до примусового виконання.

Учасники судового процесу мають право звернутися до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову повністю чи частково.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Р.Г. Новікова