УХВАЛА

про повернення заяви про скасування судового наказу

м. Київ

20.01.2026Справа № 910/222/26

Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши

заяву Фізичної особи-підприємця Шабельник Олени Віталіївни

про скасування судового наказу № 910/222/26 від 14.01.2026, виданого за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО АКВА» про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Шабельник Олени Віталіївни заборгованості за договором поставки №19295 від 27.05.2024 у розмірі 9 612, 24 грн,

УСТАНОВИВ:

14.01.2026 Господарським судом міста Києва видано судовий наказ № 910/222/26 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Шабельник Олени Віталіївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО АКВА» (м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37-41, 04053, ідентифікаційний код 36800559) 9 612, 24 грн боргу за договором поставки №19295 від 27.05.2024 та 266, 24 грн судового збору.

16.01.2026 до суду через електронну пошту від Фізичної особи-підприємця Шабельник Олени Віталіївни надійшла заява про скасування судового наказу від 14.01.2026 у справі № 910/222/26.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає таке.

За приписами ст. 157 Господарського процесуального кодексу України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.

Заява про скасування судового наказу має містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;

4) наказ, що оспорюється;

5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Заява підписується боржником або його представником.

До заяви про скасування судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником;

3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

У разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Суд встановив, що заява про скасування судового наказу надійшла до суду через електронну пошту, у вигляді скан-копії.

Частиною 8 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, на такі документи накладається кваліфікований електронний підпис учасника справи (його представника) відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа (ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг").

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".

У разі надсилання електронного документа кільком адресатам або його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа (ч. 2 ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг").

Оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії. Електронна копія електронного документа засвідчується у порядку, встановленому законом. Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством (частини 4-6 ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг").

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму (ч. 1 ст. 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг").

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис.

Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису (ч. 6 ст. 18 Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги").

Перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом підтвердження удосконаленого або кваліфікованого електронного підпису чи печатки, а в разі накладання на електронний документ електронного підпису чи печатки іншого виду - із застосуванням інших засобів і методів захисту інформації з дотриманням вимог законодавства у сфері захисту інформації (ст. 12 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг").

Верховний Суд у постанові від 22.03.2023 у справі № 755/1549/22 наголосив на тому, що суд, отримавши процесуальні документи в електронній формі, має здійснити перевірку, чи містить такий документ електронний підпис. Доступ до перевірки електронного підпису є відкритим, а тому суд має можливість та зобов`язаний достовірно встановити, що особа, яка подає процесуальний документ до суду, підписала його електронним підписом, який прирівнюється до власноручного.

Судом встановлено, що в надісланому боржником на електронну пошту суду листі із заявою про скасування судового наказу не міститься доказів підписання її кваліфікованим електронним підписом (протоколу створення та перевірки кваліфікованого електронного підпису), у зв`язку з чим суд дійшов висновку про недотримання боржником вимог ч. 4 ст. 157 Господарського процесуального кодексу України із урахуванням спеціального законодавства, яке стосується порядку формування електронного документа.

Також, Суд звертає увагу, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Як встановлено пп. 4п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду заяви про скасування судового наказу ставка судового збору складає 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3328,00 грн.

Тобто, за подання заяви про скасування судового наказу передбачено сплату судового збору у розмірі 166,40 грн.

Однак, до заяви про скасування судового наказу заявником не було долучено документу, що підтверджує сплату судового збору.

Враховуючи вищевикладене заява Фізичної особи-підприємця Шабельник Олени Віталіївни про скасування судового наказу від 14.01.2026 у справі № 910/222/26 підлягає поверненню.

Керуючись статтями 157, 233 -235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Фізичної особи-підприємця Шабельник Олени Віталіївни про скасування судового наказу від 14.01.2026 у справі № 910/222/26 повернути заявникові.

У зв`язку з тим, що дана заява про скасування судового наказу та додані до неї додатки були подані в електронному вигляді, в паперовому вигляді така заява заявнику не повертається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 20.01.2026 та відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Т. Ю. Трофименко