ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2026 Справа № 904/6402/25
за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноніколь-Славутич", м. Дніпро

про стягнення заборгованості

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі (виклику) представників сторін

ПРОЦЕДУРА

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноніколь-Славутич" про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії № 05712-00 від 23.03.2017 у розмірі 29 538, 56 грн за спожиту електричну енергію за період з червня по липень 2017 та за період з січня по грудень 2018.

Ухвалою суду від 17.11.2025 відкрито провадження у справі № 904/6402/25. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання до суду відзиву на позовну заяву.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд наголошує на тому, що зі своєї сторони ним здійснені всі необхідні заходи щодо належного повідомлення учасників справи про розгляд цієї справи.

Згідно із частинами 2, 3 статті 120 Господарського процесуального суду України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою; виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Пунктом 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" встановлено, що в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) містяться відомості про юридичну особу, зокрема, щодо її місцезнаходження. Ухвала суду від 17.11.2025 надіслана відповідачу на його адресу, вказану в ЄДР, а саме: 49005, м. Дніпро, вул. Фурманова, буд. 1, кв. 9.

Відповідно до положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального суду України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, частина 7 статті 120 Господарського процесуального суду України зобов`язує учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

27.11.2025 на адресу суду повернувся направлений відповідачу конверт із копією ухвали суду від 17.11.2025, до якого відділенням поштового зв`язку додано довідку про причину невручення поштового відправлення - "адресат відсутній за вказаною адресою".

Вказаний факт свідчить про належне повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та можливість подання до суду заяв по суті справи.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із частиною 2 статті 178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

У пункті 3 постанови № 11 від 17.10.2014 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" визначено, що розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8, 5 років є розумною у контексті ст. 6 Конвенції, у зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, у зв`язку з поведінкою заявників.

З огляду на викладене, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання електричної енергії № 05712-00 від 23.03.2017 в частині повної та своєчасної оплати поставленої електричної енергії у період з червня по липень 2017 та з січня по грудень 2018.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

23.03.2017 між Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпрообленерго" найменування якого в подальшому було змінено на Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Техноніколь-Славутич" (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії № 05712-00.

Відповідно до умов п.1.1 договору, постачальник продає електричну енергію споживачу у точці (точках) продажу електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 60,0 кВт, величини якої по об`єктах споживача визначені додатком "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Точка (точки) продажу електричної енергії - межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію, визначена додатками "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" та/або "Загальна схема електропостачання", які є невід`ємними частинами даного договору (п. 1.1 договору).

Під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ).

Підписанням цього договору, кожна із сторін добровільно надає згоду другій стороні на обробку (зберігання, передачу, оновлення та використання) своїх персональних даних (уповноважених осіб, представників), отриманих на паперових та електронних носіях (договорах, угодах, довіреностях, копіях паспорту, ІПН та ін.), та які стали відомі в результаті укладення та виконання цього договору з метою здійснення прав або виконання обов`язків, передбачених цим договором, Законом України "Про електроенергетику", ПКЕЕ. Сторони зобов`язуються додержуватись принципів та правил обробки персональних даних, конфіденційності, забезпечити захист персональних даних при їх обробці та дотримуватись вимог Закону України "Про захист персональних даних".

Сторони зобов`язуються укласти додатково договори, передбачені законодавством та ПКЕЕ, у разі обґрунтованої присутності у процесі забезпечення споживача електричною енергією третьої сторони (основного споживача, електропередавальної організації) (п. 2.1 договору).

Пунктом 2.2.2 договору, визначено, що постачальник зобов`язується постачати електроенергію як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору за додатком "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачам".

Згідно з п. 2.3.5 договору, споживач зобов`язувався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії та інші платежі згідно з умовами додатків «Порядок розрахунків» та «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії».

Відповідно до п. 7.1 договору облік електроенергії, спожитої споживачем та/або субспоживачами, приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ.

На підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов додатка "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" оформлюються такі документи: акт про використану електричну енергію (форма наведена в додатку до договору), акт з контролю електричної потужності. За наявності вводів на різних ступенях напруги та різних системах обліку покази надаються за кожною точкою обліку (пункт 7.7 договору).

Пунктом 9.8 договору визначено, що цей договір набирає чинності з 29.03.2017 і укладається на строку до 07.07.2019.

Згідно з п.1 додатку № 3 до договору "Порядок розрахунків" розрахунковий період встановлюється для визначення обсягу спожитої електричної енергії становить один місяць, а саме: з 01 числа розрахункового місяця по останній день розрахункового місяця.

Споживач здійснює повну оплату вартості обсягу використання електричної енергії, заявленого на розрахунковий період за формою попередньої оплати (п.2 додатку № 3).

Відповідно до п.2.1. додатку № 3, попередня оплата здійснюється до 26 числа місяця, що передує розрахунковому періоду у розмірі повної вартості договірної величини споживання електричної енергії згідно з додатком до договору "Обсяги постачання електричної енергії споживачу" на підставі самостійно отриманого у постачальника рахунка.

Згідно з п.2.2. додатку № 3, остаточний розрахунок за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата рахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної енергії, пеня, 3 % річних, індекс інфляції та інші платежі (за надання споживачу додаткових послуг, суми завданих споживачем збитків тощо) згідно з договору, на підставі самостійно отриманих у постачальника рахунків протягом п`яти операційних днів з дня їх отримання.

У разі неявки споживача (уповноваженого представника споживача) для отримання рахунків, постачальник направляє рахунки споживачу рекомендованим листом на адресу (юридичну або поштову), що вказана у договорі. У такому разі рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення.

Під час визначення суми платежу в остаточному розрахунку за поточний розрахунковий період постачальником мають бути враховані суми проведених попередніх платежів за використання електричної енергії у поточному розрахунковому періоді.

Рахунки на оплату можуть надаватися споживачу у відповідних структурних підрозділах постачальника через персональну сторінку споживача на web-сайті постачальника за допомогою інтернет-сервісу «Личный кабинет юридического клиента» або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням новітніх інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, визначеному чинним законодавством.

Споживач протягом перших трьох днів поточного розрахункового періоду здійснює платіж за резервування обсягу електричної енергії на покриття аварійної (екологічної) броні у наступному розрахунковому періоді за тарифами, які діяли на дату оформлення рахунку.

У разі використання споживачем зарезервованого обсягу електричної енергії на покриття аварійної (екологічної) борні, постачальником електричної енергії здійснюється перерахунок його вартості відповідно до тарифів, які діяли в період використання зарезервованого обсягу електричної енергії.

Споживач протягом 30 календарних днів з дати отримання рахунку Постачальника здійснює повну оплату вартості електричної енергії, недоврахованої внаслідок використання електричної енергії з порушенням ПКЕЕ.

Відповідно до п. 4.1 додатку № 3 обсяги використаної електричної енергії, які підлягають оплаті, визначаються за показами засобів розрахункового обліку електричної енергії про її фактичне споживання за винятком випадків, передбачених ПКЕЕ.

За умовами п. 4.3 додатку № 3 обсяги електричної енергії, що підлягають сплаті споживачем за звітний розрахунковим період, визначаються з урахуванням вимог пунктів 4.1.1-4.1.7 цього додатку, та підтверджуються "Актом прийняття-передавання товарної продукції" за формою, що є додатком до договору, який споживач надає постачальнику протягом доби після закінчення розрахункового періоду.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу електричну енергію з червня по липень 2017 року та з січня по грудень 2018 року, що підтверджується актами про прийняття-передавання товарної продукції на загальну суму 32 395, 44 грн:

- № 111/05712-00/6/1и за червень 2017 на суму 12 003, 60 грн з ПДВ;

- № 111/05712-00/7/1и за липень 2017 на суму 159, 60 грн з ПДВ;

- № 111/05712-00/1/1 за січень 2018 на суму 3869, 04 грн з ПДВ;

- № 111/05712-00/2/1 за лютий 2018 на суму 2 625, 84 грн з ПДВ;

- № 111/05712-00/3/1 за лютий 2018 на суму 1 266, 72 грн з ПДВ;

- № 111/05712-00/4/1 за квітень 2018 на суму 544, 32 грн з ПДВ;

- № 111/05712-00/5/1 за травень 2018 на суму 1 122, 24 грн з ПДВ;

- № 111/05712-00/6/1 за червень 2018 на суму 1 764 грн з ПДВ;

- № 111/05712-00/7/1 ав за липень 2018 на суму 1302 грн з ПДВ;

- № 111/05712-00/8/1 за серпень 2018 на суму 586, 32 грн з ПДВ;

- № 111/05712-00/9/1 за вересень 2018 на суму 672 грн з ПДВ;

- № 111/05712-00/10/1 за жовтень 2018 на суму 700, 56 грн з ПДВ;

- № 111/05712-00/11/1 за листопад 2018 на суму 5565, 84 грн з ПДВ;

- № 111/05712-00/12/1 за грудень 2018 на суму 2 457, 84 грн з ПДВ;

- № 111/05712-00/7кор/с/доб за липень 2020 на суму 2 244, 48 грн з ПДВ,

а також виставленими відповідачем відповідними рахунками на оплату.

Вищевказані акти прийняття-передавання товарної продукції та рахунки направлені на адресу відповідача разом із претензією № 45507/1001 від 17.10.2025, докази направлення наявні в матеріалах справи. Відповідач акти прийняття-передавання товарної продукції у не підписав.

Як зазначає позивач, відповідачем належним не виконані зобов`язання щодо оплати спожитої електричної енергії та здійснено часткову оплату вартості спожитої електричної енергії у розмірі 2 856, 88 грн, що підтверджується банківською випискою по рахунку споживача. Заборгованість відповідача на час розгляду справи складає у розмірі 29 538, 56 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Враховуючи те, що відповідач вартість спожитої електричної енергії за період з червня по липень 2017 року та з січня по грудень 2018 року не оплатив, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача заборгованості з вартості електричної енергії у розмірі 29 538, 56 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін та суми заборгованості

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до положень ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві, який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

За приписами ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За приписів ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з умовами додатку № 3 до договору, строк оплати поставленої електричної енергії за період з червня по липень 2017 року та з січня по грудень 2018 року є таким, що настав.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем не надано суду.

Враховуючи вищевикладене, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 29 538, 56 грн.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 2 422, 40 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 185, 191, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноніколь-Славутич" (49005, м. Дніпро, вул. Фурманова, буд. 1, кв. 9, ) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (49111, м. Дніпро, Запорізьке шосе, 22, ) основну заборгованість у розмірі 29 538, 56 грн та витрат зі сплати судового збору у розмірі 2 422, 40 грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.І. Ярошенко