За заявами Товариства з обмеженою відповідальністю "Моді Транс" Волинської області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Прайд Україна" м. Києва
про ухвалення додаткового рішення
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Моді Транс" Волинської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Прайд Україна" м. Києва
про стягнення неустойки, ціна позову 280923 грн.,
Суддя Паламар П.І.
Без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
у вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Моді Транс" звернулося в суд з указаним позовом.
Сторони до початку розгляду справи по суті заявили про розподіл судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У січні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Моді Транс", Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Прайд Україна" звернулися в суд із заявами про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат.
Розглянувши наявні матеріали справи, суд вважає, що заяви підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Порядок розподілу судових витрат визначений ч.ч. 1, 4 ст. 129 ГПК України.
Згідно з п. 3 ч. 4 тієї ж статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Рішенням господарського суду міста Києва № 910/11531/25 від 12 січня 2026 р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Моді Транс" задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Прайд Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Моді Транс" 37456 грн. штрафу, 449,47 грн. витрат по оплаті судового збору.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в т.ч. впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Враховуючи вищевказані норми законодавства, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Така ж правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду № 905/1795/18 від 7 листопада 2019 р.

Також у додатковій постанові № 755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 р. Верховний Суд звернув увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та доводів сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі "Двойних проти України", від 10 грудня 2009 р. у справі "Гімайдуліна і інші проти України", від 23 січня 2014 р. у справі "East/West Alliance Limited проти України", від 26 лютого 2015 р. у справі "Баришевський проти України" зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За наведених обставин часткового задоволення позову, обсягу наданих адвокатом позивача послуг (написання позовної заяви, відповіді на відзив, додаткових пояснень) беручи до уваги характер спору, складність справи та розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що витрати позивача по їх оплаті підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в розмірі 4000 грн.

Щодо розміру витрат відповідача послуг адвоката.

У попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат відповідач зазначив очікуваним понести витрати на правничу допомогу в розмірі орієнтовно 50000 грн.

У заяві про розподіл судових витрат відповідач просить здійснити розподіл судових витрат на загальну суму 27734,40 грн.

Такий розмір є істотно (неспівмірно) нижчим від заявленого в попередньому (орієнтовному) розрахунку.

Згідно ч. 7 ст. 129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

З аналізу вказаних положень ст. 129 ГПК України вбачається, що заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку сума судових витрат до відшкодування має декларативний характер та в разі заявлення до відшкодування, суми, яка істотно перевищує суму (або є неспівмірно нижчою) заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити у відшкодуванні таких витрат, якщо сторона не доведе поважні причини перевищення (зменшення).

Тобто суд презюмує правомірність заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат, а необґрунтована зміна розміру (збільшення/зменшення) такої суми та недобросовісна поведінка сторони може мати наслідком відмову у відшкодуванні таких витрат.

Заявлений в попередньому (орієнтовному) розрахунку розмір суми судових витрат не повинен бути свого роду маніпуляцією та будь-яким чином впливати на дії іншої сторони (зокрема у випадку коли однією стороною навмисно завищується орієнтовний розмір судових витрат для того щоб інша сторона не була зацікавлена в подальшому розгляді справи).

Відшкодування витрат учасника справи на правову допомогу не є інститутом покарання чи вжиття будь-яких заходів впливу на учасника cправи, оскільки дійсною метою відшкодування судових витрат є компенсація витрат, понесених у зв`язку з розглядом певної справи, які в свою чергу мають відповідати таким критеріям визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Судом враховано, що дана справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, вона не є складною, оскільки спір стосувався стягнення неустойки за понаднормативний простій автомобіля.

Відтак, ураховуючи обсяг наданих адвокатом послуг відповідачу (написання відзиву на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив, заперечення на додаткові пояснення), беручи до уваги характер спору, складність справи та розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що витрати відповідача по їх оплаті підлягають відшкодуванню за рахунок позивача в розмірі 10000 грн.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 241, 244 ГПК України,

В И Р І Ш И В :

заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Моді Транс" Волинської області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Прайд Україна" м. Києва про прийняття додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Прайд Україна" (02132, м. Київ, Дніпровська набережна, 26Ж, офіс 70, код 38997553) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Моді Транс" (44250, Волинська область, Камінь-Каширський район, с. Судче, вул. Рівненська, 1, код 43276134) 4000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Моді Транс" (44250, Волинська область, Камінь-Каширський район, с. Судче, вул. Рівненська, 1, код 43276134) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Прайд Україна" (02132, м. Київ, Дніпровська набережна, 26Ж, офіс 70, код 38997553) 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

У заявах в інших частинах відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар