УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

21.01.2026Справа № 910/336/26

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши матеріали

позовної заяви Акціонерного товариства «РВС Банк» (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Недержавна служба безпеки «Бекфайр»

про стягнення 25 000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «РВС Банк» (далі - АТ «РВС Банк», позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Недержавна служба безпеки «Бекфайр» (далі - ТОВ «НСБ «Бекфайр», відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 25 000,00 грн за договором оренди автомобіля від 26.09.2017.

Вивчивши подані матеріали, суддя приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 162-164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити відомості щодо місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Так, із відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що місцезнаходженням відповідача (ТОВ «НСБ «Бекфайр», ідентифікаційний код 40082822) є - 04209, м. Київ, вул. Героїв Дніпра, буд. 24, кв. 69.

Водночас у позовній заяві позивач зазначив інші відомості стосовно місцезнаходження відповідача, що не відповідають даним, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, тобто позивачем не зазначено адреси відповідача.

Також особа, яка звертається з позовом до суду, зобов`язана до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу (ч. 1 ст. 172 ГПК України).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Проте встановлено, що до позовної заяви позивач не долучив доказів надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу, або доказів направлення матеріалів позову у паперовій формі листом з описом вкладення, якщо у відповідача відсутній обов`язок реєструватися в ЄСІТС.

Крім того відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду встановлено такий розмір та порядок сплати судового збору: за позовними заявами майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за позовними заявами немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3 328, 00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру.

Таким чином позивач за вимогу про стягнення 25 000,00 грн повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову за майнову вимогу, але не менше прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 662,40 грн (з урахуванням коефіцієнту 0,8 за подачу позову в електронній формі).

У якості доказу сплати судового збору позивач надав копію платіжної інструкції № 4 від 02.01.2026 на суму 2 662,40 грн. Однак з указаної платіжної інструкції вбачається, що судовий збір був сплачений позивачем не на реквізити Господарського суду міста Києва.

Разом з цим слід зазначити, що згідно з п. 2.4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) суд перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Здійснивши такі дії, суд встановив, що інформація про зарахування судового збору за платіжною інструкцією № 4 від 02.01.2026 на суму 2 662,40 грн у Господарського суду міста Києва відсутня, що вбачається з бази "Діловодство спеціалізованого суду".

Таким чином позивачем не надано доказів сплати судового збору за подачу даного позову в установленому законом порядку і розмірі.

Водночас сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів, є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. 162, 164, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «РВС Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Недержавна служба безпеки «Бекфайр» про стягнення 25 000,00 грн залишити без руху.

Надати Акціонерному товариству «РВС Банк» строк у 10 днів з дня вручення даної ухвали на усунення вказаних в ній недоліків шляхом належного виконання вимог ст. 162-164 Господарського процесуального кодексу України.

Роз`яснити, що у разі неусунення недоліків у визначений судом строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Повідомити учасників справи, що відповідно до ч. 7 ст. 42 ГПК України у них існує обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній інформаційно-телекомунікаційній системі (ЄСІТС) та можливість ознайомлення з матеріалами справи через ЄСІТС або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Головіна К. І.