ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.01.2026 Справа № 908/134/26

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Давиденко І.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю УКРАЇНСЬКА ЗЛАГОДА, м. Київ про вжиття заходів забезпечення позову,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю УКРАЇНСЬКА ЗЛАГОДА, ідентифікаційний код 45522165 (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154, офіс 5-3)

до відповідача Фізичної особи-підприємця Журавель Єлизавети Степанівни, ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 2590,00 грн

без виклику учасників справи

УСТАНОВИВ

19.01.2026 через підсистему Електронний суд ЄСІКС до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вих. № б/н, сформована в підсистемі Електронний суд ЄСІКС 16.01.2026, (вх. № 198/08-07/26 від 19.01.2026) Товариства з обмеженою відповідальністю УКРАЇНСЬКА ЗЛАГОДА, м. Київ до Фізичної особи-підприємця Журавель Єлизавети Степанівни, м. Запоріжжя про стягнення 2590,00 грн заборгованості основного боргу за договором поставки, а також витрат по сплаті судового збору в розмірі и3028,00 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 42000,00 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2026 справу № 908/134/26 за визначено до розгляду судді Давиденко І.В.

Одночасно з позовною заявою до Господарського суду Запорізької області надійшла заява (вх. № 12308/08-08/26 від 19.01.2026) про вжиття заходів забезпечення позову, якою заявник на підставі ст. ст. 136-140 ГПК України просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно Фізичної особи-підприємця Журавель Є.С. в межах суми позову в розмірі 2590,00 грн, судового збору у розмірі 3028,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 42000,00 грн, а також шляхом накладення арешту на грошові кошти Фізичної особи-підприємця Журавель Єлизавети Степанівни в межах суми позову в розмірі 2590,00 грн, судового збору у розмірі 3028,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 42000,00 грн, що знаходяться на всіх рахунках Фізичної особи-підприємця Журавель Єлизавети Степанівни у банківських та/або фінансових установах, які будуть виявлені виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Згідно з протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 19.01.2026 заяву про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 908/134/26 розподілено судді Давиденко І.В.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. (ч. 1 ст. 140 ГПК України)

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю УКРАЇНСЬКА ЗЛАГОДА про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 908/134/26, суд дійшов висновку, що заява підлягає поверненню заявникові, виходячи з наступного.

Частинами 1, 3 статті 3 ГПК України унормовано, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України Про міжнародне приватне право, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти. Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, що не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

Суд зауважує, що в порушення вимог ст. 139 ГПК України в заяві (вх. № 1230/08-08/26 від 19.01.2026) про вжиття заходів забезпечення позову на титульній (першій) сторінці та в прохальній частині заяви не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача.

Чинними приписами процесуального законодавства не передбачено можливості залишення без руху заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Частиною 7 ст. 140 ГПК України унормовано, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи, що зазначення ідентифікаційного коду юридичної особи та/або реєстраційного номеру облікової картки платника податків сторін виконавчого провадження є обов`язковою вимогою до виконавчого документа відповідно до вимог Закону України Про виконавче провадження, суд дійшов висновку, що заява (вх. № 1230/08-08/26 від 19.01.2026) про вжиття заходів забезпечення позову подана без додержання вимог ст. 139 ГПК України.

В частині 5 ст. 139 ГПК України встановлено, що до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок та розмір сплати судового збору, у тому числі з подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову встановлені Законом України Про судовий збір.

Частиною 1 статті 4 Закону України Про судовий збір передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік установлено у 2026 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2026 року становить 3328,00 грн.

Підпунктом 3 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір встановлено, що за подання заяви про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову сплачується судовий збір у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України від 26.05.2021 № 2147а-VIII Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів до статті 4 Закону України Про судовий збір включено частину третю, відповідно до якої при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до правового висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22 особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи Електронний суд, мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України Про судовий збір.

Заявником до матеріалів заяви про забезпечення позову не надано належних та допустимих доказів на підтвердження сплати ним судового збору в порядку та розмірі, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про судовий збір судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

В програмі БД Діловодство спеціалізованого суду господарського суду Запорізької області по справі № 908/134/26 за заявою про вжиття заходів забезпечення позову відсутні відомості щодо зарахування сплаченого позивачем судового збору в дохід Державного бюджету України за подання цієї заяви.

Відповідно до ч. 7 ст. 140 ГПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Недотримання зазначеної вимоги, а саме відсутність доказів сплати судового збору за подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову, є безумовною підставою для її повернення відповідно до вимог частини сьомої статті 140 ГПК.

Враховуючи викладене, заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявникові відповідно до вимог ч. 7 ст. 140 ГПК.

Заявник не позбавлений права повторного звернення до суду із відповідною заявою з дотриманням відповідних вимог.

Керуючись ст., ст. 139-141, 234, 235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ

Заяву (вх. № 1230/08-08/26 від 19.01.2026) про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 908/134/26 повернути заявнику Товариству з обмеженою відповідальністю УКРАЇНСЬКА ЗЛАГОДА, м. Київ.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 21.01.2026 та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: http://zp.arbitr.gov.ua/sud5009/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 261 цього Кодексу.

Суддя І.В.Давиденко