ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2026 р. Справа №907/603/25

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді О.С. Скрипчук

суддів Т.Б. Бонк Г.Г. Якімець,

секретар судового засідання Постолатій В.Р.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Закарпатської обласної прокуратури вих. № 12-1159-25 від 14.08.2025 (вх. № 01-05/2550/25 від 19.08.2025 )

на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 05 серпня 2025 року (суддя Мірошниченко Д.Є.)

у справі № 907/603/25

за позовом Закарпатської обласної прокуратури, м. Ужгород, в інтересах держави в особі

позивача - 1: Державної екологічної інспекції у Закарпатській області,

позивача - 2:Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області,

до відповідача: Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», в особі філії «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»,

про стягнення 2 464 476,03 грн шкоди.

за участю представників сторін:

прокурор: М.А. Місінська - прокурор;

від позивача-1:не з`явився;

від позивача-2:не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Закарпатська обласна прокуратура діючи в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Закарпатській області та Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області звернулася до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про стягнення 2 464 476,03 грн шкоди, заподіяної довкіллю порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 23.07.2025 суд постановив залишити позовну заяву Закарпатської обласної прокуратури без руху після відкриття провадження у справі та встановити прокурору десятиденний строк з дня отримання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до Господарського суду Закарпатської області заяви про усунення недоліків позовної заяви з долученням доказу сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

В подальшому, ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 05.08.2025 постановлено позовну заяву Закарпатської обласної прокуратури за вх.№ 02.3.1-05/661/25 від 27.05.2025 вважати неподаною та повернути.

Ухвала місцевого господарського суду від 05.08.2025 мотивована відсутністю підстав для застосування в даному випадку положень пункту 6 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» та звільнення прокурора від сплати судового збору, оскільки відповідачем в межах цієї справи є державне підприємство, а не фізична особа (особи), щодо якої (яких) порушено кримінальне провадження та стосовно якої відсутній вирок суду (який набрав законної сили у встановленому порядку) який би підтверджував сам факт існування кримінального правопорушення, скоєного такою особою, а предметом спору виступає стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, а не шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення саме відповідачем у справі.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 05.08.2025, Закарпатська обласна прокуратура звернулась до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою вих. № 12-1159-25 від 14.08.2025 (вх. № 01-05/2550/25 від 19.08.2025) у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт зазначає, що даний позов про відшкодування шкоди заявлений саме у зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення, а тому позивач має бути звільнений від сплати судового збору, оскільки предметом спору у позовній заяві прокурора є стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На переконання скаржника прокурором до Господарського суду Закарпатської області вказану позовну заяву подано з дотриманням вимог ст. 162, 164 ГПК України, та у якості доказів того, що шкода довкіллю спричинена саме внаслідок вчинення кримінального правопорушення долучені всі підтверджуючі документи (докази).

У судове засідання 14.01.2026 з`явився прокурор, надав пояснення, доводи апеляційної скарги підтримав.

У судове засідання 14.01.2026 позивачі та відповідач явки уповноваженого представника не забезпечила, хоча належним чином була повідомлена про час та дату розгляду справи.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія вважає за доцільне зазначити наступне.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

При зверненні з позовом прокурор не сплатив судовий збір, оскільки вважав, що звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 6 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 23.07.2025 суд постановив залишити позовну заяву Закарпатської обласної прокуратури без руху після відкриття провадження у справі та встановити прокурору десятиденний строк з дня отримання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до Господарського суду Закарпатської області заяви про усунення недоліків позовної заяви з долученням доказу сплати судового збору у встановленому законом розмірі у зв`язку з відсутністю підстав для застосування положень пункту 6 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» та звільнення прокурора від сплати судового збору, оскільки відповідачем в межах цієї справи є державне підприємство, а не фізична особа (особи), щодо якої (яких) порушено кримінальне провадження та стосовно якої відсутній вирок суду (який набрав законної сили у встановленому порядку) який би підтверджував сам факт існування кримінального правопорушення, скоєного такою особою, а предметом спору виступає стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, а не шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення саме відповідачем у справі.

Так, пункт 6 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У постанові Верховного Суду від 13.11.2025 у справі № 911/1595/25 зроблено висновок щодо застосування норми пункту 6 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір». Зокрема, Верховний Суд зазначив, що відповідачем за таким позовом є особа, яка вчинила таке кримінальне правопорушення (пункт 51 постанови).

Підставою заявленого у цій справі позову є порушення норм природоохоронного законодавства, у зв`язку з чим прокурор звернувся до Господарського суду Закарпатської області з господарським позовом, заявленим в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Закарпатській області та Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про стягнення з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» 2 464 476,03 грн шкоди, заподіяної довкіллю порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, колегія суддів зазначає, що положення пункту 6 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на дані правовідносини, виходячи зокрема, з того, що позов в даній справі заявлений не до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення.

Крім того, в даній справі позов заявлений до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», в особі філії «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» не з підстав заподіяння збитків кримінальним правопорушенням, а з підстав неналежного виконання службових обов`язків лісокористувача (частина 1 статті 1172 Цивільного кодексу України), тобто з підстав, визначених цивільним законодавством (цивільно-правова відповідальність).

Отже, у спірному випадку прокурор не звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 6 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» та повинен був сплатити такий судовий збір на загальних підставах.

Аналогічний правовий висновок викладений в Постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16 грудня 2025 року у справі № 907/237/25.

З огляду на викладене, доводи скаржника про неправильне застосування судом апеляційної інстанції положень пункту 6 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» не знайшли своє підтвердження.

Підсумовуючи все вищевказане, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу ухвали Господарського суду Львівської області від 05.08.2025 року у справі №907/603/25.

За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З огляду на вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ :

1.Апеляційну скаргу Закарпатської обласної прокуратури вих. № 12-1159-25 від 14.08.2025 (вх. № 01-05/2550/25 від 19.08.2025 ) залишити без задоволення.

2.Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 05 серпня 2025 року у справі 907/603/25 залишити без змін.

3. Судовий збір сплачений за апеляційну скаргу покласти на апелянта.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя Г.Г. Якімець

Суддя Т.Б. Бонк