ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2026 р. Справа№ 910/14665/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Барсук М.А.

Руденко М.А.

при секретарі судового засідання Муковоз В.І.,

за участю представників:

від Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" - Киріяк І.М.,

від Антимонопольного комітету України - Данилов К.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2025 про повернення заяви заявникові у справі №910/14665/25 (суддя Мандриченко О.В.) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" про забезпечення позову до подання позовної заяви.

ВСТАНОВИВ наступне.

25.11.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "БаДМ" подало до господарського суду заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить винести ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення виконання рішення Антимонопольного комітету України № 697-р від 23.10.2025 (далі також - рішення № 697-р) "Про визнання рішення Антимонопольного комітету України від 31 липня 2025 року №370-р таким, дія якого не зупиняється" та, на час зупинення дії рішення № 697-р від 23.10.2025, зупинити виконання рішення Антимонопольного комітету України №370-р від 31 липня 2025 року (далі також - рішення № 370-р) та заборонити АМКУ вчиняти будь-які дії щодо нарахування пені та примусового стягнення штрафу та пені за рішенням Антимонопольного комітету України від 31 липня 2025 року №370-р до набрання законної сили рішення суду щодо оскарження рішення Антимонопольного комітету України № 697-р від 23.10.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2025 у справі №910/14665/25 визнано зловживанням процесуальними правами подання Товариством з обмеженою відповідальністю "БаДМ" декількох аналогічних за своїм змістом заяв про забезпечення позову до подання позовної заяви, яка була подана раніше і у відкритті провадження якої було відмовлено, метою яких, зокрема, є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями та вирішення питання, яке вже вирішено судом; заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" про забезпечення позову повернуто заявнику.

Так, суд вказав, що оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "БаДМ" уже зверталося з позовом до Господарського суду міста Києва про скасування рішення Антимонопольного комітету України № 697-р від 23.10.2025, а ухвалою суду від 10.11.2025 відмовлено у відкритті провадження, то у заявника, на думку суду, відсутнє право на звернення з заявою про забезпечення позову шляхом зупинення виконання рішення № 697-р та зупинення виконання рішення №370-р та заборони Комітету вчиняти будь-які дії щодо нарахування пені та примусового стягнення штрафу та пені за рішенням Антимонопольного комітету України від 31 липня 2025 року №370-р до подання такого позову.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що вказані дії Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" в розумінні статті 43 Господарського процесуального кодексу України є зловживанням процесуальними правами.

Враховуючи вищевикладене, суд визнав подання Товариством з обмеженою відповідальністю "БаДМ" декількох аналогічних за своїм змістом заяв про забезпечення позову до подання позовної заяви, яка була подана раніше і у відкритті провадження якої було відмовлено, зловживанням процесуальними правами, метою яких, зокрема, є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями та вирішення питання, яке вже вирішено судом.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, ТОВ "БаДМ" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу суду та вжити заходи забезпечення позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що ухвала від 10.11.2025 про відмову у відкритті провадження у справі №910/13736/25 не набрала законної сили на момент подання заяви про забезпечення позову 25.11.2025, оскільки була оскаржена в апеляційному порядку.

За доводами скаржника відмова у відкритті провадження у справі №910/13736/25 не є рішенням по суті спору і не позбавляє особу права на інший позов (з іншим предметом чи підставами) та, відповідно, права на забезпечення такого майбутнього позову.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав вимоги за апеляційною скаргою.

Представник Антимонопольного комітету України в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню, з наступних підстав.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Пунктом 11 ч. 3 ст. 2 ГПК України однією із основних засад (принципів) господарського судочинства визначено неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з п. 5 ч. 5 ст. 13 ГПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом ч. 2 вказаної статті, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом. (ч. 3 ст. 43 ГПК України).

Колегія суддів зазначає, що зловживання процесуальними правами - це процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників господарського процесу (їх представників), що призводять до порушення процесуальних прав інших учасників процесу, з метою перешкоджання господарському судочинству, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом). Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05.04.2023 у справі №922/4278/21, від 27.07.2023 у справі №910/12713/22.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухваленню законного та обґрунтованого рішення, а також створенню особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав і так само прав та інтересів інших осіб. У разі ж коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним (аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 12.08.2019 у справі №905/945/18, від 16.10.2019 у справі №906/936/18 та від 06.05.2021 у справі №910/6116/20).

Зловживання процесуальними правами зводиться до того, що особа реалізує свої процесуальні права і вчиняє передбачені процесуальним законодавством процесуальні, дії, але робить це на шкоду іншим особам, з метою, яка не співпадає з завданням господарського процесу, визначеним у статті 2 ГПК (справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави).

Так, колегією суддів встановлено наступне.

05.11.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "БаДМ" звернулося Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про скасування рішення Антимонопольного комітету України № 697-р від 23.10.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "БаДМ" у відкритті провадження у справі № 910/13736/25 за позовом до Антимонопольного комітету України про скасування рішення Антимонопольного комітету України № 697-р від 23.10.2025.

Стосовно доводів апелянта про те, що ухвала від 10.11.2025 про відмову у відкритті провадження у справі №910/13736/25 не набрала законної сили на момент подання заяви про забезпечення позову 25.11.2025, оскільки була оскаржена в апеляційному порядку, слід зазначити наступне.

Так, апеляційне провадження у справі №910/13736/25 з оскарження наведеної ухвали було відкрито лише 15.12.2025, а тому місцевий господарський суд, постановляючи оскаржувану наразі ухвалу, не мав відповідних відомостей щодо оскарження ухвали від 10.11.2025 про відмову у відкритті провадження у справі №910/13736/25.

У будь якому випадку наведене не спростовує обґрунтованих висновків місцевого господарського суду щодо зловживання заявником процесуальними правами враховуючи наступне.

Так, 01.10.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "БаДМ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом в якому просить визнати недійсним та скасувати пункт рішення Антимонопольного комітету України №370-р від 31.07.2025 (далі також - рішення № 370-р), в частині, що стосується Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ".

27.10.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "БаДМ" подало до господарського суду заяву про забезпечення позову, в якій просить винести ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення нарахування пені та зупинення дії рішення Антимонопольного комітету України № 370-р від 31.07.2025 у справі №126-26.13/102-24 з дати надходження позовної заяви до Господарського суду міста Києва до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2025 у справі №910/12276/25 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" про забезпечення позову відмовлено повністю.

24.11.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "БаДМ" подало до господарського суду заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій просить винести ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення виконання рішення Антимонопольного комітету України № 697-р від 23.10.2025 "Про визнання рішення Антимонопольного комітету України від 31 липня 2025 року №370-р таким, дія якого не зупиняється" та зупинити виконання рішення Антимонопольного комітету України №370-р від 31 липня 2025 року та заборонити АМКУ вчиняти будь-які дії щодо нарахування пені та примусового стягнення штрафу та пені за рішенням Антимонопольного комітету України від 31 липня 2025 року №370-р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2025 у справі №910/14559/25 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" про забезпечення позову відмовлено повністю.

26.11.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "БаДМ" звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, в якій просить суд:

- зупинити виконання Рішення Антимонопольного комітету України № 697-р від 23.10.2025 "Про визнання рішення Антимонопольного комітету України від 31 липня 2025 року № 370-р таким, дія якого не зупиняється";

- на час зупинення дії рішення № 697-р від 23.10.2025 зупинити виконання рішення Антимонопольного комітету України № 370-р від 31 липня 2025 року та заборонити Антимонопольному комітету України вчиняти будь-які щодо нарахування пені та примусового стягнення штрафу та нарахування пені за рішенням Антимонопольного комітету України від 31 липня 2025 року № 370-р до набрання законної сили рішення суду щодо оскарження рішення Антимонопольного комітету України № 697-р від 23.10.2025 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2025 у справі №910/14711/25 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" про забезпечення позову - задоволено частково; до набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили у справі № 910/14711/25 вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення виконання рішення Антимонопольного комітету України №697-р від 23.10.2025 "Про визнання рішення Антимонопольного комітету України від 31 липня 2025 року № 370-р таким, дія якого не зупиняється" в частині, що стосується Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ"; в іншій частині заяви - відмовлено.

Отже, до моменту звернення з заявою про забезпечення позову по даній справі (до 25.11.2025) ТОВ "БаДМ" подало до суду дві ідентичні заяви про забезпечення, а також ще одну на наступний день після звернення з цією.

Загалом, станом на час постановлення оскаржуваної наразі ухвали заявник подав 4 ідентичні заяви про забезпечення позову.

Подання 4 ідентичних заяв про забезпечення позову є зловживанням процесуальними правами.

При цьому, суд враховує, що ТОВ "БаДМ" після першої відмови у забезпеченні позову (ухвала Господарського суду міста Києва від 30.10.2025 у справі №910/12276/25) продовжило подавати до суду аналогічні заяви.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду, що вказані дії Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" в розумінні статті 43 Господарського процесуального кодексу України є зловживанням процесуальними правами (наведений перелік дій у вказаній статті не є вичерпним).

Відповідно до частини 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про повернення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" про забезпечення позову до подання позовної заяви заявнику.

З огляду на наведене відсутні підстави для зміни чи скасування прийнятої у справі ухвали, а подана апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2025 про повернення заяви заявникові у справі №910/14665/25 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова (враховуючи участь судді Барсук М.А. 22.01.2026 у вебінарі у НШСУ та перебування 23.01.2026 судді Барсук М.А. у відпустці) складена: 26.01.2026 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Барсук

М.А. Руденко