ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"19" січня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/4518/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Автодистриб`юшн Карго Партс /вх.№2-8/26 від 06.01.2026/ про ухвалення додаткового рішення по справі №916/4518/25
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Шевчика Миколи Михайловича /РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 /
про стягнення 137 501,65 грн
Господарським судом Одеської області розглядалася справа № 916/4518/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Автодистриб`юшн Карго Партс до Фізичної особи-підприємця Шевчика Миколи Михайловича про стягнення 137 501,65 грн.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.12.2025 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Автодистриб`юшн Карго Партс до Фізичної особи-підприємця Шевчика Миколи Михайловича про стягнення 137 501,65 грн, - задоволено частково та стягнуто з Фізичної особи-підприємця Шевчика Миколи Михайловича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Автодистриб`юшн Карго Партс заборгованість в розмірі 137 344,95 грн /сто тридцять сім тисяч триста сорок чотири гривні 95 копійок/, з яких: 63 707,22 грн - основна сума боргу; 11 107,15 грн - пеня; 28 158,83 грн - 12% річних; 34 371,75 грн - інфляційне збільшення; а також стягнути судовий збір в розмірі 2419,64 грн /дві тисячі чотириста дев`ятнадцять гривень 64 копійки/.

06.01.2026 на адресу суду надійшла заява представника позивача /вх. № 2-8/26/, в якій позивач просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з Фізичної особи підприємця Шевчик Миколи Михайловича (код РНОКПП: НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодистриб`юшн Карго Партс» суму грошових коштів за договором від 05.11.2025 № 05/11/2025-1ПД про надання правової (правничої) допомоги в розмірі 19 554,25 грн та видати наказ.

При цьому представник позивача посилається на те, що вищезазначеним рішенням суду у повній мірі не вирішено питання про судові витрати, а саме: вимоги про стягнення з відповідача витрат, понесених позивачем за надання правової (правничої) допомоги адвокатом згідно договору від 05.11.2025 № 05/11/2025-1ПД у сумі 19 554,25 грн.

Представник позивача зазначає, що розділом 4 Договору від 05.11.2025 № 05/11/2025-1ПД про надання правової (правничої) допомоги визначений порядок оплати послуг адвоката. Зокрема, пунктом 4.1. Договору встановлено, що за правову допомогу, передбачену цим Договором, позивач сплачує адвокату винагороду в розмірі, визначеному в додаткових угодах до цього Договору, зокрема за представництво Клієнта та ведення справи в Господарському суді першої інстанції в тому числі підготовку та подання заяв по суті справи та з процесуальних питань, участь у судових засіданнях 3 500,00 грн за 1 годину витраченого часу Адвоката. При цьому, в цей розмір не включаються фактичні витрати, пов`язані з виконанням адвокатом зобов`язань за цим Договором. За правову допомогу, передбачену пунктом 1.2. Договору Клієнт сплачує Адвокату винагороду в розмірі, визначену У свою чергу, пунктом 1 додаткової угоди до Договору від 05.11.2025 встановлено, що розмір винагороди за надання послуг за основним Договором становить: за вивчення та аналіз документів, що підтверджують наявність спору, чинного законодавства України, якими врегульовані спірні правовідносини та процесуальні підстави для проведення позовної роботи в інтересах Клієнта, судової практики Верховного Суду, а також підготовку та подання до Господарського суду Одеської області позовної заяви 12 687,00 грн; за представництво Клієнта та ведення справи у Господарському суді Одеської області в процесуальному статусі позивача, тому числі участь у судових засіданнях 3 500,00 грн за 1 годину витраченого часу Адвоката.

Відповідно до пункту 2 додаткової угоди до Договору винагорода, згідно з пунктом 1.1. Додаткової угоди сплачується Клієнтом на умовах 100 % попередньої оплати. А винагорода, що передбачена пунктом 1.2. Додаткової угоди, сплачується Клієнтом після виконання всіх умов основного Договору на підставі акту приймання-передачі.

Згідно Опису наданих послуг за Договором про надання правової (правничої) допомоги від 05.11.2025, адвокатом були надані наступні послуги: Вивчення та аналіз документів, що підтверджують наявність спору - 15 хв.; Вивчення та аналіз чинного законодавства України, якими врегульовані спірні правовідносини та процесуальні підстави для проведення позовної роботи.Вивчення та аналіз судової практики Верховного Суду щодо застосування норм права, якими врегульовані спірні правовідносин. Підготовку та узгодження з Клієнтом правової позиції по справі, збір доказів 7 хв.; Опрацювання стратегії захисту інтересів Клієнта і правових підстав позову; написання (набрання) тексту позовної заяви; сформування матеріалів позовної заяви, підготовка та подання до суду позовної заяви (на 11 аркушах) з розрахунками сум, що стягуються (на 4 аркушах) і додатками (20 найменувань) в електронному вигляді через підсистему Електронний суд ЄСІТС - 3 год. 15 хв. Підписанням даного Опису сторони засвідчили, що зазначені послуги надані Позивачу в повному обсязі і останній не має претензій до адвоката. Загальна вартість послуг наданих за Описом від 05.11.2025 становить 12 687 (Дванадцять тисяч шістсот вісімдесят сім) грн. 00 коп. Послуги надані Позивачу адвокатом згідно Опису наданих послуг від 05.11.2025 у відповідності до приписів пунктів 1, 2 додаткової угоди оплачені позивачем за Платіжною інструкцією № 644 від 06.11.2025 у сумі 12 687,00 грн.

Представник позивача також вказує, що у зв`язку з тим, що розгляд справи № 916/4518/25 здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження, а відповідач не подав відзиву на позовну заяву та не висловив заперечень проти доводів і вимог позивача, адвокат позивача не надавав додаткових послуг з представництва клієнта та ведення справи у Господарському суді Одеської області. Відповідно, позивач не ніс додаткових витрат під час розгляду справи по суті, окрім тих, що були фактично понесені на момент звернення до суду.

Окрім цього, пунктом 4 додаткової угоди до Договору передбачено, що у разі задоволення судом позову у справі позивач сплачує адвокату гонорар у розмірі 5-ти процентів від суми, присудженої судом на користь позивача. Оплата передбаченого пунктом 4 Додаткової угоди «гонорару успіху» здійснюється протягом 3-х робочих днів з дня отримання позивачем наказу про примусове виконання судового рішення (пункт 5 додаткової угоди до Договору). Відповідно до п. 8 ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Витрати, передбачені пунктами 4, 5 додаткової угоди до Договору у розмірі 6 867,25 грн (137 344,95 грн х 5% = 6 867,25 грн), які підлягають сплаті, у відповідності до ч. 8 ст. 129 ГПК України підтверджені безпосередньо Договором від 05.11.2025 № 05/11/2025-1ПД про надання правової (правничої) допомоги, доданого до позовної заяви.

Обумовлена п. 4 Додаткової угоди до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 05/11/2025-1ПД від 05.11.2025 сума «гонорару успіху» у разі задоволення позовних вимог становить 6 867,25 грн. Така сума «гонорару успіху» у розмірі 5-ти відсотків від суми присудженої судом, є цілком співмірною з ціною позову та не виходить за розумні межі з урахуванням таких критеріїв як: складність справи, справедливість, добросовісність та обсяг наданих позивачу послуг з професійної правничої допомоги.

Представник позивача вважає за необхідне акцентувати увагу суду, що стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу жодним чином не є способом надмірного збагачення, а становить правомірне, обґрунтоване та справедливе відшкодування витрат, які позивач був вимушений понести у зв`язку з неправомірними діями відповідача. Саме неправомірне ухилення відповідачем від виконання договірних зобов`язань перед позивачем зумовило виникнення необхідності у останнього звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Також, представник позивача звертає увагу суду, що узгоджена між адвокатом та відповідачем розрахункова ставка у розмірі 3 500,00 грн за одну годину роботи є економічно та ринково обґрунтованою. Вона включає податки та обов`язкові збори, які становлять близько 45% від цієї ставки, а саме: податок на доходи фізичних осіб 18%, єдиний соціальний внесок 22% та військовий збір 5%. Окрім цього, ставка охоплює адміністративно-господарські витрати, без яких здійснення адвокатської діяльності є неможливим. До таких витрат належать: оренда офісного приміщення, оплата комунальних послуг (у тому числі електроенергії), придбання канцелярських товарів, витратних матеріалів для офісної техніки, а також її утримання та амортизація. Сукупність зазначених складових формує реальну собівартість години роботи адвоката та є необхідною передумовою належного і конкурентоспроможного надання правничої допомоги на сучасному ринку юридичних послуг. З вищенаведеного убачається, що обсяг наданих адвокатом позивачу послуг є пропорційним кількості витраченого адвокатом робочого часу та складності справи, а вартість таких послуг є економічно обґрунтованою.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи в частині розподілу судових витрат, господарський суд дійшов до наступного.

За приписами п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією з засад господарського судочинства.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вказаною статтею передбачено, якими доказами заявник повинен підтверджувати розмір витрат на професійну правничу допомогу. У разі недотримання заявником вимог частини 4 вказаної статті щодо співмірності розміру заявлених до відшкодування витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт, суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката лише за клопотанням сторони. Суд враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вказана правова позиція викладена в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Разом з цим, об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. У ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Тобто, "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачем відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, що фактично відповідає висновку, викладеному у вищевказаній постанові.

У постанові від 05.10.2021 в справі № 907/746/17 колегія суддів Верховного Суду акцентувала увагу на тому, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав не пов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання учасника справи про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За правилами ч. 9 ст. 129 ГПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Судом встановлено, що в позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу за договором про надання правової (правничої) допомоги № 05/11/2025-1ПД від 05.11.2025, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, відповідно до якого фактично понесені витрати складають 12 687,00 грн та очікується понесення витрат в розмірі 7 000,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До позовної заяви стороною позивача додано зокрема копію Договору №05/11/2025-1ПД про надання правової (правничої) допомоги від 05.11.2025, укладеного між адвокатом Спиридоновим О.В. та ТОВ «Автодистриб`юшн Карго Партс», згідно з яким Адвокат бере на себе зобов`язання в порядку та на умовах, визначених цим Договором, надати необхідну правову допомогу Клієнту щодо захисту його прав та законних інтересів у Господарських судах всіх інстанцій у відповідності до Господарського процесуального кодексу України відносно контрагента Фізичної особи підприємця Шевчик Миколи Михайловича щодо стягнення з останнього на користь Клієнта суми дебіторської заборгованості та штрафних санкцій у зв`язку з порушенням договірних зобов`язань, а Клієнт зобов`язується виплатити Адвокату гонорар за надання такої правової допомоги.

Відповідно до п. 4.1. Договору за правову допомогу, передбачену пунктом 1.2. Договору Клієнт сплачує Адвокату винагороду в розмірі, визначену в додаткових угодах до цього Договору, за представництво Клієнта та ведення справи в Господарському суді першої інстанції в тому числі підготовку та подання заяв по суті справи та з процесуальних питань, участь у судових засіданнях 3 500,00 грн за 1 годину витраченого часу Адвоката.

Також 05.11.2025 між адвокатом Спиридоновим О.В. та ТОВ «Автодистриб`юшн Карго Партс» було укладено Додаткову угоду до укладеного між Сторонами договору про надання правової (правничої) допомоги №05/11/2025-1ПД від 05.11.2025, відповідно до п. 1 якої Сторони домовилися, що розмір винагороди за надання послуг за основним Договором становить:

1.1. за вивчення та аналіз документів, що підтверджують наявність спору, чинного законодавства України, якими врегульовані спірні правовідносини та процесуальні підстави для проведення позовної роботи в інтересах Клієнта, судової практики Верховного Суду, а також підготовку та подання до Господарського суду Одеської області позовної заяви 12 687,00 грн;

1.2. за представництво Клієнта та ведення справи у Господарському суді Одеської області в процесуальному статусі позивача, в тому числі участь у судових засіданнях 3 500,00 грн за 1 годину витраченого часу Адвоката.

Пунктом 2 Додаткової угоди визначено, що винагорода, згідно з пунктом 1.1. Додаткової угоди сплачується Клієнтом на умовах 100% попередньої оплати. А винагорода, що передбачена пунктом 1.2 Додаткової угоди, сплачується Клієнтом після виконання всіх умов основного Договору на підставі акту приймання-передачі.

Згідно з п. 4 Додаткової угоди за згодою Сторін, у разі задоволення судом позову у справі, Клієнт сплачує Адвокату гонорар у розмірі 5-ти процентів від суми, присудженої судом на користь Клієнта.

Судом досліджено Опис наданих послуг за Договором про надання правової (правничої) допомоги №05/11/2025-1ПД від 05.11.2025, згідно з яким загальна вартість послуг складає 12 687,00 грн.

На підтвердження оплати позивачем вказаної суми адвокату Спиридонову О.В. суду надано платіжну інструкцію від 06.11.2025 №644.

Враховуючи вищевказані докази, суд зазначає про доведеність позивачем факту надання йому правничої допомоги адвокатом.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Суд зазначає, що заявлений адвокатом до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 19 554,25 грн не відповідає критеріям, що наведені у частині 4 статті 126 ГПК України та приймає в цій частині до уваги доводи сторони відповідача, викладені в запереченні на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Суд враховує, що час, що витрачений на надання послуг, зазначених у акті не є виправданим та співмірним зі складністю справи та кількості та обсягу процесуальних документів, які подавались до суду.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що позовні вимоги ТОВ «Автодистриб`юшн Карго Партс» були задоволені судом частково, в зв`язку із здійсненням судом перерахунку штрафних санкцій.

Зважаючи на складність справи, надані послуги, принципи співмірності та розумності судових витрат та часткове задоволення позовних вимог, господарський вважає за належне стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 129, 244, 254-255 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Автодистриб`юшн Карго Партс /вх.№2-8/26 від 06.01.2026/ про ухвалення додаткового рішення по справі №916/4518/25 задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Шевчика Миколи Михайловича /РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Автодистриб`юшн Карго Партс /, адреса 02232, м. Київ, вул. Миколи Закревського, буд. 16/ судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн /десять тисяч гривень 00 копійок/.

3. В іншій частині заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено 19.01.2026.

Суддя Н.Д. Петренко