УХВАЛА

19.01.2026Справа № 910/14074/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю., розглянувши у підготовчому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до Приватного підприємства «ЮВ ТРАНС»

про стягнення 798 089,24 грн,

Представники сторін:

від позивача: Василюк Н.І.,

від відповідача: не з`явились,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ЮВ ТРАНС» про стягнення вартості частки у статутному капіталі Приватного підприємства «ЮВ ТРАНС» в розмірі 2 469 528,00 грн та стягнення заборгованості в розмірі 798 089,24 грн, які виплачено відповідно до договору про фінансовий лізинг № 00006800 від 05.03.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2025 прийнято вказаний позов до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/11382/25, підготовче засідання призначено на 22.10.2025. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та заперечень, позивачу - строк для подання відповіді на відзив.

08.10.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

14.10.2025 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

20.10.2025 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ЮВ ТРАНС» про стягнення вартості частки у статутному капіталі Приватного підприємства «ЮВ ТРАНС» в розмірі 2 469 528,00 грн та стягнення заборгованості в розмірі 798 089,24 грн, які виплачено відповідно до договору про фінансовий лізинг № 00006800 від 05.03.2013.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ЮВ ТРАНС» про стягнення вартості частки у статутному капіталі Приватного підприємства «ЮВ ТРАНС» в розмірі 2 469 528,00 грн постановлено розглядати в межах справи № 910/11382/25.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ЮВ ТРАНС» про стягнення заборгованості в розмірі 798 089,24 грн, які виплачено відповідно до договору про фінансовий лізинг № 00006800 від 05.03.2013, постановлено виділити у самостійне провадження з наступним присвоєнням цим вимогам окремого номеру справи.

12.11.2025 відділом діловодства суду на підставі ухвали від 10.11.2025 зареєстровано виділення у самостійне провадження позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ЮВ ТРАНС» про стягнення заборгованості в розмірі 798 089,24 грн, присвоєно номер судової справи № 910/14074/25.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2025 прийнято справу № 910/14074/25 до розгляду, постановлено здійснювати її розгляд в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.12.2025.

15.12.2025 до суду від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі № 910/14074/25 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, мотивоване тим, що даний спір має розглядатись за правилами цивільного судочинства, оскільки не направлений на захист корпоративних прав позивача, а правовідносини сторін не мають ознак господарсько-правових. Також відповідач зазначав, що вимоги позивача спрямовані до боржника у зобов`язальних правовідносинах, які виникли на підставі договору поруки; характер та предмет спору свідчать про те, що інтерес позивача пов`язаний з необхідністю відновити становище, яке існувало до сплати грошових коштів за договором поруки, до того ж такий спір вже вирішено у справі № 753/7944/25.

В підготовчому засіданні 17.12.2025, в яке з`явилися представники сторін, суд постановив ухвалу без оформлення окремого документа про задоволення усного клопотання представника позивача про відкладення підготовчого засідання для можливості підготовки та подання письмових заперечень на клопотання відповідача про закриття провадження у справі, продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 19.01.2026. Також судом встановлено позивачу строк для подання заперечень на клопотання відповідача про закриття провадження у справі, до 03.01.2026.

02.01.2026 до суду від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

В підготовче засідання 19.01.2026 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Суд, розглянувши у підготовчому засіданні 19.01.2026 клопотання відповідача про закриття провадження у справі № 910/14074/25 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, заслухавши позицію представника позивача та вивчивши подані позивачем заперечення на зазначене клопотання, дійшов висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі, з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено ст. 20 ГПК України. Пунктами 1, 3 ч. 1 цієї статті передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 ЦК України).

Виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою (ст. 546 ЦК України). Отже, для забезпечення виконання основного зобов`язання сторони можуть передбачати як визначені у статті 546 цього Кодексу види забезпечення зобов`язань, так й інші види, встановлені договором або законом.

Законодавство України не розрізняє види забезпечення основного зобов`язання для визначення юрисдикції суду з розгляду спорів щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання.

Основне зобов`язання - це зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене заставою.

Вид судочинства (цивільне чи господарське) визначається з урахуванням суб`єктного складу сторін основного зобов`язання, про що зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 753/12916/15-ц (провадження № 14-409цс18).

Так, позовні вимоги у даній справі стосуються стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 798 089,24 грн, які було виплачено позивачем, як поручителем, відповідно до договору про фінансовий лізинг від 05.03.2013 № 00006800, який в свою чергу, укладено між юридичними особами (ПП «ЮВ ТРАНС» та ТОВ «Порше Лізинг Україна»). До того ж, як вказує позивач, зазначена сума коштів розрахована відповідно до розміру частки ОСОБА_1 у статутному капіталі ПП «ЮВ ТРАНС».

Таким чином, з огляду на наведені обставини та положення процесуального законодавства, суд вважає, що розгляд даного спору має відбуватись у порядку господарського судочинства, а тому відсутні підстави для застосування п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Також суд зазначає і про відсутність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з наявністю судових рішень у справі № 753/7944/25 за позовом ОСОБА_1 до ПП «ЮВ ТРАНС» про стягнення коштів, виплачених позивачем за договором поруки. Судом встановлено, що спір у справі № 753/7944/25 виник з іншого договору, аніж спір, який розглядається в межах справи № 910/14074/25.

Враховуючи наведене, суд в підготовчому засіданні 19.01.2026 постановив ухвалу без оформлення окремого документа про відмову у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Представник позивача в підготовчому засіданні 19.01.2026 заявив клопотання про долучення до справи інформації про зміну найменування відповідача, а також просив відкласти підготовче засідання на іншу дату.

Суд, розглянувши клопотання представника позивача про долучення до справи інформації, на місці постановив дане клопотання задовольнити та долучити до матеріалів справи подані позивачем документи щодо зміни назви відповідача.

Так, за повідомленою позивачем інформацією, Приватне підприємство «ЮВ ТРАНС» (ідентифікаційний код 37515430) змінило назву, адресу, а також кінцевого бенефіціарного власника (керівника) підприємства.

Як встановлено судом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач (ідентифікаційний код 37515430) змінив своє найменування на Приватне підприємство «ВЕЙ ТУ ТРАНС», а також змінив адресу місцезнаходження на « 40030, м. Суми, вул. Миргородська, буд. 6».

При цьому, суд констатує, що ідентифікаційний код юридичної особи - відповідача не змінився.

Відповідно до приписів ст. 90 Цивільного кодексу України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму та назву. Найменування юридичної особи вказується в її установчих документах і вноситься до єдиного державного реєстру.

З аналізу норм Цивільного кодексу України вбачається, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, зокрема, перетворення, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма такої особи. Водночас, зміна найменування тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів в порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Тобто відповідач внаслідок зміни назви не позбувся законодавчо визначених функцій, відтак вказана дія не є підставою для процесуального правонаступництва.

Враховуючи викладене, перевіривши наявні матеріали справи, суд вважає за необхідне подальший розгляд даної справи здійснювати з урахуванням змінених найменування відповідача та його адреси місцезнаходження.

За приписами ч. 2 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Зважаючи на заявлене усно представником позивача клопотання про відкладення підготовчого засідання, а також з огляду на необхідність виклику у судове засідання представника відповідача, суд вважає необхідним відкласти підготовче засідання та визнати явку представника відповідача обов`язковою.

Так, суд звертає увагу відповідача на приписи п. 3 ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Відповідно до ч. 7 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, у разі відкладення підготовчого засідання або оголошення перерви підготовче засідання продовжується зі стадії, на якій засідання було відкладене або у ньому була оголошена перерва.

Керуючись статтями 120, 183, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відкласти підготовче засідання у справі № 910/14074/25 на 09.02.26 об 11:00 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал № 8 .

2. Викликати у підготовче засідання представників сторін, повноваження яких оформити відповідно до вимог ст. 60 Господарського процесуального кодексу України.

3. Визнати явку представника відповідача (Приватне підприємство «ВЕЙ ТУ ТРАНС») у підготовче засідання обов`язковою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає оскарженню.

Повна ухвала складена та підписана 20.01.2026.

Суддя Т.Ю. Трофименко