ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2026м. ДніпроСправа № 904/4809/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г. за участю секретаря судового засідання Кшенської Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевих профілів", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трубоізолкомплект", м. Дніпро

про стягнення пені в розмірі 172 273,85 грн.

та

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трубоізолкомплект", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевих профілів", м. Київ

про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне виконання умов договору поставки № 26/02/25-П від 26 лютого 2025 року

Представники:

від позивача за первісним позовом: Барлюта Дмитро Олександрович, юрисконсульт

від відповідача за первісним позовом: Раєвський Микола Володимирович - посвідчення № 4073 від 07.04.2025, адвокат

РУХ СПРАВИ В СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод сталевих профілів" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім" Трубоізолкомплект" про стягнення пені в розмірі 172 273,85 грн.

Ухвалою від 01.09.2025 позовну заяву залишено без руху.

08.09.2025 від Позивача надійшли уточнені позовні заяви.

Ухвалою від 10.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

19.09.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім" Трубоізолкомплект" надійшла зустрічна позовна заява, в якій позивач за зустрічним позовом просить стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод сталевих профілів" штрафні санкції за договором поставки №26/02/25-П від 26.02.2025 року в розмірі 63 364, 62 грн.

Ухвалою від 23.09.2025 зустрічну позовну заяву залишено без руху.

24.09.2025 через систему "Електронний суд" від Позивача за зустрічним позовом надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою від 29.09.2025 зазначену зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою від 29.09.2025 здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/4809/25 за правилами загального позовного провадження. Справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 28.10.2025.

В судовому засіданні 28.10.2025 оголошено перерву до 25.11.2025.

В судовому засіданні 25.11.2025 оголошено перерву до 02.12.2025.

01.12.2025 через систему "Електронний суд" від Позивача за первісним позовом надійшла заява про поновлення процесуального строку.

01.12.2025 через систему "Електронний суд" від Позивача за первісним позовом надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволені зустрічних позовних вимог в повному обсязі.

01.12.2025 через систему "Електронний суд" від Відповідача за первісним позовом надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить:

- визнати порушений строк для надання відзиву на позовну заяву поважним;

- в задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні 02.12.2025 оголошено перерву до 06.01.2026.

В судовому засіданні 06.01.2025 Позивач та Відповідач проти закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті не заперечили.

Ухвалою від 06.01.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні на 20.01.2026.

В судовому засіданні 20.01.2026 розпочато судове засідання з розгляду справи по суті.

Сторони підтримали свої правові позиції.

Відповідач за первісним позовом в судовому засіданні під запис не заперечив проти прострочення оплат та проти розрахунку пені наданого позивачем.

Судом враховано, що всіма учасниками судового процесу висловлена своя правова позиція у даному спорі.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

20.01.2026 в судовому засіданні, в порядку ст. 240 ГК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА ЗА ПЕРВІСНИМ ПОЗОВОМ.

Первісні позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №26/02/25-П від 26.02.2025 в частині своєчасної оплати вартості поставленого товару.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА ЗА ПЕРВІСНИМ ПОЗОВОМ.

Відповідач за первісним позовом у відзиві зазначив, що Позивачем невчасно було поставлено замовлену продукцію, що в свою чергу спричинило несвоєчасне постачання відповідної продукції до кінцевого споживача, а саме теплопостачальних компаній Відповідачем не в повному обсязі сплачена невчасно поставлена продукція.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА ЗА ЗУСТРІЧНИМ ПОЗОВОМ.

Зустрічний позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем за зустрічним позовом умов договору поставки №26/02/25-П від 26.02.2025 в частині своєчасної поставки товару.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА ЗА ЗУСТРІЧНИМ ПОЗОВОМ.

Відповідач за зустрічним позовом проти зустрічного позову заперечив, зазначив про грубо порушення та невиконання вимог п.4.2.Договору Позивачем за зустрічним позовом, а саме не направив заявку на електронну пошту Постачальника - .

Відповідач за зустрічним позовом вказує, що електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 це робоча поштова скринька менеджера з продажів ТОВ «ЗАВОД СТАЛЕВИХ ПРОФІЛІВ» ОСОБА_1 (яка до одруження мала дівоче прізвище ОСОБА_1 ). В період надходження заявок Белецька Н.О. два рази перебувала на лікарняному та немала змоги актуально виконувати посадові обов`язки.

Відповідач за зустрічним позовом зазначив, що неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань стосовно подачі заявки призвело до виробничих накладок, а саме до порушення актуального обміну інформацією, обробки та виконання заявки.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем за первісним позовом зобов`язань в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений товар, правомірність нарахування штрафних санкцій; наявність факту прострочення поставки товару за зустрічним позовом, правомірність нарахування пені.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Як убачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім" Трубоізолкомплект" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод сталевих профілів" (постачальник) було укладено Договір поставки № 26/02/25-П від 26 лютого 2025 року, відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити на умовах, викладених в договорі, продукцію, іменовану в подальшому за текстом продукція, асортимент, кількість, якість та ціна якої вказана у видаткових накладних/рахунках-фактурі, які надаються постачальником покупцю відповідно до умов цього договору, або у специфікації до договору, якщо сторонами обумовлено її підписання.

Відповідно до п. 4.1. договору Товар поставляється Постачальником, у строк, визначений у п.4.2. цього Договору на умовах указаних у Специфікації.

Відповідно до п. 4.2. договору поставка партії замовленого Товару здійснюється Постачальником протягом 20 (двадцяти) календарних днів з дати надання Покупцем заявки.

Заявка на кожну партію Товару надсилається Покупцем на електронну адресу Постачальника: ІНФОРМАЦІЯ_1, . У разі необхідності, Покупець надсилає Постачальнику листом, засобами поштового зв`язку, заявку на кожну партію Товару. Допускається дострокова поставка Товару за умови наявності письмової згоди Покупця. Про дату дострокової поставки Постачальник повідомляє Покупця листом на електронну адресу останнього: у строк не менше 1 (одного) робочого дня.

Згідно п. 4.4. договору днем виконання Постачальником зобов`язання по поставці Товару/партії Товару вважається дата підписання видаткової накладної Покупцем. Постачальник забезпечує надання з кожною партією Товару наступних документів: рахунок-фактуру; товарно-транспортну накладну (ф. №1-ТН) (у разі поставки Товару на склад Покупця транспортом Постачальника); видаткову накладну; сертифікат або паспорт якості підприємства - виробника Товару або його завірену копію та інші документи, що засвідчують якість Товару.

У випадку порушення строків, визначених у п.4.3, п.2.4 і п.2.9 цього Договору, Постачальник зобов`язаний сплатити Покупцю пеню у розмірі 0,2 відсотка від вартості несвоєчасно поставленого чи/або не поставленого чи/або не заміненого Товару за кожен день прострочення виконання зобов`язання, а за прострочення понад двадцять днів додатково стягується штраф у розмірі 20 (двадцять) відсотків від вартості непоставленого/неналежним чином поставленого Товару. (п. 5.3. договору).

Відповідно до п. 5.10. договору позовна давність в три роки застосовується до всіх вимог з виконання зобов`язань за цим Договором, в тому числі щодо стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно п. 5.11. договору сторони дійшли взаємної згоди, що нарахування штрафних санкцій (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язань за даним Договором не припиняється через шість місяців від дати, коли зобов`язання мало бути виконано, і такі штрафні санкції (пені, штрафи) продовжують нараховуватися до дати повного виконання Стороною відповідних прострочених зобов`язань за Договором.

Пунктом 8.2. договору встановлено, що за невиконання або неналежне виконання умов даного договору сторони несуть відповідальність у відповідності до діючого законодавства України.

Відповідно до п.8.8. договору у випадку прострочки поставки продукції постачальником, постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленої вчасно продукції за кожен день прострочки.

Договір вступає в силу з дати його підписання обома сторонами і скріплення печатками сторін, і діє до 31.12.2025. Якщо жодна із сторін до закінчення строку дії договору не виявить бажання розірвати даний договір, договір вважається пролонгованим на кожен наступний календарний рік. (п. 11.1. договору).

Сторони також уклали специфікацію №1 від 26.02.2025, в якій узгодили найменування товару, його технічні характеристики, одиницю вимірювання, кількість, ціну, загальну вартість товару.

В п.1 специфікації сторони передбачили умови оплати: протягом 30 календарних днів з дати поставки партії товару на підставі підписаних уповноваженими представниками сторін видаткових накладних.

Строк поставки: протягом 20 календарних днів з дати подання покупцем заявки.(п. 2 специфікації).

Позивач за первісним позовом вказує, що в період з 05.03.2025 по 23.04.2025 згідно Договору, відвантажив Відповідачу за первісним позовом товар 13.03.2025 року 14,62 т. (видаткова накладна №52 від 13.03.2025 на 857901,60 грн.); 25.03.2025 року 14,935 т. (видаткова накладна №68 від 25.03.2025 на 876385,80 грн.); 27.03.2025 року 14,85 т. (видаткова накладна №70 від 27.03.2025 року на 871398,00 грн.); 01.04.2025 року 14,88 т. (видаткова накладна №74 від 01.04.2025 року на 873158,40 грн.); 03.04.2025 року 9,81 т. (видаткова накладна №78 від 03.04.2025 року на 575650,80 грн.); 08.04.2025 року 8,205 т. (видаткова накладна №79 від 08.04.2025 року на 481469,40 грн.); 15.04.2025 року 16,735 т. (видаткова накладна №87 від 15.04.2025 на 982009,80 грн.); 18.04.2025 року 16,78 т. (видаткова накладна №89 від 18.04.2025 на 984650,40 грн.); 22.04.2025 року 16,775 т. (видаткова накладна №90 від 22.04.2025 на 984357,00 грн.); 23.04.2025 року 16,77 т. (видаткова накладна №92 від 23.04.2025 на 984063,60 грн.).

В свою чергу, Відповідач за первісним позовом створив протермінування з оплати по кожній із отриманих партій Продукції на термін від 7 до 26 діб ,у зв`язку з чим Позивач за первісним позовом на підставі п. 8.2. договору пеню в розмірі 172 243,26 грн.

Позивач за первісним позовом вказує, що ним 26.06.2025 на адресу Відповідача за первісним позовом направлено претензію про стягнення пені в розмірі 172 243,26 грн. (т.1, а.с. 106-112).

Відповідач за первісним позовом відповіді на претензію не надав, пеню не сплатив.

Вказане стало причиною звернення Позивача за первісним позовом до суду.

Позивач за зустрічним позовом вказує, що на виконання п. 4.2. договору ним надіслано Відповідачу за зустрічним позовом заявки в електронному вигляді на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1:

- 03.03.2025 року на поставку труб сталевих по Договору №26/02/25-П від 26.02.2025 року: труба сталева д.720х8,0 ДСТУ 9218:2023 ст.20 групи В довжина 12м. в кількості 16,0т.;

- 12.03.2025 року на поставку труб сталевих по Договору №26/02/25-П від 26.02.2025 року: труба сталева д.426х8,0 ДСТУ 9218:2023 ст.20 групи В довжина 6м. в кількості 16,0т. та труба сталева д.720х8,0 ДСТУ 9218:2023 ст.20 групи В довжина 12м. в кількості 61,534т.;

- 26.03.2025 року на поставку труб сталевих по Договору №26/02/25-П від 26.02.2025 року: труба сталева д.426х8,0 ДСТУ 9218:2023 ст.20 групи В довжина 6м. в кількості 69,099т.

Відповідно до заявки від 12.03.2025 року поставлено трубної продукції:

- 13.03.2025 року 14,62 т. (видаткова накладна №52 від 13.03.2025 на 857901,60 грн.);

- 25.03.2025 року 14,935 т. (видаткова накладна №68 від 25.03.2025 на 876385,80 грн.);

- 27.03.2025 року 14,85 т. (видаткова накладна №70 від 27.03.2025 року на 871398,00 грн.);

- 01.04.2025 року 14,88 т. (видаткова накладна №74 від 01.04.2025 року на 873158,40 грн.);

- 03.04.2025 року 9,81 т. (видаткова накладна №78 від 03.04.2025 року на 575650,80 грн.);

- 08.04.2025 року 8,205 т. (видаткова накладна №79 від 08.04.2025 року на 481469,40 грн.);

Відповідно до заявки від 26.03.2025 року поставлено трубної продукції:

- 15.04.2025 року 16,735 т. (видаткова накладна №87 від 15.04.2025 на 982009,80 грн.);

- 18.04.2025 року 16,78 т. (видаткова накладна №89 від 18.04.2025 на 984650,40 грн. );

- 22.04.2025 року 16,775 т. (видаткова накладна №90 від 22.04.2025 на 984357,00 грн.);

- 23.04.2025 року 16,77 т. (видаткова накладна №92 від 23.04.2025 на 984063,60 грн.).

Позивачем за зустрічним позовом відповідно до п. 5.3. договору нараховано пеню у розмірі 0,2% від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення виконання зобов`язання в розмірі - 44477,09 грн.; відповідно до п. 8.8 договору нараховано пеню за прострочку поставки продукції в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленої вчасно продукції за кожен день прострочки в розмірі 18887,53 грн.

Таким чином, загальний розмір штрафних санкцій становить 63364,62 грн..

Вказане стало причиною звернення позивача за зустрічним позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає первісні позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, зустрічні позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з огляду на таке.

У відповідності до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обов`язковим до виконання.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки. До правовідносин, що виникли між сторонами на підставі даного договору, слід застосовувати положення законодавства, що регулюють правовідносини поставки.

За правилами ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Правовідносини купівлі-продажу регулюються главою 54 ЦК України.

Так, згідно з ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. (ст.. 663 ЦК України).

За приписами ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Щодо первісного позову.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

За змістом ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Водночас, статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 8.8. договору у випадку прострочки поставки продукції постачальником, постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленої вчасно продукції за кожен день прострочки.

Позивач за первісним позовом нарахував та просить стягнути з відповідача за первісним позовом пеню в розмірі 172 273,85 грн. за загальний період прострочення з 05.04.2025 по 18.06.2025.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при здійснені розрахунку річних та пені, день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення пені та річних. (Близька за змістом правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 910/13064/17, від 13.06.2018 у справі № 922/1008/16, від 27.05.2019 у справі № 910/20107/17, від 25.02.2020 у справі № 910/2615/18).

Проте, з розрахунку здійсненого позивачем за первісним позовом дійсно вбачається, що останнім включено у періоди часу, за який він просив суд стягнути пеню, й дні фактичної сплати суми заборгованості, що не відповідає усталеній судовій практиці.

Здійснивши перерахунок пені суд дійшов висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, зі стягненням з Відповідача за первісним позовом на користь Позивача за первісним позовом 164 416,67 грн.

В решті вимог про стягнення пені в розмірі 7 857,18 грн. слід відмовити.

Щодо зустрічного позову.

На виконання п. 4.2. договору Позивачем за зустрічним позовом надіслано заявки в електронному вигляді на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1:

- 03.03.2025 року на поставку труб сталевих по Договору №26/02/25-П від 26.02.2025 року: труба сталева д.720х8,0 ДСТУ 9218:2023 ст.20 групи В довжина 12м. в кількості 16,0т.

- 12.03.2025 року на поставку труб сталевих по Договору №26/02/25-П від 26.02.2025 року: труба сталева д.426х8,0 ДСТУ 9218:2023 ст.20 групи В довжина 6м. в кількості 16,0т. та труба сталева д.720х8,0 ДСТУ 9218:2023 ст.20 групи В довжина 12м. в кількості 61,534т.

- 26.03.2025 року на поставку труб сталевих по Договору №26/02/25-П від 26.02.2025 року: труба сталева д.426х8,0 ДСТУ 9218:2023 ст.20 групи В довжина 6м. в кількості 69,099т.

Позивач за зустрічним позовом вказує, що відповідно до заявки від 12.03.2025 року поставлено трубної продукції:

- 13.03.2025 року 14,62 т. (видаткова накладна №52 від 13.03.2025 на 857901,60 грн.);

- 25.03.2025 року 14,935 т. (видаткова накладна №68 від 25.03.2025 на 876385,80 грн.);

- 27.03.2025 року 14,85 т. (видаткова накладна №70 від 27.03.2025 року на 871398,00 грн.);

- 01.04.2025 року 14,88 т. (видаткова накладна №74 від 01.04.2025 року на 873158,40 грн.);

- 03.04.2025 року 9,81 т. (видаткова накладна №78 від 03.04.2025 року на 575650,80 грн.); - прострочка поставки на 2 дні.

- 08.04.2025 року 8,205 т. (видаткова накладна №79 від 08.04.2025 року на 481469,40 грн.); - прострочка поставки на 7 днів.

Відповідно до заявки від 26.03.2025 року поставлено трубної продукції:

- 15.04.2025 року 16,735 т. (видаткова накладна №87 від 15.04.2025 на 982009,80 грн.);

- 18.04.2025 року 16,78 т. (видаткова накладна №89 від 18.04.2025 на 984650,40 грн. ); -прострочка поставки на 3 дні;

- 22.04.2025 року 16,775 т. (видаткова накладна №90 від 22.04.2025 на 984357,00 грн.); -прострочка поставки на 7 днів;

- 23.04.2025 року 16,77 т. (видаткова накладна №92 від 23.04.2025 на 984063,60 грн.); -прострочка поставки на 8 днів.

Відповідно до п. 5.3. договору Позивачем за зустрічним позовом нараховано пеню у розмірі 0,2% від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення виконання зобов`язання:

- відповідно до заявки від 12.03.2025 року поставлено трубної продукції: 575650,80 грн. х 2 дні прострочки поставки х 0,2% = 2302,60 грн., 481469,40 грн. х 7 днів прострочення поставки х 0,2% = 6740,57 грн.;

-відповідно до заявки від 26.03.2025 року поставлено трубної продукції: 984650,40 грн. х 3 дні прострочення поставки х 0,2% = 5907,90 грн., 984357,00 грн. х 7 днів прострочення поставки х 0,2% = 13781,00 грн., 984063,60 грн. х 8 днів прострочення поставки х 0,2% = 15745, 02 грн.

Разом за п. 5.3. договору нараховано пеню в розмірі - 44477,09 грн.

Крім того, відповідно до п. 8.8 договору Позивачем за зустрічним позовом нараховано пеню за прострочку поставки продукції в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленої вчасно продукції за кожен день прострочки в розмірі 18887,53 грн.

Загальна сума нарахованих штрафних санкцій:

44477,09 грн.(згідно п. 5.3. договору)+18887,53 грн.(згідно п. 8.8. договору)= 63364,62 грн.

Щодо посилання відповідача за зустрічним позовом на свободу договору в частині подвійного нарахування пені суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 01.06.2021 у справі № № 910/12876/19, в якій зазначено наступне.

«Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин. Ці загальні засади втілюються в конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Крім того, положення умов договору мають відповідати засадам цивільного законодавства, зокрема, зазначеним у статті 3 ЦК України.

Разом з тим за частиною третьою статті 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Приписами частин другої та третьої статті 6 та статті 627 ЦК України встановлено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Особам надається право вибору: використати вже існуючі диспозитивні норми законодавства для регламентації своїх відносин або встановити для себе правила поведінки на свій розсуд. Відтак цивільний (господарський) договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, виявляє автономію волі сторін щодо врегулювання їхніх правовідносин на власний розсуд (у межах, встановлених законом), тобто є актом встановлення обов`язкових правил для сторін договору, регулятором їх відносин.

Приписи частин другої та третьої статті 6 та статті 627 ЦК України визначають співвідношення між актами цивільного законодавства і договором. Допустимість конкуренції між актами цивільного законодавства і договором випливає з того, що вказані норми передбачають ситуації, коли сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства та врегулювати свої відносини на власний розсуд, і коли вони не вправі цього робити.

Свобода договору, як одна з принципових засад цивільного законодавства, є межею законодавчого втручання у приватні відносини сторін. Водночас сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, крім випадків, коли такий відступ неможливий в силу прямої вказівки акта законодавства, а також якщо відносини сторін регулюються імперативними нормами.

Відповідно сторони не можуть врегулювати свої відносини (визначити взаємні права та обов`язки) у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає загальним засадам цивільного законодавства, передбаченим статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору (справедливість, добросовісність, розумність). Домовленість сторін договору про врегулювання своїх відносин всупереч існуючим у законодавстві обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення.

Щодо обрання варіанту реалізації розсуду суду у контексті застосування його у системному зв`язку з нормами законодавчих актів, а саме статей 3, 549, 628, 629 ЦК України та статті 61 Конституції України слід керуватися визначеним частиною першою статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства, яким є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Відтак реалізація повноважень із суддівського розсуду має спрямовуватися на вибір оптимального варіанту розв`язання спірного правового питання, пошук необхідної правової норми, її розуміння та інтерпретацію, справедливе вирішення спору відповідно до встановлених судами обставин кожної конкретної справи.»

Тлумачення положень ч. 3 ст. 549 ЦК України в аспекті меж свободи договору дає можливість зробити висновок, що сторони у договорі можуть забезпечити за допомогою пені виконання і негрошового зобов`язання.

В даному випадку, відповідно до п. 5.3 Договору у випадку порушення строків, визначених у п.4.3, п.2.4 і п.2.9 цього Договору, Постачальник зобов`язаний сплатити Покупцю пеню у розмірі 0,2 відсотка від вартості несвоєчасно поставленого чи/або не поставленого чи/або не заміненого Товару за кожен день прострочення виконання зобов`язання, а за прострочення понад двадцять днів додатково стягується штраф у розмірі 20 (двадцять) відсотків від вартості непоставленого/неналежним чином поставленого Товару.

Відповідно до п.8.8. договору у випадку прострочки поставки продукції постачальником, постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленої вчасно продукції за кожен день прострочки.

Тобто сторони в договорі передбачили подвійне нарахування пені за прострочення поставки товару.

Стаття 61 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, і підлягає обов`язковому застосуванню як норма прямої дії.

Отже, стягнення пені за прострочення поставки товару в розмірі 0, 2% від вартості несвоєчасно поставленого чи/або не поставленого чи/або не заміненого Товару за кожен день прострочення виконання зобов`язання на підставі п. 5.3. договору та в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленої вчасно продукції за кожен день прострочки за п. 8.8. Договору є подвійною відповідальністю за порушення зобов`язання, оскільки, як уже зазначалося вище, з установлених обставин справи вбачається, що відповідач вчинив єдине порушення, яке полягає в простроченні виконання зобов`язання щодо своєчасної поставки товару.

Таким чином, одночасне нарахування пені за прострочення поставки товару є подвійним стягненням пені за одне й те саме порушення, що не узгоджується з приписами статті 61 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності одного виду.

Суд при розгляді справи по суті запропонував позивачу за зустрічним позовом визначитися з розміром пені, заявленим до стягнення, однак позивач за зустрічним позовом наполягав на стягнення з відповідача за зустрічним позовом пені і за п. 5.3 і за п. 8.8. Договору.

Приймаючи рішення у даній справі, суд також приймає до уваги, що обставина, яка встановлює, що за порушення передбаченого строку поставки продукції постачальник сплачує покупцю неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 % від вартості непоставленої в строк продукції за кожен день прострочення, не перетворює цю неустойку в пеню за порушення грошового зобов`язання, а тому обмеження щодо розміру пені, які встановлені Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" не застосовуються. Вказана позиція викладена Верховним судом України в постанові від 03.12.2013р. за результатами перегляду постанови Вищого господарського суду України у справі у справі №908/43/13-г.

Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги, що п. 8.8. Договору фактично дублює п.5.3 Договору, суд вважає за можливе стягнути з відповідача за зустрічним позовом пеню за прострочення поставки товару, передбачену п. 5.3. Договору.

При перевірці розрахунку,пені нарахованої за п. 5.3. Договору, суд виявив помилку, тому зустрічний позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 34 488,57 грн.

В частині стягнення пені в розмірі 28 876,05 грн. слід відмовити.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

Щодо первісного позову.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за первісним позовом покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Щодо зустрічного позову.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за зустрічним позовом покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Також, суд відзначає, що відповідно до частини 11 статті 238 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

За змістом частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 11 статті 129 Господарського процесуального кодексу України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи вказане, приймаючи до уваги часткове задоволення як первісного так і зустрічного позовів, суд вважає за необхідне в порядку частини 11 статті 238 та частини 11 статті 129 Господарського процесуального кодексу України провести зустрічне зарахування первісних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевих профілів» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трубоізолкомплект" про стягнення пені в розмірі 172 273,85 грн. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трубоізолкомплект" (пр. Поля Олександра, буд.97К, м. Дніпро, 49054, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевих профілів» вул. Миколи Василенка, буд. 7-А, офіс 3-08, м. Київ, 03124, ) пені у розмірі 164 416,67 грн., судового збору в розмірі 2 889,90 грн. в рахунок погашення зустрічних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трубоізолкомплект" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевих профілів" про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне виконання умов договору поставки № 26/02/25-П від 26 лютого 2025 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевих профілів» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трубоізолкомплект пені, передбаченої п.5.3. договору поставки № 26/02/25-П від 26.02.2025 в розмірі 34 488,57 грн., судового збору у розмірі 1648,10 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевих профілів" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трубоізолкомплект" про стягнення пені в розмірі 172 273,85 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трубоізолкомплект" (пр. Поля Олександра, буд.97К, м. Дніпро, 49054, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевих профілів" вул. Миколи Василенка, буд. 7-А, офіс 3-08, м. Київ, 03124, ) пеню у розмірі 164 416,67 грн., судовий збір у розмірі 2 889,90 грн.

В решті первісного позову відмовити.

Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трубоізолкомплект" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевих профілів" про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне виконання умов договору поставки № 26/02/25-П від 26 лютого 2025 року - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевих профілів" (вул. Миколи Василенка, буд. 7-А, офіс 3-08, м. Київ, 03124, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трубоізолкомплект" (пр. Поля Олександра, буд.97К, м. Дніпро, 49054, ) пеню, передбачену п.5.3. договору поставки № 26/02/25-П від 26.02.2025 в розмірі 34 488,57 грн., судовий збір у розмірі 1648,10 грн.

В решті зустрічного позову відмовити.

В порядку частини 11 статті 238 та частини 11 статті 129 Господарського процесуального кодексу України провести зустрічне зарахування грошових сум, що підлягають до стягнення за первісним та зустрічним позовами.

Зарахувати первісні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевих профілів" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трубоізолкомплект" про стягнення пені в розмірі 172 273,85 грн. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трубоізолкомплект" (пр. Поля Олександра, буд.97К, м. Дніпро, 49054, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевих профілів" вул. Миколи Василенка, буд. 7-А, офіс 3-08, м. Київ, 03124, ) пені у розмірі 164 416,67 грн., судового збору в розмірі 2 889,90 грн. в рахунок погашення зустрічних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трубоізолкомплект" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевих профілів" про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне виконання умов договору поставки № 26/02/25-П від 26 лютого 2025 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевих профілів" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трубоізолкомплект" пені, передбаченої п.5.3. договору поставки № 26/02/25-П від 26.02.2025 в розмірі 34 488,57 грн., судового збору у розмірі 1648,10 грн.

Після проведення зустрічного зарахування грошових сум та судового збору, що підлягають до стягнення за первісним і зустрічним позовами:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Трубоізолкомплект" (пр. Поля Олександра, буд.97К, м. Дніпро, 49054, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевих профілів" (вул. Миколи Василенка, буд. 7-А, офіс 3-08, м. Київ, 03124, ) пеню у розмірі 129 928,10 грн., судовий збір у розмірі 1 241,80 грн, про що видати наказ.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано - 27.01.2026.

Суддя Н.Г. Назаренко