ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

про забезпечення позову

19 січня 2026 року Справа № 915/43/26

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРЕКС-БЕЗПЕКА РУХУ», пр. Володимира Івасюка, 12Г, офіс 1, м. Київ, 04210,

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУДАЛЬЯНС ГРУП», вул. Слобідська сьома, 70/8, м. Миколаїв, 54055,

про: стягнення 524 817,57 грн,

без повідомлення (виклику) учасників справи,

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОРЕКС-БЕЗПЕКА РУХУ» звернулося до Господарського суду Миколаївської області зі сформованою в системі «Електронний суд» позовною заявою б/н від 16.01.2026 (вх. № 743/26 від 16.01.2026), в якій просить суд:

1.Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Задовольнити заяву про забезпечення позову подану одночасно через ЄСІТС із позовною заявою, окремим процесуальним документом.

3. Задовольнити позовну заяву у повному обсязі.

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУДАЛЬЯНС ГРУП» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРЕКС-БЕЗПЕКА РУХУ» основний борг за договором про надання послуг № 21/09/2023 від 21.09.2023 р. у розмірі 414 047,38 грн, 3% річних - 25 251,22 грн., інфляційні втрати - 83 518,97 грн, що загалом становить 524 817,57 грн.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУДАЛЬЯНС ГРУП» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРЕКС-БЕЗПЕКА РУХУ» понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог товариство зазначає про укладання між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОРЕКС-БЕЗПЕКА РУХУ», як виконавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУДАЛЬЯНС ГРУП», як замовником, Договору про надання послуг № 21/09/2023 від 21.09.2023, відповідно до якого виконавець зобов`язується за завданням замовника надати послуги з влаштування освітлення на автомобільній дорозі загального користування місцевого значення 0061117 Малин - Нова Життя через Українку, Будо-Вороб`ї на ділянці км 0+000 км 9+400, Житомирська обл., а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги відповідно до умов цього Договору. Позивач зазначає, що свої зобов`язання щодо надання послуг виконавець виконав у повному обсязі, що підтверджується Довідкою про вартість виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг і витрат ( форма КБ-3) та актом приймання виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг за грудень 2023 (форма КБ-2в). Згідно остаточного розрахунку наданих Виконавцем послуг, що підтверджується Довідкою про вартість виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг і витрат (форма КБ-3) та актом приймання виконаних дорожніх робіт та/або наданих послуг за грудень 2023 (форма КБ-2в) вартість наданих послуг становить 414 047,38 грн. Позивач зазначає, що починаючи з 29.12.2023 двічі передав через уповноважених представників відповідача довідку КБ-3 та акт за формою КБ-2-в. В подальшому позивач направляв і Новою поштою на адресу відповідача вищевказані документи, однак реакції у відповідача не було. З огляду на відсутність реагування з боку відповідача позивач звертається до суду із даною позовною заявою.

Позовні вимоги обґрунтовані посилання на приписи ст.ст. 509, 525, 526, 625-627, 628, 837, 849, 882 Цивільного кодексу України та умови укладеного між сторонами договору.

16.01.2026 разом з позовною заявою Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОРЕКС-БЕЗПЕКА РУХУ» подано до суду сформовану в системі «Електронний суд» заяву б/н від 16.01.2026 (вх. № 744/26 від 16.01.2026) про забезпечення позову, в якій позивач просить суд:

1. Задовольнити заяву про забезпечення позову, подану одночасно із позовною заявою.

2. Накласти арешт на кошти, як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках в фінансових установах та/або банках, та на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову, та належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУДАЛЬЯНС ГРУП » (Код , юридична адреса: 54055, Україна, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вулиця Слобідська Сьома, будинок 70/8) в межах ціни позову у розмірі 524 817, 57 грн.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову товариство зазначає, зокрема, про те, що позивачем заявлена вимога до відповідача про стягнення основного боргу за договором про надання послуг № 21/09/2023 від 21.09.2023 р. у розмірі 414 047,38 грн, 3% річних-25 251,22 грн., інфляційні втрати-83 518,97 грн, що загалом становить 524 817, 57 грн. Позивач вважає, що відповідач ухиляється від добровільної виплати суми боргу позивачу і пред`явлення позовної заяви може зумовити відтік грошових коштів необхідних для покриття суми боргу, штрафних санкцій, а тому не вжиття заходів забезпечення позову не лише утруднить виконання рішення суду, а і зробить це неможливим. Відповідач не виконавши вимоги досудової вимоги (претензії) та в подальшому отримавши позовну заяву від Позивача в Електронному суді, з метою подальшого ухилення від виконання зобов`язань може розпорядитися належним йому майном шляхом відчуження його будь-яким третім особам, а також вивести з рахунків належні йому грошові кошти.

Позивач також зауважує, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача у будь-який момент як розпорядитися коштами, що знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що у майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає таке.

У відповідності до вимог ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Таким чином, із змісту вищенаведених процесуальних норм вбачається, що необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення.

Отже, інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання подальшого судового рішення.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватись з предметом та підставами позову, можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати права інших осіб.

Обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Також судом враховано, що заходи забезпечення позову не є додатковим засобом відповідальності або стимулювання відповідача до виконання певних дій, а діють виключно як засіб забезпечення ефективного вирішення існуючого спору та реального виконання рішення суду.

Водночас, під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.

Суд, крім того, зауважує, що заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Таким чином, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання ухваленого судового рішення, що повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини.

Господарський суд повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання ухваленого рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти чи майно відповідача, суд повинен дотриматися розумного балансу між необхідністю забезпечити можливе майбутнє виконання судового рішення та неприпустимістю блокування господарської діяльності відповідача з огляду на значний розмір заявленого у позовній заяві боргу.

Як було наведено судом вище, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОРЕКС-БЕЗПЕКА РУХУ» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою про стягнення з Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУДАЛЬЯНС ГРУП» за договором про надання послуг заборгованості та компенсаційних нарахувань в загальному розмірі 524 817,57 грн.

Отже у даному випадку предметом позову у цій справі є майнова вимога позивача до відповідача про стягнення грошових коштів.

За такого, враховуючи предмет та підстави заявленого позову майнового характеру, виконання в майбутньому судового рішення у цій справі за позовом про стягнення грошових коштів у сумі 524 817,57 грн, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУДАЛЬЯНС ГРУП» необхідну суму грошових коштів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 03.03.2023 у справі №905/448/22 умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Водночас, суд звертає увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках є беззаперечною, що в майбутньому може утруднити виконання судового рішення, за умови якщо таке буде ухвалене на користь Позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Крім того, оскільки в силу положень ст. 192 Цивільного кодексу України гроші є платіжним засобом, то відповідач може в будь-який момент розрахуватись коштами і доведення позивачем доказами такого його права і, відповідно, можливості не вимагається.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 07.04.2023 у справі № 910/8671/22, від 20.04.2023 у справі № 914/3316/22, від 27.04.2023 у справі № 916/3686/22, від 09.06.2023 у справі № 37з-23, від 07.04.2025 у справі № 915/1386/24.

Накладення арешту на грошові кошти боржника в межах суми стягнення співвідноситься з предметом позову про стягнення грошових коштів. Крім того, існує зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, а тому вжиття судом такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити фактичне виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Судом також враховано, що адекватність такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах ціни позову полягає у тому, що такі дії забезпечать реальне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Так, виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Арешт майна, який накладається судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, має на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки внаслідок арешту такі кошти залишаються у власності відповідача, проте знерухомлюються з метою недопущення їх виведення з рахунків боржника (відчуження) й уникнення виконання ним судового рішення у майбутньому. Крім того, такий захід скасовується у випадку ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позову.

В такий спосіб грошові кошти залишаються у володінні та користуванні відповідача, а можливість розпоряджатися ними тимчасово обмежується виключно щодо частини коштів, якої стосується спір.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 03.12.2020 у справі № 911/1111/20, від 21.01.2022 у справі № 910/5079/21.

З урахуванням викладених обставин, господарський суд вважає доведеним наявність достатньо обґрунтованого припущення, що грошові кошти, які належать відповідачу на момент звернення із вказаною заявою, можуть зникнути або зменшитись за кількістю на момент виконання рішення, що істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у разі його ухвалення на користь заявника.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Так, вжиті судом заходи забезпечення позову відповідають процесуальним нормам, що регулюють дані правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Одночасно, суд вважає, що у даному випадку вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи унеможливлення виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу, мають суто процесуальний забезпечувальний характер та їх вчинення жодним чином не впливає на вирішення справи по суті.

Враховуючи вищевикладене, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРЕКС-БЕЗПЕКА РУХУ» б/н від 16.01.2026 (вх. № 744/26 від 16.01.2026) про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 136, 137, 138, 139, 140, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРЕКС-БЕЗПЕКА РУХУ» б/н від 16.01.2026 (вх. № 744/26 від 16.01.2026) про забезпечення позову задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти, як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках в фінансових установах та/або банках, та на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову, та належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУДАЛЬЯНС ГРУП» (Україна, 54055, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вул.Слобідська сьома, будинок 70/8; ) в межах ціни позову у розмірі 524 817,57 грн.

3. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» дана ухвала про вжиття заходів забезпечення позову є виконавчим документом.

Строк пред`явлення ухвали до примусового виконання 3 (три) роки.

4. Стягувач за даною ухвалою: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОРЕКС-БЕЗПЕКА РУХУ» (Україна, 04210, місто Київ, пр.Івасюка Володимира, будинок 12г, офіс 1; ).

Боржник за даною ухвалою: Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУДАЛЬЯНС ГРУП» (Україна, 54055, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вул.Слобідська сьома, будинок 70/8; ).

Відповідно до ч.1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України, ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили 19.01.2026.

Згідно ст.ст.254, 255 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.О. Семенчук