УХВАЛА

23 січня 2026 року

м. Київ

cправа № 920/1061/23(920/960/25)

Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Огороднік К.М.

перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2025

у справі № 920/1061/23(920/960/25)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт"

до відповідача Крамар Валентини Василівни

про стягнення 23 186 грн. 59 коп.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Сумської області від 04.09.2025 позов задоволено повністю; стягнуто з ФОП Крамар Валентини Василівни на користь ТОВ "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" 22328 грн 88 коп. заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за період з 25.09.2023 по 30.04.2025, 704 грн 88 коп. інфляційних втрат, 857 грн 71 коп. 3% річних та 2422,40 грн судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2025 апеляційну скаргу Крамар Валентини Василівни задоволено частково. Рішення господарського суду Сумської області від 04.09.2025 скасовано, а справу №920/1061/23(920/960/25) направлено до господарського суду Сумської області на стадію відкриття провадження.

25.12.2025 через систему «Електронний суд» до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" з доданими до неї матеріалами на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2025 у справі № 920/1061/23(920/960/25), в якій просить суд поновити строк на касаційне оскарження; скасувати оскаржуване судове рішення; залишити в силі рішення Господарського суду Сумської області від 04.09.2025.

Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій статті 287 ГПК України, є вичерпним.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Приписами частини 3 статті 311 ГПК України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, він повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає непогодження із ним.

Звертаючись з касаційною скаргою Товариство посилається зокрема на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України, а саме відсутність висновку Верховного Суду щодо питання чи існує необхідність здійснювати заміну неналежного відповідача у зв`язку із втратою особою статусу ФОП в ході судового розгляду спору, враховуючи можливість процесуальної заміни боржника в ході виконання судового рішення? Чи можлива така заміна на стадії апеляційного перегляду, та якими є процесуальні дії суду апеляційної інстанції у разі втрати відповідачем статусу ФОП під час апеляційного розгляду справи?

Як зазначалося вище у разі подання касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися та зазначити про відсутність такого висновку щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, обґрунтувати необхідність формування правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

Однак, наведені скаржником доводи не є належним обґрунтуванням підстав касаційного оскарження, визначеного пунктом 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України.

Скаржник не вказує, щодо якої норми права відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах, яку саме норму права судом апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також не обґрунтовує у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Правильність оформлення касаційної скарги, зокрема, її вимоги, зміст та підстави касаційного оскарження, покладається саме на заявника касаційної скарги.

Верховний Суд не наділений повноваженнями за скаржника доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які сам заявник скарги не викладав у тексті касаційної скарги, оскільки вказане свідчитиме про порушення судом принципу змагальності сторін.

Відповідно до частин 2, 5 ст. 292 та ст. 174 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

З огляду на викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі ч. 2 статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

1.Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2025 у справі №920/1061/23(920/960/25) - залишити без руху.

2.Надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме: виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України та зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

3. Роз`яснити скаржнику у справі № 920/1061/23(920/960/25), що невиконання вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Касаційного господарського суду

у складі Верховного Суду Огороднік К.М.