ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2026 Справа № 914/3499/25

місто Львів

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімрезерв - Львів",

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Ліга Захід",

про стягнення 190 095,83 грн.

Суддя Олена ЩИГЕЛЬСЬКА

1. ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

2. На розгляд Господарського суду Львівської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімрезерв - Львів" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Ліга Захід" про стягнення 190095,83 гривень.

3. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу розподілено судді Риму Т.Я.

4. Ухвалою суду від 18.11.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань та встановлено відповідачу строк на подання відзиву.

5. Указом Президента України від 13.12.2025р. №944/2025 суддю Рима Т.Я. призначено на посаду судді Західного апеляційного господарського суду.

6. Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Львівської області №313 від 17.12.2025 року призначено повторний автоматизований розподіл справи №914/3499/25.

7. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2025р., справу №914/3499/25 передано для розгляду судді Щигельській О.І.

8. Ухвалою суду від 22.12.2025 суд прийняв справу 914/3499/25 до провадження та постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань.

9. Ухвала суду від 22.12.2025 року надіслана сторонам до їхніх електронних кабінетів, в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та доставлена позивачу та відповідачу - 24.12.2025 року о 14:50 год.

10. Заперечень від сторін проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження у встановлений чинним процесуальним законом строк не надходило.

11. Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

12. Судом встановлено, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, у відповідності до ст. 13 ГПК України, учасникам справи створювались необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

13. АРГУМЕНТИ СТОРІН.

14. Аргументи позивача.

15. Відповідач не оплатив поставленого Позивачем товару згідно з Договором поставки № 01/23/04/25 від 23.04.2025 (надалі Договір поставки від 23.04.2025). За порушення грошового зобов`язання Позивач нарахував Відповідачу 3 % річних та штрафні санкції.

16. Предметом позову є стягнення 190 095,83 грн, з яких: 118 186,82 грн основний борг,11'640,21 грн пеня, 59'093,41 грн штраф, 1'175, 39 грн 3 % річних.

17. Підставою позову є порушення Відповідачем умов договору в частині оплати за поставлений товар.

18. Позивач зазначив у позові, що очікує зазнати 3'028,00 грн витрат на оплату судового збору.

19. Аргументи відповідача

20. Відповідач не подав відзиву на позовну заяву.

21. ОСТАВИНИТИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

22. Сторони уклали Договір поставки від 23.04.2025, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник (Позивач) зобов`язаний систематично поставляти і передавати у власність (повне господарське відання) по вільній відпускній ціні покупцю (Відповідачу) товар, а покупець зобов`язаний приймати цей товар та своєчасно сплачувати його. Ціна, кількість, асортимент, номенклатура та загальна вартість товару вказуються в рахунках, виставлених постачальником, то видаткових накладних на товар.

23. Пунктом 2.2 Договору поставки від 23.04.2025 передбачено, що постачальник зобов`язується здійснити поставку товару в термін до 10 календарних днів з дня виставлення цього рахунку на адресу покупця. В зв`язку з виробничою необхідністю в рахунку може бути визначений і інший (більш тривалий) строк поставки товару.

24. Відповідно до пункту 2.7 Договору поставки від 23.04.2025 моментом поставки вважається дата отримання товару покупцем, що проставлена ним в товарно-транспортній чи видатковій накладній. У випадку не проставлення покупцем дати отримання товару у відповідній накладній, датою поставки товару буде вважатись дата оформлення постачальником цієї накладної.

25. Позивач поставив Відповідачу товар на загальну суму 118'186,82 грн, що підтверджується такими підписаними сторонами видатковими накладними:

25.1. № 3415 від 01.07.2025 на суму 82'236,00 грн.

25.2. № 3416 від 01.07.2025 на суму 8'899,20 грн.

25.3. № 3860 від 22.07.2025 на суму 22'142,40 грн.

25.4. № 3861 від 22.07.2025 на суму 1'942,82 грн.

25.5. № 3864 від 22.07.2025 на суму 2'966,40 грн.

26. Згідно з пунктом 4.1 Договору поставки від 23.04.2025 розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються в безготівковому порядку протягом 14 календарних днів з моменту поставки товару.

27. В матеріалах справи відсутні докази сплати Відповідачем поставленого Позивачем товару.

28. Позивач долучив до позову претензію щодо виконання умов Договору поставки від 23.04.2025. Доказів скерування цієї претензії в матеріалах справи немає.

29. ОЦІНКА СУДУ.

30. Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

31. Частиною 2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, в тому числі, є договори та інші правочини.

32. Відповідно до ч. 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

33. Судом встановлено, що 23.04.2025 між позивачем та відповідачем укладено Договір поставки у письмовій формі.

34. Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

35. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

36. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

37. Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

38. Як встановлено судом, з долучених до позовної заяви видаткових накладних слідує, що позивач поставив товар відповідачу на загальну суму 118186,82 грн. Доказів оплати товару матеріали справи не містять

39. Враховуючи, що Відповідач не оплатив поставлений товар, позовні вимоги про стягнення 118 186,82 грн основного боргу підлягають до задоволення.

40. Щодо заявлених сум штрафу, пені та 3% річних.

41. Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

42. Згідно з частинами 1-3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.

43. Пунктом 7.2 Договору поставки від 23.04.2025 передбачено, що у випадку порушення строків оплати товару, передбачених цим договором, покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника штрафні санкції, зокрема штраф у розмірі половини належної до сплати суми, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожен день протермінування в оплаті товару, а також інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних за користування коштами.

44. Перевіривши розрахунок штрафу, суд погоджується з таким.

45. Отже, позовні вимоги про стягнення 59'093,41 грн штрафу підлягають до задоволення.

46. Суд, перевіривши розрахунок 3% річних та пені, виявив у ньому помилки. Зокрема, Позивач неправильно визначив дату початку періоду прострочення. Відповідно до пункту 4.1 Договору поставки від 23.04.2025 Відповідач зобов`язаний оплатити товар протягом 14 календарних днів з моменту його поставки, тому першим днем прострочення є день, що настає після спливу цього строку. Таким чином, за поставками, здійсненими 01.07.2025 першим днем прострочення є 16.07.2025, а за поставками від 22.07.2025 06.08.2025.

47. З огляду на це, суд здійснив перерахунок пені та 3 % річних.

48. Так, за перерахунком суду за період 16.07.2025 до 11.11.2025 від суми боргу 91135,00 грн розмір пені становить 9210,88 грн, а за період з 06.08.2025 до 11.11.2025 від суми боргу 27051,22 грн - 2251,55 грн

49. Відтак суд приходить до висновку, що вимога про стягнення пені підлягає до часткового задоволення на суму 11462,43 грн. В задоволенні решти вимоги про стягнення пені слід відмовити.

50. Також судом здійснено перерахунок 3% річних та встановлено, що за період 16.07.2025 до 11.11.2025 від суми боргу 91135,00 грн розмір 3% річних становить 891,38 грн, а за період з 06.08.2025 до 11.11.2025 від суми боргу 27051,22 грн 217,89 грн

51. Відтак суд приходить до висновку, що вимога про стягнення 3% річних підлягає до часткового задоволення на суму 1109,27 грн. В задоволенні решти вимоги про стягнення 3% річних слід відмовити.

52. Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

53. У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

54. Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

55. Згідно зі ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

56. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

57. У відповідності до ч. ч. 1,2 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

58. Враховуючи те, що позивачем подано достатньо об`єктивних, допустимих та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, які відповідачем не спростовані і визнані обґрунтованими, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню до задоволення частково.

59. СУДОВІ ВИТРАТИ.

60. Витрати на оплату судового збору покладаються на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 233-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Ліга Захід" (79071, місто Львів, провулок Скнилівський 8-й, будинок 6, офіс 36, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімрезерв - Львів"(79022, місто Львів, вудиця Городоцька, 174А, ) 118'186,82 грн основного боргу, 59'093,41 грн штрафу, 11'462,43 грн пені, 1'109,27 грн 3 % річних та 3'024,12 грн відшкодування витрат на оплату судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили в порядку ст. 327 ГПК України

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Суддя Щигельська О.І.