ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" січня 2026 р. Справа № 924/182/25 (924/1152/25)

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області, м. Хмельницький

до товариства з обмеженою відповідальністю "Фітоліт", м. Кам`янець-Подільський

про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу

(в межах справи №924/182/25 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Фітоліт")

без виклику сторін

встановив:

До Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Хмельницькій області до товариства з обмеженою відповідальністю "Фітоліт" про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу в розмірі 297567,78 грн. з рахунків товариства з обмеженою відповідальністю "Фітоліт" у банках, обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки, що належить товариству з обмеженою відповідальністю "Фітоліт" в межах справи №924/182/25 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Фітоліт".

В обґрунтування поданої заяви Головне управління Державної податкової служби у Хмельницькій області зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 297567,78 грн., в тому числі: по рентній платі за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення в сумі 167313,97 грн., по орендній платі з юридичних осіб в сумі 130253,81 грн.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Матеріали справи містять довідки про доставку ухвали суду до електронного кабінету відповідача від 25.11.25

Розпорядник майна ТОВ "Фітоліт", арбітражний керуючий Багінський А.О. письмових пояснень по справі не надав. Матеріали справи містять довідки про доставку ухвали суду до електронного кабінету арбітражного керуючого від 25.11.25

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд доходить висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

За даними Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області за товариством з обмеженою відповідальністю "Фітоліт" рахується податковий борг на загальну суму 297 567,78 грн., який виник по:

1) рентній платі за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення, на підставі: розрахунку з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин № від 05.06.2025, в сумі 2 457,51 грн.; розрахунку з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин № від 05.06.2025, в сумі 1 537,94 грн.; розрахунку з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин № від 05.06.2025, в сумі 1 941,77 грн.; розрахунку з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин № від 05.06.2025, в сумі 438,23 грн.; розрахунку з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин № від 05.06.2025, в сумі 4 640,79 грн.; розрахунку з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин № від 11.08.2025, в сумі 1 593,75 грн.; розрахунку з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин № від 11.08.2025, в сумі 36 494,33 грн.; розрахунку з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин № від 11.08.2025, в сумі 33 101,95 грн.; розрахунку з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин № від 11.08.2025, в сумі 56 768,95 грн.; розрахунку з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин № від 11.08.2025, в сумі 28 338,75 грн.;

2) орендній платі з юридичних осіб, на підставі:

- податкового розрахунку земельного податку № від 19.02.2025, згідно дати нарахування: 30.06.2025 в сумі 3 861,34 грн.; 30.07.2025 в сумі 27 476,63 грн.; 01.09.2025 в сумі 27 476,63 грн.; 30.09.2025 в сумі 27 476,63 грн.; 30.10.2025 в сумі 27 476,63 грн.;

- податкового розрахунку земельного податку № від 18.03.2025, згідно дати нарахування: 30.06.2025 в сумі 3 297,19 грн.; 30.07.2025 в сумі 3 297,19 грн.; 01.09.2025 в сумі 3 297,19 грн.; 30.09.2025 в сумі 3 297,19 грн.; 30.10.2025 в сумі 3 297,19 грн.

На підтвердження наявності у відповідача податкового боргу позивачем надано відповідні розрахунки заборгованості; витяг з інтегрованої картки платника податків по платежах: 13030100, 18010600; інформацією про наявність податкового боргу у платника по Україні в цілому станом на 12.11.2025.

Позивачем направлено відповідачу податкову вимогу форми Ю від 18 січня 2022 року № 0-2219.

У зв`язку з несплатою відповідачем грошових зобов`язань які набули статусу податкового боргу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши наявні в справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 Податкового кодексу України, податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 8.1 та п. 8.3 ст. 8 ПК України встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно з пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За підпунктом 14.1.153 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно з п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п.п. 14.1.156 п.14.1 ст. 14 ПК України).

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, але не сплаченого платником податків у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

На виконання пунктів 59.1, 59.4 статті 59 ПК України, відповідачу було направлено засобами поштового зв`язку податкову вимогу форми Ю від 18 січня 2022 року № 0-2219 ( рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося „за закінченням терміну зберігання).

Відповідно до п.252.1.1. ст.252 ПК України платниками рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин є суб`єкти господарювання, у тому числі громадяни України, іноземці та особи без громадянства, зареєстровані відповідно до закону як підприємці, які набули права користування об`єктом (ділянкою) надр на підставі отриманих спеціальних дозволів на користування надрами (далі - спеціальний дозвіл) в межах конкретних ділянок надр з метою провадження господарської діяльності з видобування корисних копалин, у тому числі під час геологічного вивчення (або геологічного вивчення з подальшою дослідно-промисловою розробкою) в межах зазначених у таких спеціальних дозволах об`єктах (ділянках) надр.

Згідно з п.252.6. ст. 252 ПК України базою оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин є вартість обсягів видобутих у податковому (звітному) періоді корисних копалин (мінеральної сировини), яка окремо обчислюється для кожного виду корисної копалини (мінеральної сировини) для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничого підприємства).

Як вбачається з розрахунку суми позовних вимог, у відповідача наявний податковий борг по рентній платі для видобутку корисних копалин в сумі 167313,97 грн. Вказана сума податкового боргу сформована на підставі податкових декларацій з рентної плати.

Статтями 269 та 270 ПК України визначено відповідно платників плати за землю: платники земельного податку; власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування; платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди) та об`єкти оподаткування платою за землю (земельні ділянки, які перебувають у власності; земельні частки (паї), які перебувають у власності; земельні ділянки державної та комунальної власності, які перебувають у володінні на праві постійного користування; об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.

Відповідно до приписів пункту 287.1 статті 287 ПК України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Відповідно до пункту 288.1. статті 288 ПК України, розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Положеннями статті 288 ПК України унормовано, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства; платником орендної плати є орендар земельної ділянки; об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Як вбачається з розрахунку суми позовних вимог, у відповідача наявний податковий борг по орендній платі з юридичних осіб в сумі 130253,81 грн.

Виникнення та існування податкового боргу підтверджується наявними у матеріалах справи доказами: витягом з інтергованої картки платника податків, інформацією про наявність /відсутність заборгованості з ЄСВ/ податкового боргу у платника по Україні в цілому станом на 12.11.2025 та розрахунком суми боргу.

Доказів сплати заявленого до стягнення податкового боргу на суму 297567,78 грн. матеріали справи не містять.

Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

У випадку нарахування податку по орендній плати за користування земельними ділянками, податковий орган здійснює контроль за сплатою земельного податку чи орендної плати відповідно до статті 288 Податкового кодексу України.

Податковий орган має право ініціювати стягнення несплаченої орендної плати за землю у разі виявлення податкового боргу. Повноваження контролюючого органу базуються на законі, зокрема Податковому кодексі України, і не залежить від участі в договорі.

Враховуючи, що відповідач, у встановлені законодавством строки, не сплатив податковий борг в повному обсязі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Хмельницькій області про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Фітоліт" про коштів в рахунок погашення податкового боргу в розмірі 297567,78 грн. з рахунків товариства з обмеженою відповідальністю "Фітоліт" у банках, обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки, що належить товариству з обмеженою відповідальністю "Фітоліт", є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у зв`язку із задоволенням позову.

Згідно з ч. 2 ст. 129 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат судом враховується те, що позивач, при зверненні з позовом, судовий збір не сплачував, у зв`язку із звільненням від сплати відповідно до п. 27 ст. 5 Закону України „Про судовий збір.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Фітоліт" ( 32302, Хмельницька область, м. Кам`янець-Подільський, вул. Лесі Українки, буд. 31, код 39707095) на користь Головного управління Державної податкової служби України у Хмельницькій області (29001, м. Хмельницький, вул. Пилипчика, буд. 17, ) грошові кошти в сумі 297567,78 грн. (двісті дев`яносто сім тисяч п`ятсот шістдесят сім гривень 78 коп.)

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Фітоліт" ( 32302, Хмельницька область, м. Кам`янець-Подільський, вул. Лесі Українки, буд. 31, код 39707095) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 4463,52 грн. ( чотири тисячі чотириста шістдесят три гривні 52 коп.).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук. 1 прим.: 1 - до справи;

Позивачу, відповідачу, арбітражному керуючому надіслати ухвалу до ел.кабінету ЕС.