СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м. Харків Справа № 917/209/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Лакіза В.В.,

за участі секретаря судового засідання Борсук В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (вх. №2552П) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 17.11.2025 (ухвалу постановлено суддею Сірошем Д.М. в приміщенні Господарського суду Полтавської області 17.11.2025, повна ухвала складена 25.11.2025) у справі №917/209/24

за позовом Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів (Export-Import Bank of The United States), 811, Вермонт Авеню, NW, Вашингтон, Округ Колумбія, 20571, Сполучені Штати Америки, адреса для листування в Україні: вулиця Івана Франка, 4-Б, офіс 49, місто Київ, 01054, Україна

до відповідачів:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротермінал Констракшин», смт Степанівка, Сумська область;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Елеватор-Агро», м. Заводське, Миргородський р-н, Полтавська область;

3) Приватного акціонерного товариства «Західний Торгово-Промисловий Дім», м. Дубно, Рівненська область;

4) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Монополіум Фінанс», місто Київ;

5) Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний

інвестиційний фонд «Фавор», місто Київ,

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів:

1) Приватного акціонерного товариства «Компанія «Райз», 01014, Україна, місто Київ, вулиця Катерини Білокур, будинок 5/17;

2) Акціонерного товариства «УКРСИББАНК», 04070, місто Київ, Подільський район, вул. Андріївська, будинок 2/12, ,

про визнання укладеними та дійсними додаткових договорів поруки, визнання дійсними додаткових договорів забезпечення, визнання недійсними фраудаторних договорів іпотеки, припинення правовідношень, визнання іпотечних прав Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів на об`єкти нерухомості, стягнення заборгованості за кредитними договорами та звернення стягнення на предмети іпотек, про припинення правовідношень іпотеки (прав іпотеки)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 17.11.2025 у справі №917/209/24 відмовлено Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» (вх. №14473 від 11.11.2025) у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку для залучення його як третьої особи, без самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 17.11.2025 року у справі №917/209/24; прийняти нову ухвалу, якою задовольнити клопотання Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та залучити до участі у справі Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги банк посилається на порушення судом першої інстанції положень статей 50, 51, 119 та 207 ГПК України. АТ «Державний ощадний банк України» зазначає, що судом першої інстанції не було надано оцінці доводам заявника щодо наявності впливу рішення у даній справі на права та обов`язки підприємства, а також не розглянуто доводи щодо підстав неможливості вчасного самостійного заявлення на стадії підготовчого провадження. Зазначає, що враховуючи припис ч. 4 ст. 50 ГПК України є вірним і логічним твердження, що особа набуває статусу третьої особи без самостійних вимог жодним чином не раніше постановлення судом відповідної ухвали про це. І до моменту прийняття судом такої ухвали особа не підпадає під дію процесуальних строків. Самі ж процесуальні строки (до закінчення підготовчого провадження) є строками, які встановив законодавець, в першу чергу, саме для учасників справи. Також умовно розумним є їх застосування за аналогією закону у разі наявності доказів того, що особа знала про справу і нехтувала своїм правом на подання відповідної заяви, спрямованої на набуття статусу третьої особи без самостійних вимог. В даній справі судом першої інстанції не перевірено та не було підтверджено те, що банку було відомо про існування даної справи.

Крім того, на думку заявника апеляційної скарги, за результатами розгляду клопотання АТ «Державний ощадний банк України» про залучення в якості третьої особи, Господарський суд Полтавської області повинен був прийняти одне з таких рішень: задовольнити, відмовити у задоволенні, залишити заяву без розгляду (якщо суд вирішив, що клопотання подано з порушенням процесуального строку). Однак, суд першої інстанції обмежився лише вирішенням частини клопотання щодо поновлення процесуальних строків.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (вх. №2552 П) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 17.11.2025 у справі №917/209/24; повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 13.01.2026.

31.12.2025 від ТОВ «Фінансова Компанія «Монополіум Фінанс» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому товариство просить задовольнити апеляційну скаргу.

31.12.2025 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

01.01.2026 від АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Фавор» надійшов відзив на апеляційну скаргу (документ сформований в системі «Електронний суд» 31.12.2025), в якому товариство просить задовольнити апеляційну скаргу.

У судовому засіданні представники Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів проти доводів та вимог апеляційної скарги заперечували.

Представники ТОВ «Агротермінал Констракшин», ТОВ «Елеватор-Агро», ПрАТ «Західний Торгово-Промисловий Дім», ТОВ «Фінансова Компанія «Монополіум Фінанс», АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Фавор» підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

У лютому 2024 року Експортно-Імпортний Банк Сполучених Штатів (далі - Ексім Банк США) звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до ТОВ «Агротермінал Констракшин», ТОВ «Елеватор-Агро», ПрАТ «Західний Торгово-Промисловий Дім», ТОВ «Фінансова Компанія «Монополіум Фінанс», АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Фавор», в якому просив:

- визнати укладеними та дійсними додаткові договори поруки:

(1) додатковий договір поруки від 02.11.2021 (текст якого міститься у вкладенні 1) між Ексім Банком США (кредитором) і ТОВ «Агротермінал Констракшин» (поручителем) за кредитним договором від 27.03.2013;

(2) додатковий договір поруки від 02.11.2021 (текст якого міститься у вкладенні 2) між Ексім Банком США (кредитором) та ТОВ «Елеватор-Агро» (поручителем) за кредитним договором від 27.03.2013;

(3) додатковий договір поруки від 02.11.2021 (текст якого міститься у вкладенні 3) між Ексім Банком США (кредитором) та ПрАТ «Західний Торгово-Промисловий Дім» (поручителем) за кредитним договором від 27.03.2013;

(4) додатковий договір поруки від 02.11.2021 (текст якого міститься у вкладенні 4) між Ексім Банком США (кредитором) і ТОВ «Агротермінал Констракшин» (поручителем) за кредитним договором від 13.09.2013;

(5) додатковий договір поруки від 02.11.2021 (текст якого міститься у вкладенні 5) між Ексім Банком США (кредитором) та ТОВ «Елеватор-Агро» (поручителем) за кредитним договором від 13.09.2013;

(6) додатковий договір поруки від 02.11.2021 (текст якого міститься у вкладенні 6) між Ексім Банком США (кредитором) та ПрАТ «Західний Торгово-Промисловий Дім» (поручителем) за кредитним договором від 13.09.2013;

- визнати дійсними додаткові договори забезпечення (Степанівка):

(1) додаткову угоду № 1 про внесення змін до першого договору іпотеки-Степанівка від 17.12.2013 між Ексім Банком США (іпотекодержателем) та ТОВ «Агротермінал Констракшин» (іпотекодавцем), текст якої міститься у вкладенні 7;

(2) додаткову угоду № 2 про внесення змін до першого договору іпотеки-Степанівка від 17.12.2013 між Ексім Банком США (іпотекодержателем) та ТОВ «Агротермінал Констракшин» (іпотекодавцем), текст якої міститься у вкладенні 8;

(3) другий договір іпотеки-Степанівка між Ексім Банком США (іпотекодержателем) та ТОВ «Агротермінал Констракшин» (іпотекодавцем), текст якого міститься у вкладенні 9;

(4) додаткову угоду № 2 про внесення змін до другого договору іпотеки-Степанівка між Ексім Банком США (іпотекодержателем) та ТОВ «Агротермінал Констракшин» (іпотекодавцем), текст якої міститься у вкладенні 10;

- визнати дійсними додаткові договори забезпечення (Заводське):

(1) додаткову угоду № 1 про внесення змін до першого договору іпотеки-Червонозаводське від 21.10.2013 між Ексім Банком США (іпотекодержателем) та ТОВ «Елеватор-Агро» (іпотекодавцем), текст якої міститься у вкладенні 11;

(2) додаткову угоду № 2 про внесення змін до першого договору іпотеки-Червонозаводське від 21.10.2013 між Ексім Банком США (іпотекодержателем) та ТОВ «Елеватор-Агро» (іпотекодавцем), текст якої міститься у вкладенні 12;

(3) другий договір іпотеки-Червонозаводське між Ексім Банком США (іпотекодержателем) і ТОВ «Елеватор-Агро» (іпотекодавцем), текст якого міститься у вкладенні 13;

(4) додаткову угоду № 2 про внесення змін до другого договору іпотеки-Червонозаводське між Ексім Банком США (іпотекодержателем) та ТОВ «Елеватор-Агро» (іпотекодавцем), текст якої міститься у вкладенні 14;

- визнати дійсними додаткові договори забезпечення (Дубно):

(1) перший договір іпотеки-Дубно між Ексім Банком США (іпотекодержателем) та ПрАТ «Західний торгово-промисловий дім» (іпотекодавцем), текст якого міститься у вкладенні 15;

(2) додаткову угоду № 2 про внесення змін до першого договору іпотеки-Дубно між Ексім Банком США (іпотекодержателем) та ПрАТ «Західний Торгово-Промисловий Дім» (іпотекодавцем), текст якої міститься у вкладенні 16;

(3) другий договір іпотеки між Ексім Банком США (іпотекодержателем) та ПрАТ «Західний торгово-промисловий дім» (іпотекодавцем), текст якого міститься у вкладенні 17;

(4) додаткову угоду № 2 про внесення змін до другого договору іпотеки-Дубно між Ексім Банком США (іпотекодержателем) та ПрАТ «Західний торгово-промисловий дім» (іпотекодавцем), текст якої міститься у вкладенні 18;

- визнати недійсними наступні фраудаторні договори іпотеки:

(1) договір іпотеки № 732 від 06.04.2020, укладений між ТОВ «Агротермінал Констракшин» (іпотекодавцем) та ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» (іпотекодержатель);

(2) договір іпотеки № 3778 від 24.12.2009 зі змінами згідно з договором про внесення змін та доповнень до договору іпотеки №1693 від 30.06.2010, № 1152 від 06.06.2014, № 3405 від 11.02.2015, між ТОВ «Елеватор-Агро» (іпотекодавцем) та ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» (іпотекодержателем);

(3) договір іпотеки № 734 від 06.04.2020 між ПрАТ «Західний торгово-промисловий дім» (іпотекодавцем) та ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» (іпотекодержателем);

(4) договір іпотеки № 1650 від 12.11.2021 між ПрАТ «Західний торгово-промисловий дім» (іпотекодавцем) та АТ «Фавор» (іпотекодержателем);

- визнати іпотечні права Ексім Банку США на наступні об`єкти нерухомості, включаючи відповідні допоміжні споруди, які є невід`ємними частинами цих об`єктів:

(1) Степанівський об`єкт: зерновий елеватор на 600,0 тис.тон, що знаходиться за адресою: Україна, Сумська область, Сумський район, смт Степанівка, вул. Заводська, буд. 1/2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 47, та допоміжні споруди (перелік згідно позовної заяви);

(2) Заводський об`єкт: зерновий елеватор (ІІІ черга), що знаходиться за адресою: Україна, Полтавська область, Миргородський район (Лохвицький район), м. Заводське (колишнє Червонозаводське), вул. Чубинського Павла (колишня Якубовського), буд. 5/1-А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6, та допоміжні споруди (перелік згідно позовної заяви);

(3) Дубнівський об`єкт: будівля, зерносховище місткістю 97500 тон з вузлом перезавантаження зернових на залізничний та автотранспорт, що знаходиться за адресою: Україна, Рівненська область, м. Дубно, пров. Проїзний (колишній Проїздний), буд. 11, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03, та допоміжні споруди (перелік згідно позовної заяви);

- стягнути солідарно з (1) ТОВ «Агротермінал Констракшин», (2) ТОВ «Елеватор-Агро» та (3) ПрАТ «Західний торгово-промисловий дім» на користь Ексім Банку США загальну суму заборгованості на дату позову (22.02.2024) на суму 79298546,40 доларів США, а також складні проценти після дати позову.

- в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 27.03.2013 та кредитним договором від 13.09.2013 звернути стягнення на користь Ексім Банку США на наступні предмети іпотек:

(1) Степанівський об`єкт: зерновий елеватор на 600,0 тис.тон, що знаходиться за адресою: Україна, Сумська область, Сумський район, смт Степанівка, вул. Заводська, буд. 1/2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 47, та допоміжні споруди;

(2) Заводський об`єкт: зерновий елеватор (ІІІ черга), що знаходиться за адресою: Україна, Полтавська область, Миргородський район (Лохвицький район), місто Заводське (колишнє Червонозаводське), вул. Чубинського Павла (колишня Якубовського), буд. 5/1-А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6, та допоміжні споруди;

(3) Дубнівський об`єкт: будівля, зерносховище місткістю 97500 тон з вузлом перезавантаження зернових на залізничний та автотранспорт, що знаходиться за адресою: Україна, Рівненська область, м. Дубно, пров. Проїзний (колишній Проїздний), буд. 11, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03, та допоміжні споруди.

Встановити наступну процедуру та механізм виконання рішення суду:

(1) Стягнення на кошти. У першочерговому порядку звернути стягнення на кошти, що належать (1) ТОВ «Агротермінал Констракшин», (2) ТОВ «Елеватор-Агро», та (3) ПрАТ «Західний торгово-промисловий дім» («додаткові зобов`язані особи»), зокрема, на всю готівку та всі кошти на банківських рахунках додаткових зобов`язаних осіб;

(2) Стягнення на цілі зернові елеватори. Якщо коштів та рухомого майна додаткових зобов`язаних осіб буде недостатньо для стягнення присудженої суми заборгованості, звернути стягнення на:

цілий зерновий елеватор-Степанівка шляхом примусового продажу одним лотом:

Степанівського об`єкта: Зернового елеватора на 600,0 тис.тон, що знаходиться за адресою: Україна, Сумська область, Сумський район, смт. Степанівка, вул. Заводська, буд. 1/2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 47, та

іншого Об`єкта: нежитлових будівель та споруд, що знаходяться за адресою: Україна, Сумська область, Сумський район, смт Степанівка, вул. Заводська, буд. 1/1, реєстраційний номер цього об`єкта нерухомого майна ;

цілий зерновий елеватор-Заводське шляхом примусового продажу одним лотом:

Заводського об`єкта: зернового елеватора (ІІІ черга), що знаходиться за адресою: Україна, Полтавська область, Миргородський район (Лохвицький район), м. Заводське (колишнє Червонозаводське), вул. Чубинського Павла (колишня Якубовського), буд. 5/1-А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6, та

іншого об`єкта: зернового елеватора (I та II черга), що знаходиться за адресою: Україна, Полтавська область, Миргородський район (Лохвицький район), м. Заводське (колишнє Червонозаводське), вул. Чубинського Павла (колишня вул. Якубовського), буд. 5а, реєстраційний номер цього об`єкта нерухомого майна 26;

цілий зерновий елеватор-Дубно шляхом примусового продажу одним лотом:

Дубнівського об`єкта: будівлі, зерносховища місткістю 97500 тон з вузлом перезавантаження зернових на залізничний та автотранспорт, що знаходиться за адресою: Україна, Рівненська область, м. Дубно, пров. Проїзний (колишній Проїздний), буд. 11, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03, та

іншого об`єкта: зерносховища ємкістю 50000 тон з вузлом перевантаження зернових на залізничний та автомобільний транспорт, що знаходиться за адресою: Україна, Рівненська область, м. Дубно, пров. Проїзний (колишній пров. Проїздний), буд. 11, реєстраційний номер цього об`єкта нерухомого майна 03.

Стягнуті від реалізації цілих зернових елеваторів суми розподілити таким чином:

(а) Іпотеки. Після повернення авансового внеску та компенсації витрат виконавчого провадження (за їх наявності), у першу чергу задовольнити вимоги Ексім Банку США за рахунок вартості предметів іпотеки, що складатиме 41,016%, 41,016% та 57,447% коштів від продажу відповідно зернового елеватора-Степанівка, зернового елеватора-Заводське та зернового елеватора-Дубно.

(b) Поруки. Якщо вказаних вище в пункті (a) коштів не буде вистачати для задоволення суми заборгованості перед Ексім Банком США, задовольнити його майнові вимоги за рахунок 58,984%, 58,984% та 42,553% коштів від продажу відповідно зернового елеватора - Степанівка, - Заводське та -Дубно.

(3) Передача зернових елеваторів Ексім Банку США. Якщо будь-який зерновий елеватор не буде реалізований на третьому електронному аукціоні, Ексім Банк США матиме право набути такий зерновий елеватор у власність відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про іпотеку».

(4) Стягнення на інше майно. Якщо коштів, зокрема від звернення стягнення на зернові елеватори - Степанівка, - Заводське та - Дубно (чи вартості, за якою позивач набуде зернові елеватори у власність) не вистачатиме для погашення заборгованості, задовольнити решту вимог Ексім Банку США шляхом звернення стягнення на все інше майно (та майнові права) додаткових зобов`язаних осіб.

(5) Повернення коштів боржнику. У випадку повного задоволення всіх вимог Ексім Банку США та повного погашення витрат, що пов`язані з виконавчим провадженням, решта коштів від звернення стягнення на зернові елеватори чи на інше майно будь-якої додаткової зобов`язаної особи мають бути переказані виконавцем на банківський рахунок відповідної додаткової зобов`язаної особи.

Позовна заява обґрунтована тим, що:

1) недобросовісна поведінка відповідачів (1) ТОВ «Агротермінал Констракшин», (2) ТОВ «Елеватор-Агро» та (5) ПрАТ «Західний торгово-промисловий дім» як «додаткових зобов`язаних осіб», які поручилися перед Ексім Банком США за виконання зобов`язань позичальника - ПрАТ «Компанія Райз» за двома кредитними договорами від 27.03.2013 та від 13.09.2013, створює реальну загрозу передачі в іпотеку та відчуження нерухомого майна, а саме: зернових елеваторів - Степанівка, Заводське та Дубно з допоміжним обладнанням на користь фінансових компаній - відповідачів (3) ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» та (4) АТ «Фавор»;

2) передача «додатковими зобов`язаними особами» (поручителями) окремих частин зернових елеваторів в фраудаторні іпотеки на користь фінансових компаній після дефолту позичальника (Компанії Райз) за кредитними договорами, відразу після відкриття судом провадження у справі про банкрутство Компанії Райз та в порушення зобов`язань перед Ексім Банком США не передавати майно в іпотеки без його згоди (пункт 10.06 (g) кредитних договорів), є підтвердженням недобросовісної поведінки відповідачів та свідчить про реальну загрозу подальшого відчуження відповідачами такого майна на шкоду кредитору (Банку);

3) внаслідок вказаних незаконних дій відповідачів порушуються цивільні права позивача, а саме, право задовольнити вимоги банку за рахунок реалізації такого майна (окремих об`єктів зернових елеваторів), яке не могло передаватися відповідачами (1) ТОВ «Агротермінал Констракшин», (2) ТОВ «Елеватор-Агро» та (5) ПрАТ «Західний торгово-промисловий дім» в іпотеку фінансовим компаніям без згоди банку, що безпосередньо перешкоджає банку задовольнити свої вимоги за рахунок такого майна поручителів для погашення заборгованості основного боржника за кредитними договорами.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 28.02.2024 у справі №917/209/24 позовну заяву Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів повернуто заявнику без розгляду на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 174 Господарського процесуального кодексу України, оскільки порушено правила об`єднання позовних вимог, скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Полтавської області від 13.02.2024 у справі №917/209/24 (до подання позову).

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.04.2024 ухвалу Господарського суду Полтавської області від 28.02.2024 у справі № 917/209/24 скасовано, справу №917/209/24 направлено до Господарського суду Полтавської області для продовження розгляду.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 30.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №917/209/24, постановлено справу розглядати у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 07.08.2025 закрито підготовче провадження у справі № 917/209/24 та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.10.2025.

11.11.2025 АТ «Державний ощадний банк України» звернулося до Господарського суду Полтавської області з заявою про вступ у справу як третьої особи, в якій просило:

- прийняти дане клопотання до розгляду та долучити до матеріалів справи;

- поновити процесуальні строки на подання заяв та клопотань;

- залучити до участі у справі АТ «Державний ощадний банк України», в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

Суд першої інстанції, розглянувши клопотання АТ «Державний ощадний банк України» про поновлення процесуального строку для залучення його як третьої особи, без самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, посилаючись на ст. 119, 207 ГПК України зазначив, що з моменту внесення відомостей до ЄДРСР України та до звернення АТ «Державний ощадний банк України» до суду минуло 19 місяців, що, своєю чергою, викликає сумнів щодо можливості представника заявника довідатися про вказану справу раніше та звернутися з цим клопотанням у строк, визначений статтями 50 та 207 ГПК України. Враховуючи наведені положення ГПК України та з огляду на те, що АТ «Державний ощадний банк України» не обґрунтувало неможливості подання клопотання про залучення як третьої особи до закінчення підготовчого провадження у справі, місцевий господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів враховує, що предметом апеляційного перегляду є ухвалу суду першої інстанції постановлена за результатом розгляду клопотання АТ «Державний ощадний банк України» про поновлення процесуального строку для залучення його як третьої особи, без самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, поданого в порядку ст. 50 ГПК України.

За змістом статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (частина перша статті 2 ГПК України).

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина друга статті 2 ГПК України).

Частиною третьою статті 2 ГПК України визначено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Наведеними процесуальними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Колегія суддів зазначає, що процесуальна діяльність суду щодо здійснення правосуддя має чітко визначені в законі мету, завдання і коло учасників - носіїв процесуальних прав і обов`язків. Реалізація процесуальних прав обумовлена виключно процесуальним статусом учасника (позивач, відповідач, третя особа).

Згідно зі ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу. Вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.

Отже, законодавець передбачив можливість залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, у справу на підставі: заяви таких третіх осіб про вступ у справу; заяви учасників справи; за ініціативою суду.

При цьому необхідною умовою набуття статусу третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору є дотримання таких критеріїв: часовий (вступ у справу відбувається до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження); матеріально - правовий та суб`єктний (є обставини можливості впливу судового рішення зі спору на права та обов`язки цих осіб щодо однієї із сторін).

Колегія суддів звертає увагу на те, що інститут строків в господарському процесі сприяє досягненню юридичної визначеності, а також стимулює учасників господарського процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дотримання дисципліни учасників судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ГПК України певних процесуальних дій.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою Господарського суду Полтавської області від 07.08.2025 закрито підготовче провадження у справі № 917/209/24 та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.10.2025.

Відповідно до статті 207 ГПК України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення процесуального строку на звернення з заявою про вступ у справу АТ «Ощадбанк» зазначає, що з судових рішень по справі №917/209/24, опублікованих в Єдиному державному реєстрі судових рішень, вбачається, що дана справа перебуває на стадії розгляду її по суті; підготовче провадження завершене; строк для залучення третіх осіб минув. Проте, АТ «Ощадбанк» не було обізнане про існування справи № 917/209/24, оскільки не є її учасником. Про вказану справу представник АТ «Ощадбанк» довідався в результаті аналізу Єдиного державного реєстру судових рішень України 06.11.2025. Відтак, у відповідності до ст. 119 ГПК України заявляє клопотання про встановлення додаткового строку для звернення із цією заявою.

Частиною першою статті 119 ГПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, пропущений учасником процесуальний строк може бути поновлений судом за умови вчинення учасником процесуальної дії, для вчинення якої було встановлено строк, подання учасником заяви про поновлення процесуального строку та визнання причин пропуску строку поважними, крім випадків, коли Господарським процесуальним кодексом України встановлено неможливість такого поновлення.

Аналіз змісту частини першої статті 119 ГПК України вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідної заяви (клопотання) скаржника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк був пропущений та чи підлягає він поновленню. ГПК України не пов`язує право суду визнати поважною причину пропуску процесуального строку з вичерпним колом обставин, що його спричинили.

Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування заяви (клопотання) про його поновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Колегія суддів враховує, що вирішення питання щодо поновлення строку на вчинення процесуальних дій перебуває в межах дискреційних повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими. У тому випадку, коли у встановлений законом строк учаснику справи виконати певні процесуальні дії не є можливим, оскільки саме у нього виникли обставини, які перешкоджають їх реалізації, у такого учасника виникає унормована законом можливість ініціювати поновлення процесуального строку, у спосіб звернення до суду із заявою, в якій має бути наведено причини пропуску строку; суд же лише має здійснити оцінку причин пропуску строку, наведених заявником, на предмет їх поважності. Інший підхід порушував би принципи диспозитивності та змагальності.

Дійсно відповідно до ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Судові рішення у цій справі були оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Проте, норми чинного законодавства не містять обов`язку сторін, учасників справи здійснювати моніторинг Єдиного державного реєстру судових рішень.

При цьому колегія суддів враховує, що АТ «Державний ощадний банк України» не є учасником провадження у справі №917/209/24. В свою чергу, можливості цікавитись про рух справи, вживати заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження, передує обізнаність про таке провадження. Проте, в матеріалах справи відсутні докази про обставини обізнаності заявника щодо провадження у даній справі.

Крім того, як стверджує позивач, між АТ «Державний ощадний банк України» та сторонами у справі відсутні правовідносини, тобто вони не є контрагентами, що не заперечується скаржником.

Вказані обставини, на думку колегії суддів, вочевидь значною мірою ускладнюють пошук в Єдиному державному реєстрі судових рішень та викликають сумніви щодо можливості своєчасно дізнатися про наявність даної справи з реєстру судових рішень.

За таких обставин доводи АТ «Державний ощадний банк України» про те, що воно дізналось про наявність даної справи 06.11.2025 в результаті аналізу Єдиного державного реєстру судових рішень, за відсутності доказів зворотного, визнаються судом апеляційної інстанції цілком імовірними, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку підлягає скасуванню.

Стосовно вимог апеляційної скарги про залучення до участі у справі Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ст. 269 ГПК України у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як вже зазначалось, судом першої інстанції розглядалось лише клопотання про поновлення процесуальних строків на подання заяви, тобто розглядалось процесуальне питання. Предметом апеляційного розгляду є ухвала, якою розглянуто відповідне клопотання.

Суд першої інстанції не розглядав по суті заяву АТ «Державний ощадний банк України» про залучення до участі у справі АТ «Державний ощадний банк України», в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, оцінки їй не надавав та відповідного судового рішення про задоволення чи відмову у задоволенні заяви або залишення її без розгляду не приймав. Тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для перегляду в апеляційному поряду заяви, яка не була предметом розгляду суду першої інстанції .

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Отже, наведений у ст. 255 ГПК України перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, є вичерпним.

На підставі п. 9 ч.1 ст. 255 ГПК України в апеляційному порядку окремо від рішення суду може бути оскаржена ухвала про відмову поновити або продовжити пропущений процесуальний строк. Проте, ухвала про залучення до участі у справі третьої особи/відмову у залученні третьої особи не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, а заперечення на таку ухвалу включається до апеляційної скарги на рішення суду.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини перша, друга статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу Господарського суду Полтавської області від 17.11.2025 у справі №917/209/24 скасувати, та задовольнити клопотання про поновлення процесуального строку.

Керуючись статтями 269-271, 275, 280-284 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 17.11.2025 у справі №917/209/24 скасувати.

Клопотання Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про поновлення процесуального строку для залучення його як третьої особи, без самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача задовольнити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 20.01.2026.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя В.В. Лакіза