ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2026 Справа № 914/1859/25

Господарський суд Львівської області в складі судді Бортник О. Ю. за участі секретаря судових засідань Свистуна П.О., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: ОСОБА_1 , с. Орів, Львівська область,

до відповідача 1: Приватного підприємста «Компанія «Оксиген-АБ», м. Львів,

до відповідача 2: Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, м. Львів,

про визнання припиненими трудових відносин та відносин представництва, зобов`язання до вчинення реєстраційних дій

За участі представників:

від позивача: Семиренко П.Я. - адвокат,

від відповідача 1: не з`явився,

від відповідача 2: ОСОБА_2 - представник.

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Приватного підприємства «Компанія Оксиген-АБ», м. Львів, про визнання припиненими трудових відносин, а також відносин з представництва між ним та Приватним підприємством за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України та зобов`язання щодо зміни відомостей про Приватне підприємство «Компанія Оксиген-АБ» (), які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Позивач просив зобов`язати державного реєстратора вчинити реєстраційні дії, а саме: виключити з ЄДР відомості про нього як керівника відповідач 1, додавши слова «Трудові відносини припинено за рішенням суду», та виключити відомості щодо нього, як особи, яка може вчинити дії від імені Приватного підприємства «Компанія Оксиген-АБ», у тому числі, підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо.

Згодом, ухвалою суду за клопотанням позивача залучено до участі у справі як співвідповідача 2 Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради.

У заяві позивача 16.09.2025 р. про зміну позовних вимог він просив суд здійснювати розгляд справи з урахуванням змінених позовних вимог у такій редакції: 1. Визнати припиненими трудові відносини, а також відносини представництва між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «Компанія Оксиген-АБ», а ОСОБА_1 звільненим з посади директора за власним бажанням, на підставі ст. 38 КЗпП України. 2. Призначити учасника Приватного Підприємства «Компанія «Оксиген-АБ» ОСОБА_3 тимчасово (до прийняття загальними зборами рішення про призначення нового) виконуючим обов`язки керівника (директора) Приватного підприємства «Компанія «Оксиген-АБ». Вказана заява прийнята судом до розгляду.

Стислий виклад позиції позивача.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 є керівником Приватного підприємства «Компанія «Оксиген-АБ».

У зв`язку з відсутністю господарської діяльності підприємства, відсутності доходів у підприємства та позивача, позивач вирішив звільнитись, оскільки подальше перебування на посаді керівника відповідача 1 суперечить інтересам позивача.

Позивач звертався до відповідача 1 та його засновників із заявою про звільнення з займаної посади, однак, відповіді на свої звернення не отримав.

Представник позивача надіслав повідомлення № 1 від 08 квітня 2025 р. з вимогою провести загальні збори учасників Приватного підприємства, де на порядок денний було винесено питання про звільнення позивача з посади керівника Приватного підприємства «Компанія «Оксиген-АБ» та призначення нового директора.

Загальні збори відповідача 1 таку заяву позивача не розглянули, його з займаної посади не звільнили. Засновники підприємства на звернення позивача про звільнення з посади не реагують.

Позивач не бажає рахуватись керівником відповідача 1 і хоче звільнитись із займаної посади.

Позивач посилається на приписи ст.ст. 63, 65 ГК України, ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 84, 97, 99, 113, 140 ЦК України, ст.ст. 28, 31, 32, 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Щодо підсудності справи господарському суду позивач посилається на висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладено у постанові від 14 червня 2023 р. у справі № 448/362/22 та приписи ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідач 1 відзиву на позовну заяву не подав, проти позову не заперечив, доказів, які б спростовували позовні вимоги до суду не скерував.

Заперечення проти позову відповідача 2.

Відповідач 2 у відзиві (а.с. 83-89) просить відмовити у задоволенні позовних вимог, пред`явлених до Управління.

Відповідач 2 зазначає, що в частині позовних вимог про припинення трудових відносин, а також відносин представництва, він покликається на розсуд суду.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання державного реєстратора вчинити реєстраційні дії щодо зміни відомостей про Приватне підприємство «Компанія Оксиген-АБ», які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, то відповідач 2 заперечує, виходячи з такого.

Здійснення реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі щодо зміни інформації про керівника є можливим за наявності документів, передбачених п.п. 1, 2, 7 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (надалі - Закон № 755-ІV).

Відповідач 2 вважає зазначений позивачем у позовній заяві спосіб захисту його порушеного права неналежним. На думку відповідача 2, окрім вимоги про припинення трудових відносин позивач повинен вимагати призначення одного із засновників виконуючим обов`язків керівника юридичної особи.

Щодо вимоги про зобов`язання вчинити реєстраційну дію, то відповідач 2 не порушив прав позивача, оскільки той не звертався до відповідача 2 з заявою про вчинення такої реєстраційної дії та не надавав документів, на підставі яких вчиняється така реєстраційна дія. Відповідач 2 у вчиненні згаданої реєстраційної дії позивачу не відмовляв.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Позовна заява залишалась судом без руху. У зв`язку з усуненням позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі співвідповідача - Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради.

Підготовче засідання у справі відкладалось, строк підготовчого провадження у справі продовжувався та судом прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмета позову з підстав, зазначених в наявних у матеріалах справи ухвалах суду, в тому числі протокольних.

Ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу № 914/1859/25 до судового розгляду по суті.

Судове засідання з розгляду справи по суті відкладалось з підстав, зазначених в наявних у матеріалах справи ухвалах суду.

Мотивувальна частина рішення.

Враховуючи зміст позовної заяви, характер спірних правовідносин між сторонами у справі, до переліку обставин, які є предметом доказування, належить доказування існування обставин, котрі є підставою для визнання припиненими трудових відносин між позивачем та відповідачем 1 в силу ч. 1 ст. 38 КЗпП України.

До предмета доказування відповідачів належить доказування існування обставин, які спростовують вказані обставини.

Вичерпний перелік доказів, якими позивач та відповідач 1 підтверджують існування обставин, які викладено у позовній заяві та відзиві, зазначено ними в додатках до позовної заяви, відзиву, поданих суду заяв.

Беручи до уваги характер спірних правовідносин, вірогідність наявних у матеріалах справи та перевірених судом доказів, застосовуючи викладені нижче норми права та вважаючи встановленими наведені нижче обставини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, які викладено у постанові від 14.03.2023 у справі № 448/362/22, критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, такий суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких, зазвичай, хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення процесуальні закони не віднесли до юрисдикції інших судів.

За змістом пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають із корпоративних відносин, в тому числі пов`язані з управлінням юридичної особою.

З огляду на цей правовий припис перелік спорів, що виникають із корпоративних відносин і належать до юрисдикції господарських судів, не є вичерпним, й охоплює зокрема спори, пов`язані з управлінням юридичною особою. Стороною цих спорів не обов`язково є учасник такої особи. Спір щодо припинення трудового договору одноосібного виконавчого органу (директора) приватного підприємства є спором, який виник із корпоративних відносин, оскільки пов`язаний із реалізацію загальними зборами цього господарюючого суб`єкта їхньої компетенції щодо формування виконавчого органу та припинення його повноважень. Тому такий спір стосується управління юридичною особою і належить до юрисдикції господарського суду. Відсутність у позовній заяві обґрунтування позивачем, який є директором, участі у відносинах управління останнім і їхнього припинення у разі задоволення позову не впливає на існування спору, пов`язаного з управлінням юридичною особою. Тому спір у справі належить до юрисдикції господарських судів.

Наявними у матеріалах справи Витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 51-59) підтверджується той факт, що позивач є керівником Приватного підприємства «Компанія «Оксиген-АБ». У матеріалах справи відсутній та учасниками справи суду не надано доказів укладення між позивачем та відповідачем 1 трудового договору (контракту).

З огляду на відсутність таких доказів, підстави для висновку про те, що між позивачем та відповідачем 1 існує спір стосовно припинення згаданого правочину, теж відсутні.

Крім цього, на момент виникнення у позивача наміру припинити виконання обов`язків директора відповідача 1, наявність якого підтверджується його заявою від 10.12.2024 р. (том справи 1, а.с. 11а-13), наказом від 05.02.2025 р. (том справи 1, а.с. 14-16) та Повідомленням № 1 від 08.04.2025 р. (том справи 1, а.с. 17-21), питання створення та діяльності відповідача 1 регулювались нормами ЦК України, ГК України та Статуту приватного підприємства.

На момент ухвалення рішення у справі, відповідно до ч. 14 ст. 17 Закону України «Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб» № 4196-IX, з дня введення в дію згаданого Закону, а саме з 28.08.2025 р., на вказані правовідносини почала поширюватись дія Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» у випадках, якщо відповідні правовідносини не врегульовані Статутом приватного підприємства та іншими законами.

В силу п. 4.12. Статуту відповідача 1 (том справи 1, а.с. 181-189) виконавчим органом підприємства, який здійснює оперативне управління Підприємством, є Директор, який призначається та звільняється Загальними Зборами Засновників.

Таке рішення Загальних Зборів підприємства про призначення чи звільнення Директора підприємства породжує між особами, яких воно стосується, корпоративні відносини, у яких обрана особа наділяється повноваженнями з управління.

Ці корпоративні відносини також є підставою для виникнення відносин представництва юридичної особи перед третіми особами, а також трудових відносин, що регулюються законодавством про працю, та виникають у зв`язку з укладенням в установленому порядку (частина дванадцята статті 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» № 2275-VIII ) з одноосібним виконавчим органом (членом колегіального виконавчого органу) трудового договору (контракту).

Крім цього, згідно з ч. 5 ст. 63 ГК України, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, корпоративне підприємство утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства. Корпоративними є кооперативні підприємства, підприємства, що створюються у формі господарського товариства, а також інші підприємства, в тому числі засновані на приватній власності двох або більше осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 63 ГК України та п.п. 1.1., 1.2. Статуту відповідач 1 є корпоративним підприємством.

За наведених обставин, спір у справі виник із корпоративних відносин, що пов`язані з управлінням юридичної особою, і на підставі п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України справа належить до юрисдикції господарських судів.

Такий висновок суду відповідає й висновкам Великої Палати Верховного Суду, які викладено у постанові від 06 вересня 2023 р. у справі № 127/27466/20.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

До трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами (частина перша статті 3 КЗпП України).

Однією з підстав припинення трудового договору, який укладено на невизначений строк, є його розірвання з ініціативи працівника (пункт 4 частини першої статті 36 та стаття 38 КЗпП України).

Як зазначено вище, на момент ухвалення рішення у справі правовий статус відповідача 1, порядок його створення, діяльності та припинення, права та обов`язки його учасників, у випадках, якщо вони не врегульовані Статутом приватного підприємства та іншими законами, визначаються Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» №2275-VIII.

Відповідно до п.п. 4.1., 4.12. та положень, які закріплено на сторінці 11 Статуту відповідача 1 вищим органом управління Підприємства «являються Загальні Збори Засновників. Право участі в них належить Засновникам чи призначеним ними представникам, повноваження яких підтверджені довіреністю, засвідченою у встановленому порядку».

Загальні Збори Засновників мають право «розглядати і приймати рішення по всім питанням, що пов`язані з діяльністю Підприємства, при умові, що вони включені в порядок денний даного засідання» (сторінка 11 Статуту відповідача 1).

Виконавчим органом Підприємства, який здійснює оперативне управління Підприємством, є Директор.

Як вказав Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в ухвалі суду від 08.02.2023 у справі 127/27466/20, відповідно до трудового законодавства України керівник товариства (директор, виконавчий орган), як будь-який інший працівник, дійсно має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні, втім рішення про таке звільнення має бути прийняте загальними зборами товариства.

Згідно з підпунктом «в» пункту 4.8. Статуту відповідача 1 (том справи 1, а.с. 186) обрання та відкликання Директора належить до виключної компетенції Зборів Засновників.

Відповідно до п. 4.4. Статуту Приватного підприємства позачергові засідання Загальних Зборів Засновників можуть бути скликані в будь-який час за вимогою, у тому числі й Директора Підприємства. У цьому випадку Голова зборів зобов`язаний скликати Збори Засновників протягом 25 днів. Повідомлення у цьому випадку направляється не менше, як за 10 днів до загальних зборів. У випадку, якщо Голова зборів не скликає у цей термін Загальні збори, особи, які ініціювали їх скликання, вправі самі їх скликати та провести в десятиденний термін з врахуванням положень Статуту. Повідомлення про скликання зборів у цьому випадку направляється не менше, як за 5 днів до зборів.

Повідомлення про проведення загальних зборів відповідача 1 для звільнення керівника (директора) № 1 від 08.04.2025 р., Довіреність від 06.03.2025 р., Описи вкладення у цінні листи, завірені штемпелями поштового відділення, накладні АТ «Укрпошта» № 831, № 858, № 866 від 08.04.2025 р., квитанції АТ «Укрпошта» від 08.04.2025 р., роздруківки відстежень руху згаданих поштових відправлень та Витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо правового статуту відповідача 1 станом на 08.04.2025 р. та на 09.04.2025 р. (а.с. 17-27, 54-59), підтверджують той факт, що Повідомлення про скликання на 08.05.2025 р., близько 13:00 год. за адресою: 79014, м. Львів, вул. Мечнікова, будинок 11, квартира 2 Загальних Зборів Засновників відповідача 1 надіслано представником позивача, який діяв на підставі Довіреності 06.03.2025 р. (том справи 1, а.с. 18-20). Повідомлення № 1 від 08.04.2025 р. надіслано засновникам відповідача 1 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на поштові адреси вказаних осіб, які зазначені ними у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, та вручено їм. Наведене відповідає вимогам статті 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та порядку скликання позачергових зборів засновників, який встановлено Статутом відповідача 1.

У повідомленні зазначено порядок денний загальних зборів, до якого включено питання про звільнення (припинення повноважень) позивача та виключення його зі складу представників (керівників, директора) Приватного підприємства «Компанія «Оксиген-АБ», а також питання про призначення нового директора підприємства.

У матеріалах справи немає доказів проведення 08.05.2025 р. Загальних Зборів Засновників та прийняття рішення про звільнення позивача з посади директора Підприємства.

Невиконання засновниками відповідача 1 обов`язків, встановлених розділом IV Статуту, щодо участі в управлінні справами Підприємства безпосередньо або через представників у Загальних Зборах Засновників та вирішення питань про обрання або відкликання Директора, порушує право позивача припинити свої повноваження як директора товариства.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яку викладено в ухвалі від 08.02.2023 р. у справі № 127/27466/20 (п. 47) належним та ефективним способом захисту прав та законних інтересів керівника товариства у такому випадку буде вимога припинити такі трудові відносини за рішенням суду. Трудові відносини мають бути припинені саме з дати набрання судовим рішенням законної сили, оскільки констатація ретроспективного припинення трудових відносин певною датою у минулому по суті зводиться до встановлення факту припинення цих правовідносин з відповідної дати без прийняття загальними зборами товариства відповідного рішення.

За наведених обставин, позовна вимога про визнання припиненими трудових відносин підлягає задоволенню.

Решта позовних вимог задоволенню не підлягають.

У матеріалах справи немає доказів існування між позивачем та відповідачем 1 правовідносин з представництва підприємства, які б виникли з інших підстав, аніж призначення його на посаду Директора Загальними Зборами Засновників.

У матеріалах справи немає доказів порушення, невизнання або оспорення прав чи законних інтересів позивача відповідачем 2.

За наведених обставин, підстави для висновку про те, що відповідач 2 порушив права чи охоронювані Законом інтереси позивача, з урахуванням позовних вимог, які сформульовано у заяві від 16.09.2025 р. (том справи 1, а.с. 146-148), відсутні.

Що стосується позовної вимоги про призначення рішенням суду ОСОБА_3 виконуючим обов`язки керівника підприємства, то підстави для задоволення позову в цій частині також відсутні.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 310 ГПК України, якщо суд прийняв рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі, судове рішення підлягає скасуванню.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.09.2023 р. у справі № 127/27466/20, на яку посилається відповідач 2 відсутній висновок про те, що суд наділено правом призначати своїм рішенням виконуючого обов`язки директора юридичної особи.

Як зазначено вище, згідно з п.п. «в» п. 4.8. Статуту відповідача 1 обрання та відкликання Директора належить до виключної компетенції Зборів Засновників. Суд не є органом, який уповноважений обирати директора відповідача 1.

До завдань господарського судочинства, встановлених ст. 2 ГПК України, не належить вирішення питань, віднесених до виключної компетенції Загальних зборів засновників підприємства та здійснення корпоративних прав таких Засновників замість них. Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ГПК України). Законодавством суду не надано повноважень призначати своїм рішенням засновника підприємства виконувачем обов`язків директора, всупереч приписам Статуту цього підприємства.

Позивач не надав суду доказів, які б підтверджували факт наявності у нього повноважень представляти інтереси засновників відповідача 1 з питань обрання Директора Приватного підприємства «Компанія «Оксиген - АБ».

Такий висновок суду відповідає висновкам Північного апеляційного господарського суду, які викладено у його постанові від 02 грудня 2024 р. у справі № 910/3624/24.

На підставі ст. 129 ГПК України судовий у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 231, 236, 238, 240, 241, 242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного підприємста «Компанія «Оксиген-АБ» (79014, м. Львів, вул. Мечнікова, буд. 11, квартира 2, ), до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради (79040, м. Львів, вул. Городоцька, 299, ) задовольнити частково.

Визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та Приватним підприємством «Компанія «Оксиген-АБ» (79014, м. Львів, вул. Мечнікова, буд. 11, квартира 2, ), а ОСОБА_1 звільненим з посади директора за власним бажанням, на підставі ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України.

Стягнути з Приватного підприємства «Компанія «Оксиген-АБ» (79014, м. Львів, вул. Мечнікова, буд. 11, квартира 2, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 3028 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

2. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

3. Рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. На рішення Господарського суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне рішення складено 26.01.2026 р.

Суддя Бортник О.Ю.