УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

22.01.2026Справа № 905/1241/25

Суддя Господарського суду міста Києва Котков О.В., розглянувши матеріали

позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія "Ладіс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзернотрейдинг»

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Донецької області з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія "Ладіс» (далі - ТОВ «Управляюча компанія "Ладіс», позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзернотрейдинг» (далі - ТОВ «Укрзернотрейдинг», відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 28 480,81 грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 08.12.2025 вказаний позов та додані до нього матеріали були направлені за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва за місцезнаходженням відповідача.

Разом з тим, дослідивши надіслані матеріали позову, суд дійшов висновку про те, що позовна заява ТОВ «Управляюча компанія "Ладіс» підлягає поверненню за виключною підсудністю до Господарського суду Донецької області з наступних підстав.

Як вбачається із позовної заяви, предметом спору між ТОВ «Управляюча компанія "Ладіс» та ТОВ «Укрзернотрейдинг» є стягнення заборгованості за послугу з управління багатоквартирним будинком за адресою: Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Марата, 7, у якому знаходиться нежитлове приміщення загальною площею 130,7 кв.м., що належить відповідачу.

Згідно з ч. 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

При цьому виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Указана виключна підсудність встановлена з метою забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи. Зазначені у законі суди можуть здійснити такий розгляд, оскільки в районі їх діяльності знаходиться основна маса доказів.

Наведене узгоджується з тим, що нерухоме майно є особливим об`єктом права власності, оскільки наділене специфічними рисами - сталий зв`язок із землею, особлива цінність, неможливість переміщення без знецінення та зміни її призначення; майнове право на об`єкт нерухомості є складовою частиною такого майна, як об`єкта цивільних прав; виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18, провадження № 12-73 гс 20.

Також у постанові Верховного Суду у справі № 638/1988/17 від 10.04.2019 наголошено, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Згідно з частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на зазначені висновки Верховного Суду та враховуючи, що спір у даній справі виник з приводу нерухомого майна, при цьому позовні вимоги мають явний, очевидний правовий зв`язок із нерухомим майном, відповідно, і позов має розглядатися за місцезнаходженням нерухомого майна.

За змістом ч. 1 ст. 17 ГПКУкраїни якщо справа не підсудна даному господарському суду, матеріали справи надсилаються господарським судом за встановленою підсудністю.

За таких обставин, враховуючи наведені норми процесуального законодавства, Господарський суд міста Києва вважає за необхідне передати позовну заяву ТОВ "Управляюча компанія "Ладіс» з додатками за виключною підсудністю за місцезнаходженням нерухомого майна, а саме - до Господарського суду Донецької області.

Отже, оскільки дана справа не підсудна Господарському суду міста Києва, вона підлягає передачі за встановленою виключною підсудністю до Господарського суду Донецької області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 30, 31, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія "Ладіс» про стягнення заборгованості передати за підсудністю до Господарського суду Донецької області.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та з цього дня може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк.

Суддя Котков О.В.