ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 р. м. Житомир Справа № 906/1465/25

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Тимошенка О.М.

секретар судового засідання: Бура Д.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Кондратюк О.А.

від відповідача: Крижанівський О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Бачинської Альони Миколаївни

до Дочірнього підприємства "Романівський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради

про стягнення 1875711 грн.

Зміст позовних вимог та заперечень.

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 1875711,00 грн., з яких: 1359547,13 грн. боргу за надані послуги по Договорам надання послуг із заготівлі деревини, 405471,80 грн. інфляційних, 110693,05 грн. 3% річних.

У відзиві на позовну заяву відповідач позов не визнав. Закпереченгня грунтую.ться на тому, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження здійснення господарської операції; акти наданих послуг не підписані уповноваженою особою з боку відповідача; до деяких договорів не надано актів наданих послуг; надані акти звірки не є первинними документами та не можуть бути доказом здійснення господарської операції (а.с.242 т.1).

У відповіді на відзив, позивач зазначив, що ним надані усі наявні та необхідні докази на підтвердження надання послуг по договорам; відповідач не заперечив щодо факту надання послуг, їх обсягу чи якості (а.с.8 т.2).

Рух справи

06.11.2025 до суду надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою від 10.11.24 позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з допущеними недоліками в її оформленні та надано строк для їх усунення.

Ухвалою від 14.11.2025 суд відкрив провадження у справі №906/1465/25 та вирішив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження .

01.12.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву від Дочірнього підприємства "Романівський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (а.с.242 т.1).

04.12.2025 до суду надійшла відповідь на відзив від ФОП Бачинської А.М. (а.с.8 т.2).

Ухвалою від 16.12.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 14.01.2026.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою від 14.01.2026 суд змінив назву позивача у справі №906/1465/25 з фізичної особи-підприємця Тарасової Альони Миколаївни на фізичну особу-підприємця Бачинську Альону Миколаївну.

Ухвалою від 14.01.2026 суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 23.01.2026. У зв`язку з повітряною тривогою проголошеня судового рішення призначено на 26.01.2026.

Від відповідача після переходу до стадії ухвалення рішення надійшло клопотання про повернення до стадії розгляду справи по суті. Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання 26.01.2026, суд відмовив у задоволенні клопотання.

Встановлені судом обставини.

Між фізичною особою-підприємцем Тарасовою Альоною Миколаївною (ФОП Бачинської А.М.) (виконавець/позивач) та Дочірнім підприємством "Романівський лісгосп АПК Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (замовник/відповідач) упродовж 2021-2022 років укладено ряд договорів про надання послуг із заготівлі деревини.

Відповідно до умов договорів Виконавець зобов`язувався належним чином та в повному обсязі надавати послуги із заготівлі деревини і догляду за лісовими насадженнями, а Замовник - приймати надані послуги та здійснювати оплату в строк не пізніше ніж протягом 30 календарних днів після завершення всього обсягу робіт.

За умовами договорів , підставою для оплати є Акт здавання-приймання виконаних послуг та Акт приймання на відповідальне збереження лісопродукції.

На виконання умов договорів, позивач надав відповідачу передбачені договорами послуги , що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими печатками Актами про прийняття наданих послуг, які свідчать про те, що станом на 01.01.2022 року надано послуг на 3 774 064,01 грн., протягом 2022 року Замовником було прийнято робіт і послуг на суму 2 198 483,12 грн.

Згідно Актів звірки розрахунків, які підписані сторонами, у 2022 році відповідач оплатив частково послуги: у січні - 150 000,00 грн; у лютому - 570 000,00 грн; у березні - 382 000,00 грн; у квітні - 110 000,00 грн (60 000,00 грн та 50 000,00 грн); у травні - 370 000,00 грн; у червні - 1 000 000,00 грн; у липні - 300 000,00 грн; у серпні - 100 000,00 грн; у жовтні - 100 000,00 грн; у грудні - 70 000,00 грн. Станом на 31.12.2022 року заборгованість Замовника перед Виконавцем становила 2 820 547,13 грн. (а.с.11).

Протягом 2023 року відповідач сплатив 255 000,00 грн, протягом 2024 року - 956 000,00 грн, у 2025 році - 250 000,00 грн (останній платіж датований 01 серпня 2025 року) (а.с.10,11,36).

Таким чином, з урахуванням усіх часткових оплат, станом на 30 вересня 2025 року непогашеною залишається заборгованість замовника у розмірі 1 359 547,13 грн ., що підтверджується підписаним сторонами та скріпленим печатками Актом звірки розрахунків (а.с.10), а саме:

- по Договору №96 від 01 березня 2022 року борг становить 3843,00 грн;

- по Договору №111 від 22 березня 2022 року борг становить 210 973,25 грн;

- по Договору №114 від 22 березня 2022 року борг становить 178 635,96 грн;

- по Договору №137 від 11 квітня 2022 року борг становить 12 287,76 грн;

- по Договору №164 від 06 травня 2022 року борг становить 7 081,80 грн;

- по Договору №165 від 06 травня 2022 року борг становить 15 985,82 грн;

- по Договору №176 від 19 травня 2022 року борг становить 4 776,00 грн;

- по Договору №178 від 20 травня 2022 року борг становить 35 295,26 грн;

- по Договору №180 від 23 травня 2022 року борг становить 75 158,66 грн;

- по Договору №181 від 23 травня 2022 року борг становить 35 524,68 грн;

- по Договору №186 від 25 травня 2022 року борг становить 47 831,40 грн;

- по Договору №201 від 01 червня 2022 року борг становить 11 676,00 грн;

- по Договору №207 від 08 червня 2022 року борг становить 21 993,84 грн;

- по Договору №216 від 16 червня 2022 року борг становить 64 893,23 грн;

- по Договору №229 від 30 червня 2022 року борг становить 6 955,56 грн;

- по Договору №235 від 05 липня 2022 року борг становить 45 857,04 грн;

- по Договору №243 від 08 липня 2022 року борг становить 59 948,04 грн;

- по Договору №259 від 20 липня 2022 року борг становить 41 595,00 грн;

- по Договору №272 від 03 серпня 2022 року борг становить 88 331,76 грн;

- по Договору №273 від 03 серпня 2022 року борг становить 124 575,30 грн;

- по Договору №280 від 05 серпня 2022 року борг становить 53 406,57 грн;

- по Договору №329 від 28 вересня 2022 року борг становить 62 001,48 грн;

- по Договору №332 від 28 вересня 2022 року борг становить 137 131,72 грн;

- по Договору №398 від 28 жовтня 2022 року борг становить 3843, 00 грн.

15.08.25р. позивач надіслав відповідачу претензію про сплату заборгованості, яку відповідач залишив без відповіді та задоволення ( а.с. 216).

Відповідач не заперечив щодо надання послуг позивачем та наявності у нього вказаного боргу по вказаним вище договорам. Відповідач лише зазначив про недостатню кількість поданих доказів на підтвердження заборгованості.

Висновки суду та норми права.

Згідно ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дійсно, акти звірки не є достатнім доказом здійснення господарської операції, однак в сукупності з іншими встановленими обставинами, суд приходить до висновку, що між сторонами відбувались господарські операції, які зафіксовані в актах.

Суд враховує, що у постанові Верховного Суду від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17 та від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18 викладено правову позицію, згідно з якою відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

З огляду на викладене, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості. Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Відповідач контррозрахунку суми боргу не надав.

Натомість надані позивачем підписані сторонами та скріплені печатками сторін Акти звірки по кожному договору та по загальному боргу відповідача перед позивачем, які відображають вартість наданих послуг, реквізити Актів про надання послуг по кожному договору, частково оплату наданих послуг, та надані підписані сторонами Акти виконаних робіт свідчать про визнання відповідачем боргу, який вказаний сторонами в остаточному Акті звірки взаєморозрахунків між сторонами (а.с.10).

Як зазначено в п.7.14 Постанови ВС у складі колегії КГС у справі №910/14371/18, відносно доводів скаржника, викладених у п.5.3 даної постанови, колегія суддів враховує правову позицію, наведену у постановах Верховного Суду від 26.10.2018 у справі №922/4099/17, від 08.05.2019 у справі №910/9078/18, від 21.05.2019 у справі №904/6726/17, від 05.06.2019 у справі №905/1562/18, від 10.06.2019 у справі №911/935/18 та від 11.06.2019 у справі №904/2394/18, згідно з якою, з урахуванням конкретних обставин справи, до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Під терміном "борг", за загальними правилами, слід розуміти грошове зобов`язання строк чи термін виконання якого вже прострочений. Саме тому практика вищих судів вказує на те, що часткове погашення боржником боргу або іншого обов`язку є визнанням цього боргу.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 1359547,13 грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, розмір яких згідно розрахунку позивача становить: 405471,80грн. інфляційних та 110693,05 грн. 3% річних .

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних і 3% річних приходить до висновку, що він складений правильно, тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню в заявленому розмірі.

Розрахунки здійснені судом за допомогою Калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційно-пошукової програми "Ліга: Закон".

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються доказами і підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги задоволенні повністю, судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 129, 236,237, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Романівський лісгосп АПК Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (13001, Житомирська область, Житомирський район, селище Романів, вул.Костельна,9; ) на користь фізичної особи- підприємця Бачинської Альони Миколаївни ( АДРЕСА_1 ; код ІПН НОМЕР_1 ) - 1359547,13 грн. боргу, 405 471,80 грн. інфляційних, 110 693,05 грн. 3% річних, 22508,54грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 26.01.26

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1 - в справу

- сторонам до ЕК