ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 р. м. Ужгород Справа № 907/367/25 (907/1124/25)

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Любомир Вікторович, розглянувши матеріали справи

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, м. Ужгород

до відповідача Комунального некомерційного підприємства "Закарпатська обласна клінічна стоматологічна поліклініка" Закарпатської обласної ради

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача розпорядника майна арбітражного керуючого Боярчукова Сергія Григоровича (адреса вул. Шота Руставелі, 11, 3 поверх м. Київ, 01019 РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення

у межах справи № 907/367/23

за заявою Комунального некомерційного підприємства "Закарпатська обласна клінічна стоматологічна поліклініка" Закарпатської обласної ради, код ЄДРПОУ - 01992201, Закарпатська область. м. Ужгород, набережна Незалежності, буд. 8,

про банкрутство

секретар судового засідання- Райніш Мілан

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Комунального некомерційного підприємства "Закарпатська обласна клінічна стоматологічна поліклініка" Закарпатської обласної ради про стягнення з Комунального некомерційного підприємства "Закарпатська обласна клінічна стоматологічна поліклініка" Закарпатської обласної ради на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області заборгованість з заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених по Списку 1, яка виникла за спірний період в загальній сумі 20 408,59 гри. на р/p№UA8301684/

Ухвалою суду від 02.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 907/367/25 (№ 907/1124/24). постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено судове засідання.

14.10.2025 на адресу суду від арбітражного керуючого Боярчукова Сергія Григоровича надійшла заява (вх. № 02.3.1-02/8956/25) про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, до участі у справі № 907/367/25 (№ 907/1124/24) за позовом ГУ ПФУ в Закарпатській області до Комунального некомерційного підприємства "Закарпатська обласна клінічна стоматологічна поліклініка" про стягнення.

Ухвалою суду від 19.11.2025 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача розпорядника майна арбітражного керуючого Боярчукова Сергія Григоровича (адреса вул. Шота Руставелі, 11, 3 поверх м. Київ, 01019 РНОКПП НОМЕР_1 ).

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

За змістом частин 4 та 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Рішення та постанови ухвалюються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Правова позиція позивача.

Позивач просить суд задоволити позов в повному обсязі, обґрунтовуючи позовні вимоги доданими до матеріалів справи документальними доказами, зокрема стверджує, що відповідач, - КНІІ « 3акарпатська обласна клінічна стоматологічна поліклініка» 30Р, що є платником відповідного збору за місцем своєї реєстрації в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області, не здійснює необхідного відшкодування виплачених громадянам пільгових пенсій. В щомісячних розрахунках адресованих відповідачу надавався поіменний список громадян по Списку № 1, які відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. мають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Зазначає, що фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відшкодуванню Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області за період січень-липень 2025 року по списку 1 становить - 20 408,59 гри.

Станом на день подання цього позову відповідач не сплатив відповідну суму нарахованого зобов`язання, не оскаржив його у встановленому порядку, в результаті чого у нього виникла заборгованість у вказаному розмірі.

Правова позиція відповідача.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, хоча був повідомлений своєчасно та належним чином (згідно з довідкою про доставку електронного листа), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, взявши до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Судом також враховано, що згідно з приписами п. 6.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, судом виконані всі можливі заходи щодо сповіщення відповідача про відкриття провадження та необхідність подання заяв по суті справи.

Відповідно до правової доктрини та ст. 2 та ст. 14 ГПК України суд керується засадами диспозитивності при здійсненні господарського судочинства.

Учасникам справи процесуальний закон покладає тягар доказування на сторони, надаючи їм право виявляти процесуальну активність та ініціативу у розвитку процесу для досягнення мети правосуддя.

Кожна сторона справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, яких суд вважає достатніми для ухвалення судового рішення.

Суд виходить з презумпції правомірності правочину на підставі якого виникли правовідносини та обставин, оскільки відповідач, не зважаючи на вимоги господарського суду, без поважних причин відзиву не подав та не заперечив обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Відповідач згідно правил ст. 165 ГПК України позбавляється права заперечувати проти таких обставини під час розгляду справи по суті.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

Комунальне некомерційне підприємство "Закарпатська обласна клінічна стоматологічна поліклініка" Закарпатської обласної ради є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», а також платником страхових внесків відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З матеріалів справи вбачається, що громадянка ОСОБА_1 - працювала на Комунальному некомерційному підприємстві "Закарпатська обласна клінічна стоматологічна поліклініка" Закарпатської обласної ради в шкідливих умовах праці повний робочий день по списку № 1 відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991р. - вказані обставини роботи в шкідливих умовах та призначення пільгової пенсії підтверджуються документально, в пенсійній справі ОСОБА_1 містяться виписки з трудової книжки, пільгові довідки видані КНП «Закарпатська обласна клінічна стоматологічна поліклініка» ЗОР , документи про проведену атестацію робочих місць, розпорядження органу ПФУ про призначення пільгової пенсії.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до пункту 6.4 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України" від 19.12.2003р. №21-І, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надсилало розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне страхування".

Вказані розрахунки направлялись на адресу відповідача, доказом про одержання таких слугують наявні в матеріалах справи копії рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, доказів оскарження розрахунків матеріали справи не містять.

За спірний період січень-липень 2025 року, згідно розрахунків сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які надсилаються щомісяця на адресу відповідача підлягало відшкодуванню Пенсійному фонду по списку 1 - 20 408,59 грн.

На час розгляду даної справи, відповідач правом подати відзив не скористався, заборгованість не сплатив, не спростовував належним та допустимими доказами доводи позову та не подав суду доказів оскарження рішень чи дій пенсійного органу, що безпідставності формування такої заборгованості.

Заборгованість щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період січень-липень 2025 року складає 20 408,59 грн.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ.

Пунктом 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058 від 09.07.2003 року, встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частин другої і третьої статі 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком ,відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком;

за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статі 291 Податкового кодексу України) та відповідно до статі 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та після цієї дати відповідно до пунктів 2-8 частини другої статі 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.

У разі недостатності зазначених коштів фінансування суми, якої не вистачає для повного покриття витрат на виплату та доставку таких пенсій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України (пункт 2 розділу XV із змінами, внесеними згідно із Законами № 2613-IV від 31.05.2005, № 107-VI від 28.12.2007, № 614-VІІІ від 15.07.2015; в редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017).

Порядок відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначено в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 N 21-1) та зареєстрована в Міністерстві, юстиції України 16.01.24 за N 64/8663. Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та ), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. Відповідний обов`язок підприємств (платників збору) відшкодовувати Пенсійному фонду витрати на виплату та доставку пільгових пенсій передбачається і чинними нормами Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" (400/97-ВР).

Ці витрати відшкодовують підприємства незалежно від форм власності та господарювання. Якщо особа має стаж, що дає право на призначення цих пенсій на кількох підприємствах, витрати покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи.

Відповідно до розділу 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України; відповідачу надсилались відповідні повідомлення в яких вказувалась підстава для нарахування зобов`язання, сума нарахованого° органом Пенсійного фонду зобов`язання та окремо його розрахунок, а також порядок сплати виставлених сум збору.

За спірний період січень-липень 2025 року, згідно розрахунків сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які надсилаються щомісяця на адресу відповідача підлягало відшкодуванню Пенсійному фонду по списку 1 - 20 408,59 грн.

Таким чином, заборгованість Відповідача перед Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених по Списку 1, яка виникла за спірний період в загальній сумі 20 408,59 гри.

З огляду на встановлені обставини справи, враховуючи законодавчі вимоги, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позивач діє у межах своєї компетенції та відповідно до норм діючого законодавства, що ним доведено у межах даної справи належними та допустимими доказами, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Крім того, ненадходження вказаної суми до бюджету Пенсійного фонду перешкоджає виконанню одного з основних завдань Фонду - забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених для повного та своєчасного фінансування виплати пенсій.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, розглянувши спір на підставі наявних в матеріалах справи доказів, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами підлягають до задоволення в заявленому обсязі.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, на відповідача покладається 3 028,00 гривень витрат на оплату судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 11, 13, 14, 73 - 79,86,129,210,220, 233, 236, 237, 238,240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Закарпатська обласна клінічна стоматологічна поліклініка" Закарпатської обласної ради, код ЄДРПОУ - 01992201, Закарпатська область. м. Ужгород, набережна Незалежності, буд. 8, на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Україна, Закарпатська обл., місто Ужгород, площа Народна, будинок, 4, ) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених по Списку 1 в сумі 20 408,59 грн також 3 028,00 грн витрат позивача з оплати судового збору за подання позовної заяви.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

Повний текст судового рішення складено 21.01.2026

СУДДЯ Любомир АНДРЕЙЧУК