ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2026 Справа № 914/1935/25

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва за участю секретаря судового засідання Анни Сніжани Дудяк, розглянув матеріали справи

за позовом: Львівської міської ради, м. Львів,

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Капітал - Буд», м.Львів,

відповідача 2: Приватного підприємства «Модель», м. Львів,

предмет позову: солідарне стягнення 2 206 168, 98 грн,

підстава позову: несплата пайових внесків на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури,

за участю представників:

позивача: не з`явився,

відповідача 1: не з`явився,

відповідача 2: не з`явився.

ПРОЦЕС

1.1. До Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Капітал - Буд», Приватного підприємства «Модель» про стягнення 2 206 168, 98 грн.

1.2. Ухвалою суду від 25.06.2025 позовну заяву залишено без руху, а ухвалою від 07.07.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 06.08.2025.

1.3. Хід розгляду справи відображено в попередніх ухвалах суду, а також протоколах судових засідань. Зокрема, у судовому засіданні 10.09.2025 суд продовжив строк підготовчого провадження, а 19.11.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 03.12.2025.

1.4. Відводів складу суду не заявлено.

1.5. У судовому засіданні 07.01.2026 за участю представників учасників справи суд розглянув справу по суті та оголосив перерву в судовому засіданні для ухвалення та проголошення рішення.

1.6. Судове засідання 14.01.2026 не відбулося у зв`язку з відключенням електроенергії Приватним акціонерним товариством «Львівобленерго» згідно з графіком погодинних відключень відповідності до розпорядження Національної енергетичної компанії «Укренерго» через значний дефіцит потужності протягом доби у Львові та області (черга у графіку погодинних відключень 4.1). 15.01.2026 суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

2. СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН

2.1. Позивач зазначає, що відповідачі є замовниками об`єкта будівництва, прийнятого в експлуатацію 17.03.2022. Однак відповідачі не звертались до органу місцевого самоврядування у м. Львові із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, не подавали документів, що підтверджують вартість будівництва об`єкта та техніко-економічні показники об`єкта. Права органу місцевого самоврядування на отримання коштів на розвиток інфраструктури населеного пункту є порушеними і в органу місцевого самоврядування виникає право вимагати стягнення коштів, обов`язок сплати яких був встановлений законом. Тому позивач просить суд стягнути з відповідачів безпідставно збережені кошти в сумі 2 206 168, 98 грн, з яких: сума основного боргу (пайового внеску) 1 433 120, 00 грн, інфляційних втрат 636 647, 37 грн та 3% річних 136 401, 61 грн.

2.2. Відповідач 1 подав відзив на позовну заяву, у якому визнав наявність обов`язку зі сплати коштів пайової участі, однак зазначив, що не згідний з розрахунком пайової участі, здійсненим позивачем.

2.3. На переконання відповідача 1 такий розрахунок згідно із законодавчо встановленим порядком мав бути здійснений на момент початку будівництва (станом на грудень 2020 року) і відповідно до контррозрахунку відповідача 1 становить 1 184 962, 25 грн. Такий розрахунок відповідач 1 здійснив на підставі показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затвердженими Міністерством розвитку громад та територій України станом на грудень 2020 року (наказ № 311 від 16.12.2020, розмір показника 13 160,00 грн/м). Відповідно основний борг відповідача 1 становить 1 184 962, 25 грн, розмір інфляційних втрат - 548 653, 88 грн, 3 % річних - 112 782, 43 грн.

2.4. Окрім того, відповідач 1 зазначив про відсутність солідарного обов`язку у відповідачів сплатити кошти пайової участі, оскільки умовами укладеного між відповідачами інвестиційного договору такий обов`язок покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Захід Капітал - Буд».

2.5. Відповідач 2 у відзиві на позовну заяву повідомив, що між відповідачами укладено інвестиційний договір будівництва об`єкта нерухомості, згідно з умовами якого обов`язок оплати пайового внеску на розвиток інженерно транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова покладено на Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Капітал - Буд». Отже позовні вимоги, заявлені до відповідача 2 не підлягають задоволенню.

3. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Рішенням Львівської міської ради № 451 від 10.05.2019 затверджено відповідачам містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на будівництво Товариством з обмеженою відповідальністю «Захід Капітал - Буд», Приватним підприємством «Модель» комплексу туристичної інфраструктури з закладом громадського харчування, офісами та готельними номерами на вул. Щирецькій, 36 у м. Львові.

3.2. Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові 01.11.2019 видала дозвіл на виконання будівельних робіт № 8177261.

3.3. Відповідно до акта готовності об`єкта до експлуатації від 22.02.2022 на об`єкті будівництва за адресою ву. Щирецька, 36, м. Львів, Львівська обл., виконано будівельні роботи в строк з грудня 2020 по лютий 2022 року. У розділі 12 зазначено, що кошти пайової участі у розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту не сплачуються відповідно до п. 13 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні». У п. 11 акта визначено вартість основних фондів, які приймаються в експлуатацію 35 828 000, 00 грн.

3.4. Надалі, 17.03.2022, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові видала Сертифікат про відповідність закінченого будівництва об`єкта (черги, окремого пускового комплексу) проектній документації та його готовність до експлуатації №ЛВ63.

3.5. Департамент економічного розвитку Львівської міської ради здійснив розрахунок пайового внеску із урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, що визначено у акті про готовність до експлуатації об`єкта 35 828, 00 тис. грн із застосуванням відсоткової ставки 4%.

3.6. Відповідно отримано розмір пайового внеску в сумі 1 433 120, 00 грн. На суму основного боргу позивач нарахував 636 647, 37 грн інфляційних втрат та 136 401, 61 грн 3 % річних.

3.7. Відповідач 1 долучив до справи інвестиційний договір будівництва об`єкта нерухомості від 04.10.2018, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Захід Капітал - Буд» та Приватним підприємством «Модель», предметом якого є взаємовідносини сторін щодо будівництва об`єкта, введення в експлуатацію об`єкта будівництва, а також реєстрації майнових прав на об`єкт будівництва (офісний центр з закладом громадського харчування та готельними номерами на вул. Щирецькій, 36 у м. Львові).

3.8. У п. 2.1.19. інвестиційного договору обов`язок здійснити сплату пайового внеску на розвиток інженерно транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Захід Капітал - Буд».

4. ВИСНОВКИ СУДУ ЩОДО СУТІ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

4.1. Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представників сторін у судових засіданнях, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, з огляду на таке.

4.2. Із 01.01.2020 набули чинності норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», якими з 01.01.2020 було виключено статтю 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка регулювала пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту.

4.3. Проте, відповідно до розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом) для нежитлових будівель та споруд - 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта; замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва; пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію.

4.4. Верховний Суд у постанові від 20.03.2025 у справі № 903/601/24 у подібних правовідносинах вказав, що якщо замовниками зазначених об`єктів будівництва не буде дотримано передбаченого Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» обов`язку щодо перерахування до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (пайової участі) саме до дати прийняття таких об`єктів в експлуатацію, то, враховуючи викладені у постанові від 14.12.2021 зі справи № 643/21744/19 висновки Великої Палати Верховного Суду, належним та ефективним способом захисту є звернення в подальшому органів місцевого самоврядування з позовом до замовників будівництва про стягнення безпідставно збережених грошових коштів пайової участі на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України. Така позиція підтримана Верховним Судом, зокрема, у постановах від 20.07.2022 у справі № 910/9548/21, 13.12.2022 у справі № 910/21307/21, від 07.09.2023 у справі № 916/2709/22, від 23.05.2024 у справі № 915/149/23.

4.5. Прийняття об`єкта в експлуатацію є строком, з якого вважається, що забудовник порушує зазначені зобов`язання.

4.6. Обов`язок замовника будівництва щодо звернення у 2020 році до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва виникає:

a. для об`єктів, будівництво яких розпочато у попередні роки, якщо станом на 01.01.2020 вони не введені в експлуатацію і договори про сплату пайової участі не були укладені, - протягом 10 робочих днів після 01.01.2020;

b. для об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році, - протягом 10 робочих днів після початку такого будівництва. Аналогічні правові висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 643/21744/19 та постановах Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 910/9548/21, від 07.09.2023 у справі № 916/2709/22.

4.7. У постановах від 07.09.2023 у справі № 916/2709/22 та від 15.08.2024 у справі №914/2145/23 Верховний Суд зазначив, що відсутність звернення замовника будівництва з відповідною заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва на виконання вимог підпункту 3 абз.2 пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" та ненадання ним передбачених цією нормою документів, не є перешкодою для самостійного визначення органом місцевого самоврядування розміру пайової участі на підставі наявних у нього документів із доведенням під час розгляду справи їх обґрунтованості.

4.8. Відносини щодо повернення безпідставно збережених грошових коштів є кондикційними, в яких вина не має значення, важливим є лише факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, замовник будівництва, який без достатньої правової підстави за рахунок власника земельних ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити у вигляді пайового внеску у розвиток інфраструктури населеного пункту, зобов`язаний повернути ці кошти органу місцевого самоврядування на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.

4.9. Такий підхід до вирішення спорів такої категорії є усталеним, адже і раніше Верховний Суд стверджував, що законодавцем під час внесення змін до Закону (шляхом виключення статті 40 вказаного Закону на підставі Закону № 132-IX) було чітко встановлено, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту у визначеному розмірі та порядку (постанова від 03.12.2022 у cправі № 910/21307/21).

4.10. Тож враховуючи вимоги підпунктів 3, 4 абзацу другого пункту 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 132-IX, замовник будівництва мав обов`язок протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, а також сплатити пайову участь грошовими коштами до прийняття цього об`єкта в експлуатацію.

4.11. Системний аналіз зазначених норм та обставин дає підстави для висновку, що обов`язок замовника будівництва щодо звернення у 2020 році до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва виникає:

-для об`єктів, будівництво яких розпочато у попередні роки, якщо станом на 01.01.2020 вони не введені в експлуатацію і договори про сплату пайової участі не були укладені, - протягом 10 робочих днів після 01.01.2020;

-для об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році, - протягом 10 робочих днів після початку такого будівництва.

4.12. Наведене свідчить про те, що норми абзацу першого та другого пункту 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 132-IX не перебувають у взаємозв`язку та не є взаємодоповнюючими. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 910/9548/21.

4.13. Відповідно до встановлених та не спірних обставин відповідачі не звертались до органу місцевого самоврядування для отримання розрахунку пайового внеску по спірному об`єкту будівництва. Тобто відповідачі не виконали такого обов`язку, що не звільняє замовників будівництва від виникнення при здачі в експлуатацію будинків наступного обов`язку сплати пайового внеску.

4.14. Перевіряючи розрахунок пайового внеску, суд зазначає, що базовою сумою для розрахунку позивач визначив 35 828 000, 00 грн, що є вартістю основних фондів, які приймаються в експлуатацію, як визначено у п. 11 акта готовності об`єкта до експлуатації.

4.15. Натомість відповідач 1 зауважує, що для обрахунку мають враховуватись офіційні показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затвердженими Міністерством розвитку громад та територій України на грудень 2020 року 13 160, 00 грн/м2 для м. Львова, на лютий 2022 року 15 916, 00 грн/м2.

4.16. Відповідач 1 вважає, що має здійснюватися пропорційне коригування за формулою: коригована вартість = фактична вартість (показник грудень 2020 / показник лютий 2022), тобто коригована вартість 35 828 000, 00 грн ? (13 160/15 916) ? 29 624 056, 30 грн.

4.17. Аналізуючи вказане та позицію відповідача 1 про те, що потрібно застосовати показники опосередкованої вартості спорудження житла, суд зазначає, що такий підхід є неправильним.

4.18. Суд наголошує, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» визначено різний підхід для визначення розміру пайової участі для нежитлових будівель та споруд (4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта) та для житлових будинків (2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування).

4.19. Суду відомо про позицію Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, що викладена, зокрема в постанові від 11.12.2025 у справі № 916/1339/25 та від 11.11.2025 у справі № 903/314/25, а також Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 22.09.2021 у справі № 904/2258/20 про те, що пайовий внесок замовника у створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту має розраховуватися саме на підставі нормативно-правових актів, чинних на момент виникнення у замовника будівництва обов`язку щодо сплати пайового внеску, а не на той момент, коли орган місцевого самоврядування дізнався про його несплату замовником, оскільки одночасно з прийняттям об`єкта в експлуатацію відповідно до частини 2 статті 331 Цивільного кодексу України забудовник стає власником забудованого об`єкта, а відтак правовідносини забудови земельної ділянки припиняються.

4.20. Натомість суд наголошує, що показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, що визначаються Міністерством розвитку громад, територій та інфраструктури України не підлягають застосуванню при визначенні розміру пайової участі для нежитлових будівель та споруд.

4.21. Відповідно до акта готовності об`єкта до експлуатації код спорудженого відповідачами об`єкта згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000: 1220.9 Будівлі для конторських та адміністративних цілей. У розділі 6.1. акта не визначено розмір площ квартир (житлового будинку).

4.22. Отже базою для розрахунку пайового внеску для нежитлових будівель та споруд є загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта. Однак здійснюючи контррозрахунок відповідач 1 не повідомив суд про інший розмір кошторисної вартості будівництва за затвердженою проектною документацією на будівництво станом на грудень 2020 року, окрім того, що визначено у акті готовності об`єкта до експлуатації.

4.23. З огляду на викладені вищі мотиви суд погоджується зі здійсненим позивачем розрахунком пайового внеску в розмірі 1 433 120, 00 грн по об`єкту, що був введений в експлуатацію 17.03.2022. Такі кошти підлягають стягненню на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

4.24. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

4.25. Послідовним та усталеним в судовій практиці є підхід, що приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Тому позивач має право нараховувати 3 % річних та інфляційні втрати на суму прострочених грошових коштів.

4.26. На суму 1 433 120, 00 грн позивач нарахував інфляційні втрати та 3 % річних за період з часу введення об`єкта в експлуатацію з 18.03.2022 до 19.05.2025 і суми таких становлять 136 401, 61 грн 3 % річних та 636 647, 37 грн інфляційних втрат. Здійснивши перевірку такого розрахунку, суд зазначає, що періоди визначені правильно і суми пораховано також правильно. Зокрема, суд отримав розмір інфляційного збільшення в сумі 663 554,35 грн, що є більшим від заявленого позивачем. Суд не має підстав виходити за межі заявлених позовних вимог, тому задоволенню підлягають суми, визначені позивачем: 136 401, 61 грн 3 % річних та 636 647, 37 грн.

4.27. Водночас суд зазначає, що вимога про стягнення боргу заявлена до двох відповідачів, тобто є солідарною.

4.28. За змістом частини 2 статті 510 Цивільно кодексу України у зобов`язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб.

4.29. Загальне правило виконання зобов`язання при множинності осіб у ньому передбачено статтею 540 Цивільно кодексу України.

4.30. Так, згідно норм вказаної статті якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

4.31. Водночас, відповідно до статті 541 Цивільно кодексу України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

4.32. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (частина 1 статті 543 Цивільно кодексу України).

4.33. В ході розгляду справи відповідач 2 долучив до справи укладений між відповідачами інвестиційний договір, у якому обов`язок здійснити сплату пайового внеску на розвиток інженерно транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Захід Капітал Буд».

4.34. Відповідач 1 визнав наявність обов`язку зі сплати коштів пайової участі, про недійсність інвестиційного договору суд не повідомив, підтвердив відсутність відповідного обов`язку у відповідача 2.

4.35.Отже відсутні підстави для стягнення боргу зі сплати пайового внеску на розвиток інженерно транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова із Приватного підприємства «Модель». Водночас заявлені позовні вимоги в частини стягнення коштів пайової участі, інфляційних нарахувань на суму боргу та 3 % річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

4.36. Здійснюючи розподіл судових витрат, суд зазначає, що сплачений прокуратурою судовий збір підлягає відшкодуванню відповідачем 1 відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 221, 231, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Капітал - Буд» (ідентифікаційний код юридичної особи 42394931, 79071, Львівська обл., місто Львів, вулиця Щирецька, будинок 36) на користь Львівської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи 04055896, 79008, Львівська обл., місто Львів, площа Ринок, будинок 1) 1 433 120, 00 грн боргу, 636 647, 37 грн інфляційних втрат, 136 401, 61 грн 3 % річних та 33 092, 54 грн в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

3. В задоволенні позовних вимог, заявлених до Приватного підприємства «Модель», відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення буде складене 19.01.2026.

Суддя Матвіїв Р.І.