ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2026м. ДніпроСправа № 904/6136/25
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стілмаг", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", м. Дніпро

про стягнення 1 291 776,42грн

та

за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стілмаг", м. Дніпро

про стягнення 81 422,55грн

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Большакова А.О.

Представники:

Від позивача за первісним (відповідача за зустрічним): Бедрінець А.І., адвокат, ордер серії АЕ №1398302 від 20.06.2025

Від відповідача за первісним (позивача за зустрічним): Кириченко Є.В., адвокат, ордер серії АЕ №1249300 від 21.02.2024

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Стілмаг" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" заборгованість у розмірі 1 291 776,42грн, з яких:

- основний борг у розмірі 1 184 323,33грн;

- пеня у розмірі 27 834,34грн;

- 3 % річних у розмірі 22 871,56грн;

- інфляційні втрати у розмірі 56 747,19грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про закупівлю №24264 від 03 жовтня 2024 року в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, вказує, що строк оплати за поставлений товар не настав, оскільки в рахунках на оплату та деяких видаткових накладних відсутній код товару згідно УКТ ЗЕД; позивачем не надано до суду товарно-транспортних накладних та доказів реєстрації податкових накладних, а також передачі документів щодо якості на товар, що суперечить пункту 4.2 договору. Вимоги позивача про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат вважає необґрунтованими, посилається на п. 11.1 договору, згідно якого сторони дійшли згоди про те, що прострочені замовником грошові зобов`язання повинні виконуватися без урахування індексу інфляції та трьох відсотків річних та прирівняли розмір процентів та інфляції до нуля відсотків. З розрахунку позивача є незрозумілим походження сум на які здійснюються нарахування та з чого такі суми складаються, а також відсутнє обґрунтування періоду за який здійснюються відповідні нарахування.

У відповіді на відзив позивач не погоджується із запереченнями відповідача. Жодних актів, інших листів, вимог, претензій щодо відсутності будь-яких документів, в тому числі щодо неналежного оформлення тих чи інших документів, які стосувались поставки товару відповідачем не складались та не пред`являлись позивачу. Не зазначення коду УКТ ЗЕД не завадило відповідачу здійснювати приймання товарів за відповідними супроводжувальними документами та частково сплачувати за поставлений та прийнятий товар, згідно рахунків позивача. Позивач неодноразово звертався до відповідача з листами та вимогами щодо оплати наявної заборгованості. Відповідач, в свою чергу, не виставляв жодних вимог, актів або претензій стосовно невідповідності документів необхідних для оплати, не повідомляв про відстрочення свого зобов`язання стосовно оплати, при цьому здійснював часткову оплату за отриманий товар. Положення ст. 625 ЦК України щодо нарахування інфляційних втрат та відсотків річних на суму простроченого грошового зобов`язання, мають імперативний характер та не можуть бути змінені сторонами договору. Дана норма лише передбачає право сторін на встановлення іншого розміру відсотків річних, але не передбачає можливість звільнення від їх сплати, чим по суті є встановлення в договорі, що прострочені замовником грошові зобов`язання виконуватимуться без урахування індексу інфляції та трьох відсотків річних.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач вказує, що зважаючи на відсутність законодавчої заборони на встановлення та внесення сторонами договору додаткових реквізитів до первинних документів, а також враховуючи положення ст. 629 ЦК України, зазначення в рахунку-фактурі, видатковій накладній, товарно- транспортній накладній, податковій накладній коду товару згідно УКТ ЗЕД, є обов`язковим та має безпосередній вплив на виникнення обов`язку ПрАТ "ДТРЗ" з оплати поставленого товару.

Відповідач подав письмові пояснення, у яких зазначає про неправильний розрахунок пені, оскільки позивачем у деяких періодах не враховано, що строк оплати припадає на вихідний день, а тому строк оплати настає у перший робочий день, відповідно прострочка виникає з наступного дня.

Позивач подав заперечення на пояснення щодо розрахунку, вважає, що наданий разом з позовом розрахунок пені є правильним, а тому наполягає на задоволенні позовних вимог.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2025 справу №904/6136/25 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою суду від 03.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 24.11.2025.

17 листопада 2025 року до Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі надійшла зустрічна позовна заява Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стілмаг" пеню у розмірі 29 178,94грн, штраф за не поставку товару в строк та поставку товару не в повному обсязі у розмірі 37 343,34 грн, штраф за поставку товару неналежної якості у розмірі 14 900,27 грн.

Відповідач визнає вимоги зустрічної позовної заяви частково в сумі 20 498,42грн, в іншій частині вважає позовні вимоги зустрічного позову недоведеними, необґрунтованими та безпідставними. ТОВ "Стілмаг" виконало взяті на себе зобов`язання у відповідності до умов договору в межах замовленого ПАТ "ДТРЗ" товару, нарахування штрафних санкцій за не поставку товару в даному випадку є безпідставним.

У відповіді на відзив позивач не погоджується із запереченнями відповідача.

Позивач надав до суду заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 20.11.2025 прийнято зустрічний позов до розгляду разом із первісним позовом та призначено його розгляд у судове засідання на 24.11.2025.

З 24.11.2025 підготовче засідання відкладено на 24.12.2025.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2025 закрито підготовче провадження у справі; справу призначено до судового розгляду по суті на 22.01.2026.

У судовому засіданні 22.01.2026 проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу уповноваженої особи щодо прийняття рішення за результатами розгляду пропозицій учасників №283 від 27.09.2024/02.10.2024, електронна закупівля № UA-2024-09-10-009703-а, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Стілмаг" (постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (замовник) укладено договір про закупівлю № 24264 від 03 жовтня 2024 року.

Відповідно п. 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити (передати) у власність замовника товар найменування, марка й кількість якого вказується в специфікації (додаток №1), яка є невід`ємною частиною договору, на умовах, що викладені у цьому договорі.

Загальна сума (ціна) договору складає: 6296874,60грн, в т. ч. 20% ПДВ 1049479,10грн (п. 3.1. договору).

Відповідно до п. 4.1. договору розрахунки провадяться у безготівковій формі на рахунок постачальника, вказаний в договорі, в національній валюті України - гривні.

Замовник здійснює оплату поставленого товару з відтермінуванням 30 календарних днів з дати поставки товару та на підставі отриманого від постачальника оригіналу рахунку, але не раніше реєстрації податкової накладної, при умові своєчасного надання постачальником належним чином оформлених рахунку - фактури, видаткової накладної, товарно-транспортної накладної, документів щодо якості на товар. У документах, а саме: рахунку-фактурі, видатковій накладній, товарно-транспортній накладній, податковій накладній зазначається код товару згідно УКТЗЕД (п. 4.2. договору).

Відповідно до п. 5.1. договору поставка товару здійснюється не пізніше 5 календарних днів з дати отримання постачальником письмової заявки замовника (за допомогою факсимільного зв`язку, телеграмою, або шляхом передачі на е-mail пошту постачальника, яка зазначена в розділі 15 договору). Кількість та асортимент партії товару визначається в заявці замовника.

Згідно п. 5.2. договору передача товару замовнику здійснюється за видатковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість партії товару, що постачається. На загальну вартість товару нараховується ПДВ за ставкою, встановленою чинним законодавством України. Разом з видатковою накладною постачальник зобов`язується надати замовнику 1 (один) екземпляр товарно-транспортної накладної, документи, визначені п. 2.2 договору, та за необхідності документи, визначені п. 6.3.6. даного договору.

У разі порушення строків оплати, замовник сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,01% від несвоєчасно оплаченої суми за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня (п. 7.5. договору).

Згідно з п. 11.1. сторони погодилися, що текст договору, будь-які матеріали, інформація та відомості, які стосуються договору, є конфіденційними і не можуть передаватися третім особам без попередньої письмової згоди іншої сторони договору, крім випадків, коли таке передавання пов`язане з одержанням офіційних дозволів, документів для виконання договору або оплати податків, інших обов`язкових платежів, а також у випадках, передбачених чинним законодавством, яке регулює зобов`язання сторін договору. Сторони домовилися, що прострочені замовником грошові зобов`язання, передбачені даним договором, повинні виконуватися без урахування індексу інфляції та трьох відсотків річних, тобто розмір процентів та інфляція прирівнюється до нуля відсотків.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2024 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 10.1. договору).

Також сторонами було підписано додаток 1 до договору про закупівлю специфікацію №1 від 23.11.2023, у якій зазначено найменування товару, технічні характеристики, виробника, кількість та ціну товару, поставка якого є предметом договору.

11.10.2024 між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду №1 до договору про закупівлю від 03.10.2024, згідно якої домовились: прийняти до виконання специфікацію №2 на загальну суму 6 282 375,78грн (з ПДВ); виклали п.3.1. договору в новій редакції: загальна сума (ціна) договору складає: 6296782,50грн, в т. ч. 20% ПДВ 1049463,75грн.

Додатковою угодою №2 від 12.12.2024 сторони продовжили строк дії договору до 31.03.2025 (а.с.83 том 1).

Додатковою угодою № 3 від 04.03.2025 до договору про закупівлю сторони внесли зміни до договору, зокрема, виклали п.3.1. у новій редакції: загальна сума (ціна) договору складає: 62282113,97грн, в т. ч. 20% ПДВ 1047019,00грн.

На виконання умов договору постачальник здійснив поставку, а покупець отримав та прийняв товар на загальну суму 4038868,95грн за видатковими накладними:

№399 від 03.10.2024 на суму 14 406,72 грн; №408 від 11.10.2024 на суму 472 215,97 грн;

№409 від 11.10.2024 на суму 72 705,60 грн; №417 від 11.10.2024 на суму 57626,88 грн;

№444 від 28.10.2024 на суму 202 843,98 грн; №471 від 07.11.2024 на суму 186 283,36 грн;

№489 від 15.11.2024 на суму 310 354,40 грн; №488 від 15.11.2024 на суму 145 507,88 грн;

№520 від 05.12.2024 на суму 183 018,54 грн; №545 від 13.12.2024 на суму 17 107,98 грн;

№13 від 13.01.2025 на суму 228 221,54 грн; №76 від 12.02.2025 на суму 14 766,89 грн;

№91 від 14.02.2025 на суму 420 439,42 грн; №116 від 07.03.2025 на суму 393 657,00 грн;

№139 від 25.03.2025 на суму 116 263,98 грн; №140 від 25.03.2025 на суму 1 203 448,81 грн (а.с.12-20 том 1).

Видаткові накладні підписані зі сторони позивача та відповідача та скріплені печаткою позивача. Поставка товару та наявність заборгованості підтверджується актом звірки взаємних розрахунків за період 03.10.2024-11.08.2025.

Позивачем були виставлені відповідачу рахунки на оплату: №1017 від 03.10.2024, №1023 від 11.10.2024, №1035 від 11.10.2024, №1061 від 11.10.2024, №1113 від 28.10.2024, №1154 від 07.11.2024, №1200 від 15.11.2024, №1181 від 15.11.2024, №1234 від 05.12.2024, №1279 від 13.12.2024, №30 від 13.01.2025, №163 від 12.02.2025, №168 від 14.02.2025, №236 від 07.03.2025, №293 від 25.03.2025, №289 від 25.03.2025 (а.с.22-29 том 1).

Указані рахунки не містять в собі зазначення коду товару згідно УКТ ЗЕД, проте в кожному рахунку є посилання на номер та дату договору, найменування товару, його кількість та вартість.

За поставлений товар Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" сплатило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стілмаг" грошові кошти в сумі 2 854 545,62 грн, що підтверджується платіжними інструкціями:

№ 4736 від 21.11.2024 на суму 333 176,46 грн; № 5204 від 17.12.2024 на суму 202 843,98 грн;

№ 5205 від 17.12.2024 на суму 57 626,88 грн; № 5206 від 17.12.2024 на суму 72 705,60 грн;

№ 5523 від 20.12.2024 на суму 186 283,26 грн; № 5522 від 30.12.2024 на суму 310 354,40 грн;

№ 5521 від 30.12.2024 на суму 145 507,88 грн; № 5566 від 30.12.2024 на суму 220 165,80 грн;

№ 322 від 18.02.2025 на суму 17 107,98 грн; № 312 від 18.02.2025 на суму 177 163,20 грн;

№ 668 від 21.02.2025 на суму 228 221,54 грн; № 1195 від 31.03.2025 на суму 14766,89 грн;

№ 1196 від 31.03.2025 на суму 420 439,42 грн; № 1823 від 08.05.2025 на суму 393 657,00 грн;

№ 2087 від 23.05.2025 на суму 116 263,98 грн (а.с.30-37 том 1);

та видатковими накладними на повернення товару від 14.10.2024 на суму 55375,84 грн; від 15.04.2025 на суму 19125,48 грн (а.с.20, 38 том 1).

Заборгованість ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Стілмаг" становить 1184323,33грн (4038868,95 грн - 2854545,62 грн).

19.08.2025 та 02.09.2025 ТОВ "Стілмаг" направило на адресу ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" вимогу №01/08-25 від 19.09.2025 сплатити заборгованість в сумі 1184323,33 грн, вимога позивача залишена без задоволення.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням зобов`язань за договором в частині оплати поставленого товару, позивач просить стягнути основний борг у розмірі 1 184 323,33 грн; пеню у розмірі 27 834,34 грн; 3 % річних у розмірі 22 871,56 грн та інфляційні втрати у розмірі 56 747,19 грн.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач подав зустрічний позов про стягнення з позивача на свою користь пеню у розмірі 29 178,94 грн, штраф за не поставку товару в строк та поставку товару не в повному обсязі у розмірі 37 343,34 грн, штраф за поставку товару неналежної якості у розмірі 14 900,27 грн.

Наведене і є причиною спору.

Предметом доказування у даній справі є: встановлення обставин укладення договору поставки, строк дії договору, умови поставки товару, строк та порядок оплати за товар, наявність прострочки щодо оплати, періоди прострочення оплати, наявність підстав для застосування відповідальності за порушення зобов`язань за договором щодо своєчасної та повної оплати вартості поставленого товару.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 625, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Судом встановлено, що між сторонами, внаслідок укладання договору поставки виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань відповідно до статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статей 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, а згідно з нормами статті 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу (частини 1, 2).

За частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У встановлений договором строк - 30 календарних днів з моменту поставки товару на склад покупця (п.4.2. договору) відповідач свої зобов`язання з оплати поставленого товару не виконав.

Строк оплати за поставлений товар настав:

за видатковою накладною №399 від 03.10.2024 на суму 14 406,72грн - 04.11.2024 (02.11.2024 - вихідний);

за видатковою накладною №408 від 11.10.2024 на суму 472 215,97грн - 11.11.2024 (10.11.2024 - вихідний);

за видатковою накладною №409 від 11.10.2024 на суму 72 705,60грн - 11.11.2024 (10.11.2024 - вихідний);

за видатковою накладною №417 від 11.10.2024 на суму 57626,88грн - 11.11.2024 (10.11.2024 - вихідний);

за видатковою накладною №444 від 28.10.2024 на суму 202 843,98грн - 27.11.2024;

за видатковою накладною №471 від 07.11.2024 на суму 186 283,36грн - 09.12.2024; (07.12.2024 - вихідний)

за видатковою накладною №489 від 15.11.2024 на суму 310 354,40грн - 16.12.2024; (15.12.2024 - вихідний)

за видатковою накладною №488 від 15.11.2024 на суму 145 507,88грн - 16.12.2024; (15.12.2024 - вихідний)

за видатковою накладною №520 від 05.12.2024 на суму 183 018,54грн - 06.01.2025; (04.01.2025 - вихідний)

за видатковою накладною №545 від 13.12.2024 на суму 17 107,98грн - 13.01.2025; (12.01.2025 - вихідний)

за видатковою накладною №13 від 13.01.2025 на суму 228 221,54грн - 12.02.2025;

за видатковою накладною №76 від 12.02.2025 на суму 14 766,89грн - 14.03.2025;

за видатковою накладною №91 від 14.02.2025 на суму 420 439,42грн - 17.03.2025 (16.03.2025 - вихідний);

за видатковою накладною №116 від 07.03.2025 на суму 393 657,00грн - 07.04.2025 (06.04.2025 - вихідний);

за видатковою накладною №139 від 25.03.2025 на суму 116 263,98грн - 24.04.2025;

за видатковою накладною №140 від 25.03.2025 на суму 1 203 448,81грн - 24.04.2025.

Доказів оплати поставленого товару станом на дату звернення з позовом відповідач суду не надав, доводів, наведених в обґрунтування позову, не спростував.

Згідно зі ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням викладеного, вимога позивача про стягнення заборгованості в сумі 1 184 323,33грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначив, що у замовника виникає обов`язок з оплати поставленого товару лише за умови виконання постачальником таких умов: надання замовнику оригіналу рахунку, реєстрації податкової накладної, надання замовнику належним чином оформлених рахунку-фактури, видаткової накладної, товарно-транспортної накладної, документів щодо якості на товар. Позовна заява та додатки до неї не містять доказів надання замовнику документів щодо якості на товар та товарно-транспортних накладних на підтвердження факту поставки товару. Також, до позовної заяви долучені податкові накладні №173 від 26.09.2023, №172 від 26.09.2023, №171 від 26.09.2023, однак не долучено доказів їх реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних (відповідних квитанцій про реєстрацію). У зв`язку із цим відповідач вважає, що строк оплати за поставлений товар не настав.

Частинами 1, 2 статті 613 Цивільного кодексу України визначено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він, зокрема, не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Тобто, відстрочення виконання зобов`язання боржником можливе лише за умов невчинення кредитором дій, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

В даному випадку відсутні підстави стверджувати про наявність відкладальної умови (у розумінні приписів статті 212 Цивільного кодексу України) щодо виконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати вартості товару.

Порядок оплати товару врегульовано розділом 4 договору.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що замовник здійснює оплату поставленого товару з відтермінуванням 30 календарних днів з дати поставки товару та на підставі отриманого від постачальника оригіналу рахунку, але не раніше реєстрації податкової накладної, при умові своєчасного надання постачальником належним чином оформлених рахунку - фактури, видаткової накладної, товарно-транспортної накладної, документів щодо якості на товар. У документах, а саме: рахунку-фактурі, видатковій накладній, товарно-транспортній накладній, податковій накладній зазначається код товару згідно УКТЗЕД.

На виконання умов договору постачальник здійснив поставку, а покупець отримав та прийняв товар на загальну суму 4 038 868,95грн. Видаткові накладні на поставку товару підписані позивачем та відповідачем без зауважень. Рахунки, які було виставлено відповідач на оплату частково сплачені, що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями платіжних інструкцій на суму 2 854 545,62грн. Заборгованість ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Стілмаг" становить 1 184 323,33грн.

У матеріалах справи міститься довіреність №403 від 25.03.2025 (а.с.21, т.1), яка видана провідному фахівцю Тюря Катеріні Вячеславівні, у якій вказане у т.ч. найменування товару, який належить отримати, а саме: прокат кольорових металів та вироби кольорових металів, яка засвідчена підписами та печаткою відповідача.

Відповідач не заперечує наявність договору, посилається на презумпцію правомірності правочину. Вказує на відсутність товарно-транспортної накладної, а також доказів реєстрації податкової накладної, які є обов`язковими в силу приписів п. 4.2. спірного договору для виникнення у ПрАТ "ДТРЗ" обов`язку з оплати товару.

Такі доводи відповідача суд вважає безпідставними з огляду на таке.

Згідно ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).

Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Первинні документи, що складені між позивачем та відповідачем в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та укладеного Договору, є такими, що підтверджують здійснення господарських операцій по постачанню позивачем відповідачу товару. Відповідач факт здійснення поставки товарів, які підтверджені належним чином оформленими первинними документами не заперечує, доказів ненадання позивачем документів, передбачених Договором, або звернення Відповідача до Позивача з вимогою про їх надання, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

При цьому, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар ( частина перша статті 664 ЦК України).

Товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу (абзац 25 та 26 глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, що затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за № 128/2568 (далі - Правила № 363).

Пунктом 11.1 Правил № 363, зокрема, встановлено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Таким чином, товарно-транспортна накладна, є документом, який підтверджує факт передавання, перевезення придбаних та/або продаж товарно-матеріальних цінностей (товару). Товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом.

Вказані висновки підтверджуються постановами Верховного Суду від 05 травня 2023 року у справі № 1340/5998/18, від 08 листопада 2023 року у справі № 280/4704/21, від 27 листопада 2023 року у справі № 380/18276/21, від 13 липня 2022 року у справи № 640/18540/18.

У постанові Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 825/3990/14 зазначено, що недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Відсутність ТТН, не може бути самостійною підставою вважати господарську операцією такою, що не відбулася, а причини відсутності ТТН у кожному конкретному випадку мають бути досліджені судом.

Окрім цього, ТТН підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, а отже недоліки в її заповненні або її відсутність, за наявністю первинно бухгалтерських документів, є належним підтвердженням здійснення фінансово - господарської операції (06 жовтня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 120/847/20-а, адміністративне провадження № К/9901/32521/20 (ЄДРСРУ № 100155842).

Висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 25 лютого 2021 року (справа № 803/1684/17, адміністративне провадження №К/9901/51649/18, ЄДРСРУ №95176997), від 21 січня 2021 року (справа №813/2204/17, адміністративне провадження №К/9901/35740/18, ЄДРСРУ № 94328053), від 24 травня 2019 року (справа №826/7423/16), від 6 лютого 2018 року (справа №816/166/15-а), від 11 вересня 2018 року (справа №804/4787/16) передбачають, що транспортні документи на перевезення товарно-матеріальних цінностей з наслідками формування бази оподаткування податком на прибуток та на додану вартість не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами купівлі-продажу або поставки, вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення, а отже, відсутність у позивача деяких товарно-транспортних накладних або наявність в них певних недоліків не може бути самостійним доказом безтоварності господарських операцій.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Стілмаг" долучено до матеріалів справи:

- товарно-транспортні накладні та експрес-накладні ТОВ Нова Пошта:

№329 від 13.12.2024 (видаткова накладна №545 від 13.12.2024 на суму 17 107,98грн);

№26 від 25.03.2025 (видаткова накладна №140 від 25.03.2025 на суму 1 203 448,81грн);

№25 від 25.03.2025 (видаткова накладна №139 від 25.03.2025 на суму 116 263,98грн);

№301 від 11.10.2025 (видаткова накладна №408 від 11.10.2024 на суму 472 215,97грн);

№ 0772 від 04.10.2024; № 5351 від 08.10.2024;

№ 2492 від 12.10.2024; №5722 від 30.110.2025;

№7297 від 29.10.2024; №5001 від 29.10.2024;

№7387 від 11.11.2024; №6965 від 08.11.2024;

№4049 від 08.11.2024;

№ 029000115 від 13.01.2025; №5059 від 15.11.2024; №029009498 від 15.11.2024; №029010032 від 05.12.2024; № 029010032 від 05.12.2024; №005003336 від 12.02.2025; № 029000999 від 14.02.2025; №029001606 від 07.03.2025 (а.с.128 -141 том 1);

податкові накладні:

№ 7 від 03.10.2024 на суму 14406,72грн (квитанція про реєстрацію №1 від 28.10.2024);

№10 від 07.03.2025 на суму 393 657,00грн (квитанція про реєстрацію №1 від 31.03.2025);

№13 від 05.12.2024 на суму 183 018,54грн (квитанція про реєстрацію №1 від 25.12.2024);

№14 від 13.01.2025 на суму 228 221,54грн (квитанція про реєстрацію №1 від 27.12.2025);

№16 від 07.11.2024 на суму 186 283,36грн (квитанція про реєстрацію №1 від 29.11.2024);

№21 від 11.10.2024 на суму 72 705,60грн (квитанція про реєстрацію №1 від 23.10.2024);

№22 від 11.10.2024 на суму 472 215,97грн (квитанція про реєстрацію №1 від 23.10.2024);

№23 від 11.10.2024 на суму 57626,88грн (квитанція про реєстрацію №1 від 23.10.2024);

№31 від 12.02.2025 на суму 14766,89грн (квитанція про реєстрацію №1 від 04.03.2025)

№40 від 15.11.2024 на суму 145 507,88грн (квитанція про реєстрацію №1 від 29.11.2024);

№41 від 13.12.2024 на суму 17 107,98грн (квитанція про реєстрацію №1 від 25.12.2024);

№41 від 14.02.2025 на суму 420 439,42грн (квитанція про реєстрацію №1 від 05.03.2025);

№41 від 15.11.2024 на суму 310 354,40грн (квитанція про реєстрацію №1 від 29.11.2024);

№41 від 25.03.2025 на суму 116263,98грн (квитанція про реєстрацію №1 від 03.04.2025);

№42 від 25.03.2025 на суму 1203448,81грн (квитанція про реєстрацію №1 від 03.04.2025);

№58 від 28.10.2024 на суму 202 843,98грн (квитанція про реєстрацію №1 від 14.11.2024);

Розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 14.10.2024 №31 до податкової накладної від 11.10.2024 №22 на суму -9229,31грн (квитанція про реєстрацію від 30.10.2024);

Розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 15.04.2025 №32 до податкової накладної від 25.03.2025 №42 на суму - 3187,58грн (квитанція про реєстрацію від 23.04.2025) (а.с.142-168 т.1).

Враховуючи викладене, відсутні підстави стверджувати, що наявна відкладальна умова (у розумінні приписів статті 212 ЦК України) щодо виконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати отриманого від позивача товару.

Так само, відповідачем не доведено суду наявність обставин прострочення кредитора згідно ст. 613 ЦК України, з якими пов`язувалася б можливість здійснення оплати за договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Тобто, відстрочення виконання зобов`язання боржником можливе лише за умов не вчинення кредитором дій, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Доказів неможливості виконання свого зобов`язання через прострочення кредитора відповідачем не доведено.

Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" заперечує проти долучення до матеріалів справи вищезазначених податкових накладних, товарно-транспортних накладних та експрес накладних, вважає, що такі докази подано з порушенням ч.1, 4-5 ст. 80 ГПК України. Суд відхиляє клопотання відповідача, з огляду на те, що такі докази долучені позивачем до відповіді на відзив на позовну заяву, в якому саме відповідач вказував на відсутність товарно-транспортних накладних та доказів реєстрації податкових накладних, та, у зв`язку із цим, ненастанням строку оплати за поставлений товар.

Ураховуючи, що відповідачем отримано продукцію, строк оплати за яку настав, але не здійснено оплати, що є порушенням договірних зобов`язань та положень закону (ст. 655, 692, 712 ЦК України, ч.1 ст. 265 ГК України), Товариство з обмеженою відповідальністю "Стілмаг" просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" пеню у розмірі 27 834,34грн, 3 % річних у розмірі 22 871,56грн та інфляційні втрати у розмірі 56 747,19грн.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

За визначенням ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 7.5. договору передбачено, у разі порушення строків оплати, замовник сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,01% від несвоєчасно оплаченої суми за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Позивач нарахував пеню за загальний період з 04.11.2024 по 28.10.2025 у загальному розмірі 27834,34грн.

Відповідач подав пояснення, у яких вказує про допущення позивачем помилок при нарахуванні пені, зокрема, не враховано, що в деяких періодах строк оплати припадає на вихідний день, а тому строк оплати настає у перший робочий день, відповідно прострочка настає з наступного дня.

Згідно ч. 5 ст. 254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Таким чином, при визначенні строку (терміну) виконання зобов`язання судам необхідно враховувати загальні положення ЦК України про порядок визначення та обчислення строків (термінів), зокрема, щодо початку і закінчення строку (терміну), а також умови вчиненого сторонами спору правочину, на підставі якого виникло зобов`язання.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 по справі № 910/13071/19.

Як вбачається з п. 4.2. договору, замовник здійснює оплату поставленого товару з відтермінуванням 30 календарних днів з дати поставки товару та на підставі отриманого від постачальника оригіналу рахунку, але не раніше реєстрації податкової накладної, при умові своєчасного надання постачальником належним чином оформлених рахунку-фактури, видаткової накладної, товарно-транспортної накладної, документів щодо якості на товар. У документах, а саме: рахунку-фактурі, видатковій накладній, товарно-транспортній накладній, податковій накладній зазначається код товару згідно УКТ ЗЕД.

Перевіркою правильності розрахунку судом встановлено допущення позивачем за первісним позовом помилок, пов`язаних із неврахуванням того, що в деяких періодах строк оплати припадав на вихідний день (02.11.2024, 10.11.2024, 07.12.2024, 15.12.2024, 04.01.2025, 12.01.2025, 16.03.2025, 06.04.2025 - вихідні дні, а тому строк оплати переноситься на перші робочі дні), відповідно прострочка виникала з наступного дня.

За перерахунком суду у правильні періоди розмір пені за первісним позовом складає 27 455,24 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував три проценти річних за загальний період прострочення з 04.11.2024 по 28.10.2025 на загальну суму 22 871,56 грн та інфляційні втрати за загальний період прострочення з листопада 2024 року по вересень 2025 року на загальну суму 56 747,19грн.

Відповідач заперечує проти задоволення цих вимог, посилається на п. 11.1 договору, згідно якого сторони дійшли згоди про те, що прострочені замовником грошові зобов`язання повинні виконуватися без урахування індексу інфляції та трьох відсотків річних та прирівняли розмір процентів та інфляції до нуля відсотків.

За змістом статті 625 Цивільного кодексу України сторони можуть на власний розсуд визначити інший розмір процентів річних. Займенник "інший" в українській мові має значення означального, тобто вказує на ознаку, але не називає її і розуміється як такий, який відрізняється від названого, даного, встановленого і таке інше. У цьому випадку проценти, визначені у договорі, є відмінними від встановлених у статті 3%. Тобто 3% - розмір, який застосовується у випадку, коли сторони не визначили у договорі відповідного розміру. Водночас, сторони вільні у визначенні відмінного від трьох процентів розміру, щодо якого вони дійшли згоди та зазначили його у договорі. Ключовим є сам факт застосування положень частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України та встановлення погодженого розміру, у тому числі якщо він становить 0.

Положення договору, погоджене сторонами та викладене саме у формі встановлення розміру процентів (0), вказує на фактичну реалізацію принципу свободи договору, як одного з основоположних у цивільному законодавстві.

Оскільки частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України надає можливість самостійного визначення розміру процентів річних від простроченої суми і дійшовши згоди щодо нього, сторони реалізували таке право у такому значенні, щодо якого у них не виникло заперечень.

Хоча зобов`язання сплатити проценти річних, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, є способом компенсації майнових втрат, однак неможливо відокремити таку компенсацію від права сторін встановлювати відповідний її розмір, який на їх думку буде розумним та справедливим у сукупності з імперативним відшкодуванням матеріальних втрат від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.07.2019 у справі № 910/4519/18.

У даному випадку сторони у пункті 11.1 договору погодили інший розмір процентів річних, відмінний від встановленого ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, який дорівнює нулю, а тому позовна вимога позивача в частині стягнення 3% річних у розмірі 22 871,56грн є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Суд відхиляє доводи відповідача про відсутність підстав для стягнення інфляційних втрат з посиланням на умови пункту 11.1 договору розміру, оскільки стаття 625 Цивільного кодексу України не надає сторонам права встановлювати умови застосування інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання або змінювати їх розмір.

До того ж втрата вартості коштів від інфляційних процесів захищена можливістю стягнення індексу інфляції, що і заявлено позивачем.

Щодо нарахування інфляційних втрат суд зазначає наступне.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 Об`єднана палата Касаційного господарського суду роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не вбачає необхідності відступу від такого способу розрахунку інфляційних збитків у порядку статті 625 ЦК України, оскільки він не суперечить зазначеній нормі права та законодавству, яке застосовується при розрахунку інфляційних збитків.

З огляду на правові висновки Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені у пункті 25 мотивувальної частини цієї постанови, про те, що якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова нараховується в залежності від математичного округлення часу прострочення у неповному місяці, Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду відступила від правових висновків, викладених у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.04.2019 у справі №910/5625/18, від 13.02.2019 у справі №924/312/18 та від 17.10.2018 у справі №916/1883/16, про те, що якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до боржника (відповідача) відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України - стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

З урахуванням того, що у лютому 2025 року заборгованість у розмірі 422489,73 грн існувала всього 4 дні, а заборгованість у розмірі 228218,54 грн лише 3 дні, тобто у сукупності заборгованість існувала лише 7 днів, що є менше 15 днів, відповідно інфляційні втрати за лютий 2025 року не підлягають нарахуванню. Решта розрахунку інфляційних нарахувань є правильним.

Таким чином, розмір інфляційних втрат, що підлягає стягненню складає 53 367,27 грн.

Суд також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням встановлених вище обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню; стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість у розмірі 1 265 145,84 грн, з яких: основний борг у розмірі 1 184 323,33 грн, пеня у розмірі 27 455,24 грн, інфляційні втрати у розмірі 53 367,27 грн.

Вимога позивача про стягнення 3 % річних у розмірі 22 871,56 грн задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати зі сплати судового збору за первісним позовом покладаються на відповідача за первісним позовом пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 15 181,75 грн (з урахуванням того, що позов подано в електронній формі).

Щодо вимог за зустрічним позовом.

Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стілмаг" пеню у розмірі 29 178,94грн, штраф за не поставку товару в строк та поставку товару не в повному обсязі у розмірі 37 343,34грн, штраф за поставку товару неналежної якості у розмірі 14 900,27грн.

Відповідач визнає вимоги зустрічної позовної заяви частково в сумі 20 498,42грн, в іншій частині вважає позовні вимоги зустрічного позову необґрунтованими, оскільки ТОВ "Стілмаг" виконало взяті на себе зобов`язання у відповідності до умов договору в межах замовленого ПАТ "ДТРЗ" товару, нарахування штрафних санкцій за не поставку товару в даному випадку є безпідставним.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Стілмаг" (постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (замовник) укладено договір про закупівлю № 24264 від 03 жовтня 2024 року, відповідно до умов якого (п.1.1.) постачальник зобов`язується поставити (передати) у власність замовника товар найменування, марка й кількість якого вказується в специфікації (додаток №1), яка є невід`ємною частиною договору, на умовах, що викладені у цьому договорі.

Найменування (асортимент) товару: прокат кольорових металів та вироби кольорових металів для ливарного виробництва (п. 1.2. договору).

Поставка товару здійснюється партіями, не пізніше 5 календарних днів з дати отримання постачальником письмової заявки замовника (за допомогою факсимільного зв`язку, телеграмою, або шляхом передачі на e-mail пошту постачальника, яка зазначена в розділі 15 договору). Кількість та асортимент партії товару визначається в заявці замовника (п.5.1. договору).

За умовами пункту 5.2. договору передача товару замовнику здійснюється за видатковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість партії товару, що постачається.

Електронною поштою ТОВ "Стілмаг" є .

Таким чином, сторони узгодили порядок направлення постачальнику письмових заявок замовника, а також строки поставки замовленого товару.

На виконання умов договору, ПрАТ "ДТРЗ" направило на електронну пошту ТОВ "Стілмаг" - , яка визначена в розділі 15 договору, зокрема, заявку на поставку №15-01/1793 від 20.03.2025 на загальну суму 1 371 039, 96 грн.

Зазначена заявка була направлена на електронну пошту ТОВ "Стілмаг" 20.03.2025, що підтверджується відповідною роздруківкою з електронної пошти ПрАТ "ДТРЗ" (а.с.107-108, т.1).

Таким чином, граничний строк поставки товару за зазначеною заявкою спливає 25.03.2025 (вівторок) включно.

Заперечення відповідача за зустрічним позовом в частині того, що строк на поставку настав 29.03.2025, оскільки заявку прийнято до виконання 24.03.2025 не приймається судом, оскільки матеріали справи містять докази отримання відповідачем за зустрічним позовом заявки саме 20.03.2025 у передбачений договором спосіб (направлено на електронну адресу).

Таким чином, граничним строком поставки товару є 25.03.2025, відповідно прострочка поставки виникає з 26.03.2025.

На замовлення №15-01/1793 від 20.03.2025 ТОВ "Стілмаг" поставило ПрАТ "ДТРЗ" товар на суму 1203448,81грн згідно видаткової накладної №140 від 25.03.2025.

При прийманні товару комісією ПрАТ "ДТРЗ" комісією оглянуто Лист мідний Cu-ЕТР 2,5х600х1500 мм у кількості 22 кг, одержаний за видатковою накладною №140 від 25.03.2025, та встановлено, що на листі з обох сторін спостерігається оксидний шар, який перешкоджає лудженню міді. Оксидний шар займає більше 70% площини поверхні листа з обох сторін.

Відповідно до висновку, викладеному в Технічному акті №8 від 01.04.2025 (а.с.112 том 1), товар лист мідний Cu-ETP 2,5х600х1500мм - 22 кг., вхідний контроль не пройшов, підлягає поверненню постачальнику з заміною на відповідний. Згідно видаткової накладної (повернення) №005 від 15.04.2025 на суму 19125,48 грн, товар неналежної якості було повернуто ТОВ "Стілмаг".

Таким чином, вказаний товар на суму 19125,48 грн не поставлений ТОВ "Стілмаг".

За заявкою ТОВ "Стілмаг" мало поставити:

- Лист Лист мідний Cu-ЕТР 3,0х600х1500 мм еквівалент Лист мідний М3 ДПРНМ 3,0х600х1500 мм у кількості 50кг, а фактично поставлено 48кг; не поставлено товару у кількості 2 кг на суму 1 701,48грн;

- Лист мідний Cu-ЕТР 5,0х600х1500 мм еквівалент Лист мідний М3 ДПРНТ або ДПРХТ 5,0х600х1500 мм у кількості 46кг, а фактично поставлено 40кг; не поставлено товару у кількості 6кг на суму 5104,44грн;

- Лист мідний Cu-ЕТР 6,0х600х1500 мм еквівалент Лист мідний М3 ДПР 6,0х600х1500мм у кількості 50кг, фактично поставлено 47,5кг; не поставлено товару у кількості 2,5кг на суму 2126,84грн;

- Лист мідний Cu-ЕТР 10х600х1500мм еквівалент Лист мідний М3ДПРХТ 10х600х1500 мм у кількості 82,00кг, а фактично поставлено 78,5кг; не поставлено товару у кількості 3,5кг на суму 2 977, 58грн;

- Труба мідна Cu- ЕТР 6х1х3000 мм еквівалент Труба мідна М3 6х1х3000 мм у кількості 90,00кг, а фактично поставлено 88,00кг; не поставлено товару у кількості 2кг на суму 1 852, 80грн;

- Труба мідна Cu- ЕТР 28х2х3000 мм еквівалент Труба мідна М3 28х2х3000 мм у кількості 40кг на суму 38964,00 - товар не поставлено;

- Труба мідна Cu-ЕТР 34х3,5х3000мм еквівалент Труба мідна М3 34х3,5х3000 мм у кількості 100кг на суму 114864,00грн - товар не поставлено.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до підпункту 6.3.1. пункту 6.3. договору, постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором.

ТОВ "Стілмаг" на замовлення ПрАТ "ДТРЗ" від 20.03.2025 не забезпечив поставку товару у встановлені строки та виконав зобов`язання не в повному обсязі.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 7.2. договору, в разі не поставки товару в строк або поставки товару не в повному обсязі, заявленому замовником, замовник має право стягнути з постачальника штраф у розмірі 20% від вартості не своєчасно поставленого або непоставленого товару.

В пункті 7.4. договору сторони узгодили, що за порушення строків поставки товару з постачальника стягується пеня у розмірі 0,1% відсотка від вартості товару, з якого допущено прострочення поставки за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня. При цьому замовник має право стягнути збитки з постачальника в повному розмірі понад неустойку (штраф, пеня).

За прострочення виконання зобов`язання з поставки товару ПрАТ "ДТРЗ" нарахована пеня, виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України, у розмірі 29 178,94грн, з яких:

на суму 19125,48 грн за період з 26.03.2025 по 25.09.2025 (184дні) пеня складає 2988,81грн;

на суму 1701,48 грн за період з 26.03.2025 по 25.09.2025 (184дні) пеня складає 606,2грн;

на суму 5104,44грн за період з 26.03.2025 по 25.09.2025 (184дні) пеня складає 797,69грн;

на суму 2126,84грн за період з 26.03.2025 по 25.09.2025 (184дні) пеня складає 332,37грн;

на суму 2977,58грн за період з 26.03.2025 по 25.09.2025 (184дні) пеня складає 465,32грн;

на суму 1852,80грн за період з 26.03.2025 по 25.09.2025 (184дні) пеня складає 289,54грн;

на суму 38964,00грн за період з 26.03.2025 по 25.09.2025 (184дні) пеня складає 6089,06грн;

на суму 114864,00грн за період з 26.03.2025 по 25.09.2025 (184дні) пеня складає 17950,25грн.

Перевіркою розрахунку пені помилок не виявлено, розрахунок є обґрунтованим, у зв`язку з чим вимога про стягнення пені за зустрічним позовом підлягає задоволенню.

У зв`язку з невиконанням зобов`язань з поставки товару в строк та поставку товару не в повному обсязі відповідно до замовлення від 20.03.2025, позивач за зустрічним позовом нарахував штраф на підставі п.7.2 договору.

Указаний вище товар станом на дату звернення з позовом до суду ТОВ "Стілмаг" так і не поставило позивачу за зустрічним позовом, що стало підставою для нарахування штрафу відповідно до пункту 7.2. договору в сумі 37 343,34грн.

Відповідач за зустрічним позовом контррозрахунку штрафу не надав, вимоги не спростував.

Посилання відповідача за зустрічним позовом на толеранс, а саме про неможливість поставки товару відповідних розмірів, щоб відповідав визначеній у Специфікації вазі не приймається судом, оскільки умови укладеного на власний розсуд договору не містять погодженого розміру толерансу. Такого положення не містить і Специфікація.

Постачальник, укладаючи договір, будучи обізнаним щодо характеристик даного виду товару, мав можливість передбачити у договорі відхилення по вазі товару, проте цього зроблено не було. Постачальник, відповідно до договору та Специфікації, взяв на себе зобов`язання щодо поставки певного виду, кількості, якості тощо товару. Відповідно мав виконати належним чином свої зобов`язання.

Стосовно посилання на п.5.4 договору за яким представник замовника при прийнятті товару звіряє відповідність кількості і асортименту товару, вказаних в видатковій накладній, розписується за отримання товару та передає Постачальнику (при необхідності) доручення на отримання партії товару. У разі якщо кількість товару вказана в накладній, менша ніж узгоджена, товар вважається поставленим в кількості, що вказана в накладній. У разі якщо кількість товару вказана в накладній, більша ніж узгоджена кількість, замовник має право відмовитись від лишку товару, суд зазначає, що замовник, відповідно до даного пункту договору прийняв товар, у кількості вказаній у накладній, тобто у меншій кількості.

Відповідно, частина товару є непоставленою.

Суд перевіривши розрахунок штрафу за порушення строків поставки товару, визнає його арифметично правильним, а вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо нарахування штрафу за поставку товару неналежної якості у розмірі 14 900,27грн згідно пункту 7.3. договору.

Пунктом 7.3. договору передбачена відповідальність постачальника ща поставку товару неналежної якості.

У разі поставки товару, що не відповідає по якості вимогам даного договору, постачальник зобов`язаний за свій рахунок замінити його на товар належної якості, а також сплатити замовнику штраф у розмірі 20% від вартості товару неналежної якості. Строк для заміни такого товару не повинен перевищувати 10 днів з дати складання відповідного акту про невідповідність, акту-рекламації. У випадку відсутності у постачальника можливості провести заміну товару, замовник має право відмовитись від неякісного товару, вимагати повернення сплаченої вартості такого товару та розірвати договір в односторонньому порядку повідомивши про це постачальника. При цьому замовник має право стягнути збитки з постачальника в повному розмірі понад зазначені штрафні санкції.

Так, ТОВ "Стілмаг" на виконання умов спірного договору, здійснило поставку товару на адресу ПрАТ "ДТРЗ", серед іншого, за видатковою накладною №408 від 11.10.2024 та видатковою накладною №140 від 25.03.2025

Згідно Технічного акту №31 від 11.10.2024 вбачається, що комісійно було оглянуто лист мідний Cu-ETP 0,8х600х1500мм - 61,5кг, який одержаний від ТОВ "Стілмаг" за видатковою накладною №408 від 11.10.2024 та встановлено, що на листах з обох сторін спостерігається оксидний шар, який перешкоджає лудженню міді. Оксидний шар займає більше 60% площини поверхні листів з обох сторін.

Відповідно до висновку, викладеному в Технічному акті №31 від 11.10.2024, товар - лист мідний Cu-ETP 0,8х600х1500мм - 61,5кг, вхідний контроль не пройшов, підлягає поверненню постачальнику з заміною на відповідний.

Згідно видаткової накладної (повернення) №08 від 14.10.2024, товар неналежної якості було повернуто ТОВ "Стілмаг" (а.с.110 том 1).

Згідно Технічного акту №8 від 01.04.2025 вбачається, що при прийманні товару комісією ПрАТ "ДТРЗ" комісією оглянуто Лист мідний Cu-ЕТР 2,5х600х1500 мм у кількості 22 кг, одержаний за видатковою накладною №140 від 25.03.2025, та встановлено, що на листі з обох сторін спостерігається оксидний шар, який перешкоджає лудженню міді. Оксидний шар займає більше 70% площини поверхні листа з обох сторін.

Відповідно до висновку, викладеному в Технічному акті №8 від 01.04.2025 (а.с.112 том 1), товар лист мідний Cu-ETP 2,5х600х1500мм - 22 кг., вхідний контроль не пройшов, підлягає поверненню постачальнику з заміною на відповідний. Згідно видаткової накладної (повернення) №005 від 15.04.2025 на суму 19125,48грн, товар неналежної якості було повернуто ТОВ "Стілмаг" (а.с.111 том 1).

За видатковою накладною №408 від 11.10.2024 на суму 55375,84 грн штраф у розмірі 20% складає 11075,17грн.

За видатковою накладною №140 від 25.03.2025 на суму 19125,48 грн штраф у розмірі 20% складає 3825,10грн.

Загальна сума штрафу нарахована відповідно до пункту 7.3. договору складає 14900,27грн.

Відповідач за зустріним позовом заперечує щодо нарахування даного штрафу та вказує що зазначені технічні акти є виключно внутрішніми документами ПрАТ "ДТРЗ", такими актами не встановлено факт поставки саме неякісного товару, акти ПрАТ "ДТРЗ" підтверджують виключно те, що комісією візуально оглянуто товар на якому спостерігається оксидний шар, а також надано рекомендації щодо подальшої рекламаційної роботи відповідно до умов Договору.

Зазначає, що п. 2.8. передбачено, що приймання товару за якістю здійснюється відповідно до "Інструкції про порядок приймання продукції виробничо - технічного призначення і товарів народного споживання за якістю", затвердженої ПДА при РМ СРСР від 25.04.66р. №П-7 зі змінами та доповненнями в частині, що не суперечить умовам цьому договору.

Відповідно до п. 2.10. договору при виявленні недостачі або недоліків товару виклик представника постачальника є обов`язковим.

При виявленні невідповідності кількості, та/або якості, та/або асортименту Товару Замовник викликає представника постачальника для участі в прийманні по кількості та якості товару. Представник постачальника зобов`язаний з`явитися протягом трьох календарних днів від дати одержання виклику. При неявці представника постачальника у зазначений строк, або одержання повідомлення постачальника про неявку його представника, Замовник складає акт про виявлені недоліки в товарі (акт про невідповідність) одноосібно і цей акт є обов`язковим до виконання постачальником. Постачальник зобов`язаний за свій рахунок усунути недоліки або замінити товар на товар належної якості, допоставити товар в термін не більше ніж 10 днів з дня підписання сторонами акту про невідповідність або одноосібного складення зазначеного акту замовником. Постачальник усуває недоліки або проводить заміну товару, його допоставку за власний рахунок (п. 2.11 договору).

Згідно з положеннями п. 16. Інструкції П-7 при виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, що надійшла, тари або упаковки вимогам стандартів, технічних умов, кресленням, зразкам (еталонам) договору або даним, зазначеним у маркуванні і супровідних документах, що засвідчують якість продукції (п. 14 цієї Інструкції), одержувач призупиняє подальшу прийомку продукції і складає акт, в якому вказує кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийманні дефектів. Одержувач зобов`язаний забезпечити зберігання продукції неналежної якості або некомплектної продукції в умовах, що запобігають погіршенню її якості і змішуванню з іншою однорідною продукцією. Одержувач також зобов`язаний викликати для участі в продовженні приймання продукції і складання двостороннього акта представника іногороднього виготовлювача відправника), якщо це передбачено в Основних і Особливих умовах поставки, інших обов`язкових правилах або договорі.

Згідно з п. 29 Інструкції за результатами приймання продукції за якістю і комплектністю з участю представників, зазначених в пп.19 і 20 цієї Інструкції, складається акт про фактичну якість і комплектність отриманої продукції. Акт повинен бути складений в день закінчення приймання продукції за якістю і комплектністю.

До акту, складеного в порядку, передбаченому п. 29 цієї Інструкції, мають бути додані:

а) документи виробника (відправника), що засвідчують якість та комплектність продукції;

б) пакувальні ярлики з тарних місць, в яких встановлено неналежну якість і некомплектність продукції;

в) транспортний документ (накладна, коносамент);

г) документ, що засвідчує повноваження представника, виділеного для участі у прийманні;

ґ) акт складений відповідно до пункту 16 цієї Інструкції;

д) акт відбору зразків (проб) і висновок за результатами аналізу (випробування) відібраних зразків (проб);

е) інші документи, що можуть свідчити про причини псування (погіршення) якості продукції або некомплектність її (комерційні акти, для швидкопсувних вантажів відомості про льодопостачання, температурний режим, а також відомість подачі і прибирання вагонів, пам`ятка прийомоздавальника під час вивантаження вантажу засобами вантажоодержувачів на місцях загального користування та ін.).

Відповідач за зустрічним позовом звертає увагу, що позивачем за зустрічним позовом не виконані ні рекомендації своєї комісії щодо проведення рекламаційної роботи з постачальником, ні умов договору та Інструкції П-7 щодо виклику представника постачальника для участі в прийманні товару та складання відповідного акту про фактичну якість.

Разом з цим, матеріалами справи підтверджується, що постачальник, при поставці товару, погодився щодо поставки неякісного товару, що підтверджується тим, що постачальник прийняв назад товар, який візуально не підійшов замовнику, про що складені накладні на повернення. Тобто, постачальник погодився з тим, що частина товару має недоліки. Тому, недотримання умов договору та Інструкції П-7 щодо виклику представника постачальника для участі в прийманні товару та складання відповідного акту про фактичну якість не змінило б факту поставки неякісного товару.

Таким чином, нарахування штрафу на підставі п. 7.3 договору за поставку неякісного товару визнається судом обґрунтованим.

Перевіривши розрахунок штрафу, за поставку неякісного товару, помилок не виявлено.

Таким чином, з відповідача за зустрічним позовом підлягає стягненню на користь позивача за зустрічним позовом 81 422,55 грн, з яких 29178,94 грн - пеня, 37343,34 грн - штраф за непоставку товару в строк та поставку товару не в повному обсязі та 14900,27 грн - штраф за поставку товару неналежної якості.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати зі сплати судового збору за зустрічним позовом покладаються на відповідача за зустрічним позовом у розмірі 2422,40 грн (з урахуванням того, що позов подано в електронній формі).

Відповідно до частини 11 статті 238 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Відповідно до частини 11 статті 129 Господарського процесуального кодексу України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи, що позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами підлягають задоволенню частково, господарський суд, у порядку частини 11 статті 238 та частини 11 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, здійснює зустрічне зарахування сум, що підлягають стягненню за первісним та зустрічним позовами наступним чином: з відповідача за первісним позовом підлягає стягненню на користь позивача за первісним позовом основний борг у розмірі 1 174 723,29 грн (1 265 145,84 - 81 422,55) та судовий збір у розмірі 12 759,35 грн (15 181,75 - 2 422,40 ).

Керуючись ст.ст. 73 - 79, 86, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Стілмаг" до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" про стягнення 1 291 776,42 грн - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (ідентифікаційний код 00659101; вул. Академіка Белелюбського, будинок 7, місто Дніпро, Дніпропетровська область, 49038) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стілмаг" (ідентифікаційний код 44816035; вул. Каруни, будинок 75, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49024) заборгованість у розмірі 1 184 323,33грн (один мільйон сто вісімдесят чотири тисячі триста двадцять три гривні 33 копійки), пеня у розмірі 27 455,24 грн (двадцять сім тисяч чотириста п`ятдесят п`ять гривень 24 копійки), інфляційні втрати у розмірі 53 367,27 грн (п`ятдесят три тисячі триста шістдесят сім гривень 27 копійок), витрати по сплаті судового збору у розмірі 15 181,75 грн (п`ятнадцять тисяч сто вісімдесят одна гривня 75 копійок).

У решті позовних вимог (про стягнення 3 % річних у розмірі 22 871,56 грн, пені у розмірі 379,10 грн та інфляційних втрат у розмірі 3 379,92 грн) - відмовити.

Позовні вимоги за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стілмаг" про стягнення 81 422,55грн - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стілмаг" (ідентифікаційний код 44816035; вул. Каруни, будинок 75, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49024) на користь Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (ідентифікаційний код 00659101; вул. Академіка Белелюбського, будинок 7, місто Дніпро, Дніпропетровська область, 49038) пеню у розмірі 29 178,94 грн (двадцять дев`ять тисяч сто сімдесят вісім гривень 94 копійки), штраф за не поставку товару в строк та поставку товару не в повному обсязі у розмірі 37 343,34 грн (тридцять сім тисяч триста сорок три гривні 34 копійки), штраф за поставку товару неналежної якості у розмірі 14 900,27 грн (чотирнадцять тисяч дев`ятсот гривень 27 копійок), витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 копійок).

Провести зустрічне зарахування, за результатами якого:

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (ідентифікаційний код 00659101; вул. Академіка Белелюбського, будинок 7, місто Дніпро, Дніпропетровська область, 49038) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стілмаг" (ідентифікаційний код 44816035; вул. Каруни, будинок 75, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49024) заборгованість у розмірі 1 174 723,29 грн (один мільйон сто сімдесят чотири тисячі сімсот двадцять три гривні 29 копійок) та судовий збір у розмірі 12 759,35 грн (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять гривень 35 копійок).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.01.2026

Суддя Н.М. Євстигнеєва