ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" січня 2026 р. м. Ужгород Справа № 5/58 (907/10/26)

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпат-Вин Еталон» від 22.01.2026 № 22/01/2026

про роз`яснення ухвали суду та надання додаткового строку для усунення недоліків позовної заяви

у справі № 5/58 (907/10/26)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпат-Вин Еталон», с. Мужієво Берегівського район Закарпатської області

до відповідача Закритого акціонерного товариства «Котнар», с. Мужієво Берегівського район Закарпатської області

про зобов`язання повернути кошти в сумі 10 838 151,16 грн

у межах справи № 5/58

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудз Трейд», м. Рівне

до боржника Закритого акціонерного товариства «Котнар», с. Мужієво Берегівського району Закарпатської області

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Закарпатської області перебуває справа №5/58 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудз Трейд» до Закритого акціонерного товариства «Котнар» про банкрутство.

Постановою господарського суду Закарпатської області від 30 березня 2011 року у справі №5/58 Закрите акціонерне товариство «Котнар» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Станом на дату постановлення означеної ухвали ліквідаційна процедура боржника не завершена.

08 січня 2026 року до Господарського суду Закарпатської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпат-Вин Еталон» до Закритого акціонерного товариства «Котнар» в якій позивач просить суд застосувати наслідки недійсності договору купівлі-продажу від 08.12.2009 № 8/12/09, укладеного між Закритим акціонерним товариством «Котнар» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Карпат-Вин Еталон», шляхом приведення сторін у первісний стан (двостороння реституція) відповідно до ст. 216 ЦК України та зобов`язати Закрите акціонерне товариство «Котнар» повернути ТОВ «Карпат-Вин Еталон» грошові кошти, безпідставно отримані Відповідачем, а саме: 4 671 146,16 грн, отримані внаслідок визнання недійсним договору купівлі-продажу від 08.12.2009 № 8/12/09 та 6 167 005,00 грн, сплачені ТОВ «Карпат-Вин Еталон» у рахунок виконання грошових зобов`язань ЗАТ «Котнар» перед первинними кредиторами, права вимоги за якими були уступлені Позивачу за договорами цесії.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.01.2026, матеріали позовної заяви № 907/10/26 передані для розгляду судді Лучку Р.М.

З урахуванням перебування головуючого судді Лучка Р.М. у період з 20 грудня 2025 року до 11 січня 2026 року у відпустці, ухвалою від 20 січня 2026 року суд залишив без руху позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпат-Вин Еталон» від 08.01.2026 та встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до Господарського суду Закарпатської області заяви про усунення недоліків позовної заяви із долученням доказів сплати судового збору в розмірі 130 057,82 грн.

Надалі, 22 січня 2026 року до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпат-Вин Еталон» від 22.01.2026 № 22/01/2026 в якій адвокат просить суд роз`яснити ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 20 січня 2026 року у справі № 5/58 (907/10/26) в частині: правової кваліфікації заявлених позовних вимог; визначення ціни позову; визначення розміру судового збору, що підлягає сплаті. А також просить надати позивачу додатковий строк для продовження усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до Господарського суду Закарпатської області заяви про усунення недоліків позовної заяви із долученням доказів сплати судового збору у розмірі, визначеному судом після надання відповідного роз`яснення ухвали.

Обґрунтовуючи подану заяву адвокат зазначає, що подана позовна заява за своїм предметом є позовом немайнового характеру, оскільки її основною вимогою є застосування наслідків недійсності правочину шляхом приведення сторін у первісний стан (двостороння реституція) відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України, а також зобов`язання відповідача вчинити певні дії, а не безпосереднє стягнення грошових коштів.

Крім того заявник стверджує, що єдиною самостійною майновою вимогою, заявленою у позовній заяві, є вимога про повернення 6 167 005,00 грн, сплачених позивачем у рахунок виконання грошових зобов`язань ЗАТ «Котнар» перед первинними кредиторами, права вимоги за якими були уступлені позивачу за договорами цесії.

За змістом ч.ч. 2-3 ст. 245 ГПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання.

Надаючи оцінку поданій представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпат-Вин Еталон» заяві про роз`яснення судового рішення, суд враховує наступне.

Частиною 1 статті 245 ГПК України визначено, що суд за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Як зазначалось вище, ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 20 січня 2026 року у справі № 5/58 (907/10/26) суд залишив без руху позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпат-Вин Еталон» від 08.01.2026 та встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до Господарського суду Закарпатської області заяви про усунення недоліків позовної заяви із долученням доказів сплати судового збору в розмірі 130 057,82 грн.

Як зазначав суд в ухвалі про залишення позову без руху від 20.01.2026 розглянувши позовну заяву позивача у справі №5/58 (907/10/26) суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), оскільки подана без додержання вимог, викладених у ст. 162 ГПК України.

Частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до частини 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України «Про міжнародне приватне право», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до положень частини 3 статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Статтею 163 цього ж Кодексу унормовано, що ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується.

Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Відповідно до приписів частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Звертаючись з позовом позивач заявив в позові вимогу майнового характеру (про зобов`язання повернути кошти в сумі 10 838 151,16 грн), отже з урахуванням подання позивачем позовної заяви в електронній формі належна до сплати сума судового збору складає 130 057,82 грн (10 838 151,16 грн * 1,5/100 * 0,8).

Як зазначено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06.10.2020 у справі №233/3676/19 необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення.

З урахуванням наведеного, суд зауважує, що резолютивна частина ухвали від 20.01.2026 у справі № 5/58 (907/10/26) є чіткою, зрозумілою, такою, що виключає ймовірні труднощі в розумінні учасниками справи № 5/58 (907/10/26) змісту означеної ухвали суду.

Встановлена ГПК України можливість для суду роз`яснити судове рішення процесуальним законом пов`язується з нечіткістю чи незрозумілістю певних його частин, зокрема резолютивної, та не може бути здійснено у формі надання судом відповідей на поставлені учасником справи запитання, що може призвести до зміни чи викривлення змісту судового рішення, яке такий учасник просить суд роз`яснити, у зв`язку з чим в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпат-Вин Еталон» про роз`яснення судового рішення ухвали від 20.01.2026 у справі №5/58 (907/10/26) належить відмовити.

Розглядаючи заяву позивача в частині надання додаткового строку для усунення недоліків позовної заяви суд зазначає наступне.

Ухвала Господарського суду Закарпатської області про залишення позову без руху від 20.01.2026 у справі № 5/58 (907/10/26) доставлена до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпат-Вин Еталон» 20.01.26 12:57, про що в матеріалах справи міститься відповідна довідка про доставку електронного листа, а отже останнім днем строку для усунення позивачем недоліків позовної заяви є 30 січня 2026 року.

Відповідно до частини другої статті 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зі змісту наведеної норми випливає, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. Процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду.

Разом з тим на відміну від поновлення процесуального строку, вирішення судом питання про продовження процесуального строку не обумовлене вчиненням учасником процесуальної дії. Навпаки, процесуальний закон виходить з того, що процесуальний строк продовжується для вчинення процесуальної дії, яка ще не вчинена.

При цьому, оскільки у тих випадках, коли суду процесуальним законом надано право встановити строк в межах певного строку, встановленого ГПК України, суд також не може продовжити строк понад встановлений ГПК України строк.

Нормами ГПК України не передбачено додаткових строків для усунення недоліків позовної заяви, оскільки приписами ч. 2 ст. 174 ГПК України закріплено крайній процесуальний строк на усунення недоліків заяви/скарги, який не може бути продовжений судом у порядку ч. 2 ст. 119 ГПК України, позаяк його максимальна межа визначена законом.

Зазначений висновок суду узгоджується з приписами ГПК України та правовими позиціями КГС ВС, оскільки у випадках, коли суду процесуальним законом надано право встановити строк у межах певного строку, встановленого ГПК України, суд не наділений повноваженнями продовжити строк понад встановлений процесуальним законом строк.

Так, у ч. 2 ст. 174 ГПК України імперативно закріплений максимальна межа процесуального строку на усунення недоліків заяви, що становить десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху. При цьому зазначений строк є строком, встановленим законом, і не може бути продовженим судом відповідно до ч. 2 ст. 119 ГПК України, оскільки його максимальна (гранична) межа визначена законом, але може бути поновлений судом за заявою учасника, якщо суд визнає причини його пропуску поважними. Строк, встановлений законом, не може бути поновлений судом з власної ініціативи.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 7 квітня 2025 року у справі № 910/7746/20 зазначено про неможливість продовжити максимальний (граничний) процесуальний строк, встановлений законом.

Як встановлено судом, граничний строк на усунення позивачем недоліків позовної заяви у справі № № 5/58 (907/10/26) спливає 30 січня 2026 року та відповідно до наведеного вище не може бути продовжений судом, отже у задоволенні клопотання позивача належить відмовити.

Разом з тим, суд звертає увагу заявника, що відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Згідно з частиною четвертою цієї статті одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 119, 174, 234, 245 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпат-Вин Еталон» від 22.01.2026 № 22/01/2026 про роз`яснення ухвали суду та надання додаткового строку для усунення недоліків позовної заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч.1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Р.М. Лучко