РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.01.2026Справа № 910/12209/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Лиськова М.О., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали у справі

За позовом Хмельницького обласного центру зайнятості

(29000, Хмельницька обл., місто Хмельницький, пров. Шевченка, будинок 10, )

До Товариства з обмеженою відповідальністю "НАЛІВОЧКА"

(03151, місто Київ, вул. Народного ополчення, будинок 2, офіс 44, )

За участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору

Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України"

(01001, місто Київ, вул. Госпітальна, будинок 12-Г; ідентифікаційний код 00032129)

Про стягнення 280 223,96 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Хмельницький обласний центр зайнятості звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "НАЛІВОЧКА" кошти мікрогранту у розмірі 249 781,00 грн., інфляційні витрати в розмірі 23 896,54 грн. та штрафні санкції у вигляді 3% річних в сумі 6 546,42 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.10.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/12209/25, постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та залучив до участі у справі Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Даною ухвалою, суд у відповідності до ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.

Означену ухвалу, направлено відповідачу на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак поштове відправлення № R85 повернуто до суду з посиланням на закінчення встановленого терміну зберігання.

Отже відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи №910/12209/25 однак своїм правом на подачу письмового відзиву не скористався, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надав.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

21.10.2025 третьої особою подано письмові пояснення по справі.

З моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін до суду не надходило.

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

При цьому судом враховано, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 252 ГПК України).

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Враховуючи зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 Положення про Хмельницький обласний центр зайнятості (далі - Положення), затвердженого наказом Державного центру зайнятості від 02.11.2023 року № 183, Хмельницький обласний центр зайнятості є неприбутковою державною установою, підпорядкованою та підзвітною Державному центру зайнятості.

Підпунктом 4.1 пункту 4 Положення визначено, що регіональний центр зайнятості є юридичною особою публічного права.

Згідно з підпунктом 4.8. пункту 4 Положення Хмельницький обласний центр зайнятості має право в установленому законодавством порядку учиняти правочини, набувати майнових та особистих немайнових прав, виконувати обов`язки, здійснювати претензійну роботу, бути відповідачем або позивачем у судах України та інших держав.

Порядком надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 червня 2022 р. № 738 «Деякі питання надання грантів бізнесу» (надалі - Порядок надання мікрогрантів), визначено процедуру надання суб`єктам господарювання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, напрями витрат, на покриття яких використовується мікрогрант, розмір мікрогрантів, джерела фінансування, а також умови повернення отримувачем коштів.

Відповідно до п. 17 Порядку, рішення про надання мікрогранту приймається Державним центром зайнятості протягом 15 робочих днів з дня кінцевого строку подання заяв на основі інформації уповноваженого банку (згідно п. 6 Порядку АТ «Ощадбанк»), яка включає результати перевірки ділової репутації отримувача та відомостей зазначених у заяві отримувача, а також, на основі висновків та оцінки співбесіди з отримувачем, проведеної регіональними центрами зайнятості.

З допомогою Єдиного державного вебпорталу електронних послуг «Дія», з метою отримання коштів мікрогранту ТОВ «Налівочка», було подано до уповноваженого банку заяву №IVV907 від 14.03.2024 та проект бізнес плану щодо створення ресторанного закладу.

За результатами перевірки відомостей вказаних в заяві, оцінки ділової репутації уповноваженим банком та проведеної співбесіди Хмельницьким обласним центром зайнятості, Державним центром зайнятості прийнято рішення про надання ТОВ «Налівочка» мікрогранту в розмірі 250 000,00 грн (наказ державного центру зайнятості «Про надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу» від 12.04.2024 №67).

Для отримання мікрогранту отримувач укладає договір про надання мікрогранту (далі Договір) у відділенні уповноваженого банку шляхом підписання заяви про приєднання до Договору про надання мікроганту. Форма договору про надання мікрогранту затверджена наказом Міністерством економіки України 06.07.2022 № 1969 «Про затвердження Порядку проведення оцінювання заяв, критеріїв оцінювання та необхідної кількості балів (оцінки) для прийняття Державним центром зайнятості рішень про надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, форми бізнес-плану, форми договору про надання мікрогранту, а також кінцевих строків подання заяв та граничної суми мікрогрантів».

На виконання укладеного 18.04.2024 Договору між Державним центром зайнятості (заява про приєднання до Договору про надання мікрогранту від 18.04.2024) та ТОВ «Налівочка», кошти в сумі 250000,00 грн були зараховані банком на розрахунковий рахунок ТОВ «Налівочка» 13.05.2024.

Згідно з абзацом 3 пункту 20 Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу обов`язковою умовою договору гранту є створення протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача робочих місць залежно від розміру гранту, визначеного пунктом 4 цього Порядку, та працевлаштування на них осіб на повну тривалість робочого дня із встановленням заробітної плати таким особам у розмірі, не меншому встановленого законодавством мінімального розміру заробітної плати, на строк не менш як на 24 місяці протягом 36-місячного періоду.

Відповідно до абзацу другого пункту 4 Порядку надання мікрогрантів розмір мікрогранту, який надається одному отримувачу, визначається відповідно до його запиту, але не менше 50000 гривень та не перевищує 250000 гривень у випадку зобов`язання отримувача створити не менше двох робочих місць після отримання мікрогранту та прийняття на них працівників на умовах, визначених цим Порядком.

Пунктом 21 Порядку надання мікрогрантів Державний центр зайнятості через регіональні, міські, районні, міськрайонні центри зайнятості, філії регіональних центрів зайнятості (далі - центр зайнятості) здійснює моніторинг та контроль виконання умов договору мікрогранту, зокрема шляхом періодичних виїзних оглядів місця провадження господарської діяльності отримувача, протягом трьох років з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку або до повного виконання обов`язкової умови договору мікрогранту, визначеної абзацом третім пункту 20 цього Порядку.

У разі невиконання обов`язкової умови договору мікрогранту, зокрема нестворення отримувачем робочих місць протягом шести місяців з дня зарахування коштів на його рахунок та непрацевлаштування на них осіб згідно з умовами цього Порядку, сума мікрогранту протягом одного місяця після закінчення такого шестимісячного періоду повертається отримувачем у повному обсязі уповноваженому банку на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту (абзац сьомий пункту 20 Порядку надання мікрогранту).

На виконання вимог Порядку надання мікрогрантів відповідальними особами Хмельницької філії Хмельницького обласного центру зайнятості здійснено перевірку дотримання умов договору мікрогранту за період з 13.05.2024 по 09.12.2024 (акт перевірки № 267 від 09.12.2024) та, зокрема, встановлено, що ТОВ «Налівочка» порушено умови абзацу 3 пункт 20 Порядку надання мікрогранту, а саме не здійснено створення протягом шести місяців з дня зарахування коштів мікрогранту на рахунок (13.05.2024) двох робочих місць та непрацевлаштування на них двох осіб на строк не менше як 24 місяці.

Як вказує позивач, невиконання обов`язкової умови також підтверджується результатами обміну з ДРЗДСС про створені нові робочі місця роботодавцем.

Також перевіркою встановлено відсутність діючого бізнесу за адресою м. Хмельницький, вул. Проскурівська,6 (місце ведення діяльності вказане в бізнесплані), що унеможливлює здійснити перевірку цільового використання коштів мікрогранту, отриманих відповідачем.

Абзацом 2 пункту 5 Порядку надання мікрогрантів передбачено, що мікрогранту надаються для покриття витрат з, зокрема, придбання меблів, обладнання, транспортних засобів (які будуть використовуватися в комерційних та виробничих цілях), необхідних для провадження господарської діяльності, які не підлягають відчуженню до виконання умов договору про надання мікрогранту на створення або розвиток власного бізнесу (крім випадків відчуження внаслідок звернення стягнення на нього уповноваженим банком відповідно до договору застави).

Згідно з приписами абзацу 7 пункту 20 Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, згідно з яким: у разі невиконання обов`язкової умови договору мікрогранту, зокрема не створення отримувачем робочих місць протягом шести місяців з дня зарахування коштів на його рахунок та непрацевлаштування на них осіб згідно з умовами цього Порядку, сума мікрогранту протягом одного місяця після закінчення такого шестимісячного періоду повертається отримувачем у повному обсязі уповноваженому банку на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту.

Абзацом 3 пункту 21 Порядку надання мікрогрантів визначено, що у разі неможливості встановлення факту цільового використання мікрогранту або встановлення факту нецільового використання мікрогранту під час моніторингу та контролю за додержанням умов договору мікрогранту, який здійснюється центром зайнятості, кошти в сумі, що дорівнює сумі коштів мікрогранту, використаної не за цільовим призначенням, протягом одного місяця повертаються отримувачем на спеціальний рахунок, відкритий в уповноваженому банку, для подальшого їх перерахування на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту. Рішення про повернення мікрогранту приймаються регіональними центрами зайнятості.

Акт виїзного контролю дотримання умов договору про надання мікрогранту на створення або розвиток власного бізнесу ТОВ «Налівочка» від 09.12.2024 №267 26.12.2024 розглянуто на засіданні комісії Хмельницького обласного центру зайнятості з питань опрацювання заяв та бізнес-планів на отримання мікрогрантів/ грантів на створення або розвиток власного бізнесу.

За результатами розгляду якого комісія вирішила, враховуючи те, що ТОВ «Налівочка», ) не виконано договірні зобов`язання, визначені у абз.3 п. 20 Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 № 738 «Деякі питання надання грантів бізнесу», а саме не створено два нових робочих місця протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок та не працевлаштовано на них осіб, відповідно до абз. 7 п.20 Порядку надання мікрогрантів та неможливістю встановлення факту цільового використання коштів мікрогранту у зв`язку із відсутністю діяльності ТОВ "Налівочка» за адресою вказаною в бізнесплані (м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 6), абз. 3 пункту 21 Порядку надання мікрогрантів рекомендувати директору Хмельницького обласного центру зайнятості прийняти рішення щодо повернення ТОВ «Налівочка» коштів мікрогранту у сумі 249781,00 грн., оскільки 219,00 грн. відповідачем не використані та повернуті уповноваженим банком.

Оскільки відповідач фактичну діяльність не здійснює, не виконав умови Порядку №738 та договору про надання мікрогранту, 31.12.2024 року Хмельницьким обласним центром зайнятості прийнято рішення (наказ) №570 про повернення коштів мікрогранту ТОВ «Налівочка», в сумі 249781,00 грн.

06.01.2025 року листом-претензією №23-17.5/37 Хмельницькою філією Хмельницького обласного центру зайнятості копію рішення (наказу) №570 від 31.12.2024 направлено на адресу Відповідача та запропоновано добровільно, в місячний термін повернути отримані кошти мікрогранту в сумі 249781,00 грн. до уповноваженого банку (АТ «Ощадбанк» на рахунок, з якого здійснено перерахування мікрогранту та надати підтверджуючі документи, однак дана претензія залишена Відповідачем без задоволення.

Станом на дату звернення до суду кошти Відповідачем не повернуто.

Звертаючись до суду із даним позовом, Позивач вказує, що оскільки Відповідачем не було виконано умови Порядку та договору про надання мікрогранту, надані йому кошти мікрогранту у розмірі 249 781,00 грн підлягають поверненню на рахунок АТ "Ощадбанк".

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідності до статті 509 ЦК України та статті 173 ГК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За приписами частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічне положення мітиться в частині 1 статті 526 ЦК України.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 12 ГК України держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного і соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності.

Підстави та порядок застосування засобів державної підтримки суб`єктів господарювання визначаються законом (частина 3 статті 16 ГК України).

Статтею 48 ГК України визначено, що з метою створення сприятливих організаційних та економічних умов для розвитку підприємництва органи влади на умовах і в порядку, передбачених законом, зокрема, сприяють підприємцям в організації матеріально-технічного забезпечення та інформаційного обслуговування їх діяльності, підготовці кадрів; подають підприємцям інші види допомоги. Держава сприяє розвитку малого підприємництва, створює необхідні умови для цього.

Правовідносини між сторонами врегульовані Законом України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні" та Порядком надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 №738.

Частинами 1, 2 ст. 12 Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні" передбачено, що державна підтримка надається суб`єктам малого і середнього підприємництва, які відповідають критеріям, встановленим частиною третьою статті 55 Господарського кодексу України. Державна підтримка передбачає формування програм, в яких визначається механізм цієї підтримки. Програми державної підтримки розробляються та впроваджуються спеціально уповноваженим органом у сфері розвитку малого і середнього підприємництва із залученням інших центральних органів виконавчої влади та громадських організацій, що представляють інтереси суб`єктів малого і середнього підприємництва. Державні програми підтримки затверджуються Кабінетом Міністрів України в установленому законом порядку.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні" надання фінансової державної підтримки здійснюється спеціально уповноваженим органом у сфері розвитку малого і середнього підприємництва, іншими органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, Українським фондом підтримки підприємництва та іншими загальнодержавними фондами, регіональними та місцевими фондами підтримки підприємництва. Фінансова державна підтримка надається за рахунок державного та місцевих бюджетів.

Основними видами фінансової державної підтримки є: 1) часткова компенсація відсоткових ставок за кредитами, що надаються на реалізацію проектів суб`єктів малого і середнього підприємництва; 2) часткова компенсація лізингових, факторингових платежів та платежів за користування гарантіями; 3) надання гарантії та поруки за кредитами суб`єктів малого і середнього підприємництва; 4) надання кредитів, у тому числі мікрокредитів, для започаткування і ведення власної справи; 5) надання позик на придбання і впровадження нових технологій; 6) компенсація видатків на розвиток кооперації між суб`єктами малого і середнього підприємництва та великими підприємствами; 7) фінансова підтримка впровадження енергозберігаючих та екологічно чистих технологій; 8) інші види не забороненої законодавством фінансової державної підтримки.

Порядок використання коштів державного бюджету для фінансової державної підтримки суб`єктів малого і середнього підприємництва затверджується відповідно до вимог бюджетного законодавства.

Пунктом 1 Порядку №738 визначено, що метою надання безповоротної державної допомоги у формі мікрогрантів є сприяння зайнятості населення, створення або розвиток власного бізнесу. Джерелами фінансування надання мікрогрантів отримувачам є кошти: Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття (далі - Фонд); державного бюджету, у тому числі кошти, що надходять на рахунок Мінекономіки "Фонд підтримки малого та середнього бізнесу", відкритий у Національному банку, на який зараховуються добровільні внески (благодійні пожертви) від фізичних та юридичних осіб приватного права та/або публічного права в національній та іноземній валюті.

Головним розпорядником бюджетних коштів є Мінекономіки. Розпорядником коштів Фонду є Державний центр зайнятості.

Розмір мікрогранту, який надається одному отримувачу, визначається відповідно до його запиту, але не менше 50000 гривень та не перевищує: 75000 гривень включно у разі зобов`язання отримувача зареєструватися фізичною особою - підприємцем; 150000 гривень включно у разі зобов`язання отримувача створити одне робоче місце після отримання мікрогранту та прийняття на нього працівника на умовах, визначених цим Порядком; 250000 гривень включно у разі зобов`язання отримувача створити не менше двох робочих місць після отримання мікрогранту та прийняття на них працівників на умовах, визначених цим Порядком (п. 4 Порядку).

Надання мікрогрантів здійснюється Мінекономіки через АТ "Ощадбанк" (далі - уповноважений банк) на підставі рішень Державного центру зайнятості, включених до подання про надання мікрогрантів (далі - подання), відповідно до договору про взаємодію між Мінекономіки, уповноваженим банком та Державним центром зайнятості (далі - договір про взаємодію). (п. 6 Порядку).

Відповідно до пункту 20 Порядку для отримання мікрогранту отримувач укладає договір мікрогранту. У договорі мікрогранту обов`язково зазначаються цілі використання мікрогранту з переліку, визначеного пунктом 5 цього Порядку, умови, невиконання або неналежне виконання яких може призвести до повернення отримувачем отриманих коштів. Обов`язковою умовою договору мікрогранту є створення протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку робочих місць залежно від розміру мікрогранту, визначеного пунктом 4 цього Порядку, та працевлаштування на них осіб на строк не менш як на 24 місяці. У разі звільнення працівників, працевлаштованих відповідно до абзацу третього цього пункту, до закінчення дворічного строку з дня працевлаштування на їх робочі місця у межах дворічного строку працевлаштовуються інші особи. У разі невиконання обов`язкової умови договору мікрогранту отримувач зобов`язаний повернути різницю між сумою отриманого мікрогранту та фактично сплаченими податками та зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Відповідне рішення приймається регіональним центром зайнятості. Отримувач здійснює повернення зазначеної різниці уповноваженому банку не пізніше останнього робочого дня місяця, у якому спливає трирічний строк реалізації проекту, на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту. Неповернуті отримувачем кошти стягуються з нього відповідно до вимог законодавства.

Пунктом 21 Порядку передбачено, що державний центр зайнятості через регіональні, міські, районні, міськрайонні центри зайнятості, філії регіональних центрів зайнятості здійснює моніторинг та контроль виконання умов договору шляхом періодичних виїзних оглядів місця провадження господарської діяльності отримувача протягом трьох років з дня укладення отримувачем договору мікрогранту або до повного виконання обов`язкової умови договору, визначеної абзацом третім пункту 20 цього Порядку.

Для здійснення моніторингу та контролю за додержанням умов договору мікрогранту отримувачем центр зайнятості може залучати відповідні центральні та/або місцеві органи влади.

У разі неможливості встановлення факту цільового використання мікрогранту або встановлення факту нецільового використання мікрогранту під час моніторингу та контролю за додержанням умов договору мікрогранту, який здійснюється центром зайнятості, витрачені кошти протягом одного місяця повертаються отримувачем на спеціальний рахунок, відкритий в уповноваженому банку, для подальшого їх перерахування на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту.

У разі несвоєчасного та/або неповного виконання пунктів 20 і 21 цього Порядку сума мікрогранту вважається заборгованістю, стягнення якої здійснюється Державним центром зайнятості та/або регіональним центром зайнятості у судовому порядку.

Судом встановлено, що відповідач задля отримання мікрогранту на ведення власної справи звернувся через портал "Дія" до центру зайнятості із заявою на отримання мікрогранту у розмірі 250 000,00 грн.

18.04.2024 шляхом подання заяви про приєднання Товариство приєдналося до умов договору про надання мікрогранту, що оприлюднений на офіційному сайті Державного центру зайнятості (www.dcz.gov.ua).

Крім цього, 13.05.2024 на рахунок відповідача зараховано кошти мікрогранту у розмірі 250 000,00 грн, що підтверджується випискою АТ "Ощадбанк" від 31.07.2025 за період 01.01.2024-01.01.2025.

Згідно виписки по рахунку ТОВ «Налівочка» НОМЕР_1 сума у розмірі 249 781,00 грн. була використана грантоотримувачем а залишки невикористаного гранту у розмірі 219,00 грн. повернуто 14.11.2024 уповноваженому Банку.

Згідно з пунктом 7 розділу VII договору про надання мікрогранту у разі неможливості встановлення факту цільового використання або встановлення факту нецільового використання мікрогранту за результатами здійснення Державним центром зайнятості моніторингу та контролю за додержанням умов цього договору, витрачені кошти мікрогранту протягом одного місяця повертаються отримувачем до Уповноваженого банку.

На виконання вимог Порядку Центром зайнятості здійснило перевірку виконання зобов`язань суб`єктом господарювання (відповідачем) у зв`язку із отриманням мікрогранту та встановило, що відповідач свої зобов`язання не виконав, обов`язкова умову щодо створення робочих місць не виконана, господарську діяльність за адресою вказаною в бізнесплані (м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 6) не провадить.

Жодних доказів на спростування вищезазначених порушень умов договору та Порядку матеріали справи не містять та не були надані відповідачем.

За наведених обставин суд дійшов висновку про порушення відповідачем своїх зобов`язань на виконання вимог Порядку та договору про надання мікрогранту від 18.04.2024, що має наслідком повернення відповідачем отриманої суми мікрогранту на підставі пункту 7 розділу VII договору на отримання мікрогранту та пункту 20 Порядку.

Оскільки Відповідач у добровільному порядку не повернув отримані ним кошти мікрогранту відповідно до рішення Центру зайнятості, затвердженого наказом №570 від 31.12.2024, позовні вимоги Центру зайнятості про стягнення із Відповідача 249 781,00 грн. є обґрунтованими.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат за період з 15.11.2024 по 29.09.2025 у сумі 23 896,54 грн та 3% річних у сумі 6546,22 грн, нарахованих відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України судом враховується таке.

Положеннями ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом враховано, що кошти мікрогранту зараховані на рахунок відповідача 13.05.2024р. Шестимісячний термін створення робочих місць та працевлаштування двох працівників, закінчився - 14.11.2024 року.

Відповідно до п.20 Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 №738 "Деякі питання надання грантів бізнесу" у разі невиконання обов`язкової умови договору мікрогранту, зокрема нестворення отримувачем робочих місць протягом шести місяців з дня зарахування коштів на його рахунок та непрацевлаштування на них осіб згідно з умовами цього Порядку, сума мікрогранту протягом одного місяця після закінчення такого шестимісячного періоду повертається отримувачем у повному обсязі уповноваженому банку на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту.

Таким чином, сума отриманого мікрогранту повинна була бути повернута відповідачем до 14.12.2024.

З урахуванням неповернення отриманих коштів у визначений Порядком строк, з 15.12.2024 почалось прострочення виконання зобов`язань щодо повернення отриманих коштів мікрогранту.

Згідно поданого позивачем розрахунку, позивач нараховує інфляційні втрати та 3% річних починаючи з 15.11.2024, що за висновком суду є неправомірним, оскільки прострочення почалось з 15.12.2024.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд встановив, що він є арифметично невірним. За розрахунком суду, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 19 599,35 грн. та 3% річних у розмірі 5 932,20 грн., а позовні вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню частково.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, відповідач суду не надав, жодного заперечення проти позову не навів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Центру зайнятості підлягають частковому задоволенню.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НАЛІВОЧКА" (03151, місто Київ, вул. Народного ополчення, будинок 2, офіс 44, ) кошти мікрогранту в розмірі 249 781,00 грн. на спеціальний рахунок, відкритий для операцій надання мікрогратнів на створення або розвиток власного бізнесу в Акціонерному товаристві "Ощадбанк" (ідентифікаційний код 00032129): IBAN НОМЕР_2 .

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НАЛІВОЧКА" (03151, місто Київ, вул. Народного ополчення, будинок 2, офіс 44, ) на користь Хмельницького обласного центру зайнятості (Хмельницька область, м. Хмельницький, провулок Шевченка, 10, ідентифікаційний код 03491381) інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 19 599,35 грн., 3% річних у розмірі 5 932,20 грн. та витрат зі сплати судового збору у розмірі 3 303,75 грн.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя М.О. Лиськов