У Х В А Л А

19 січня 2026 року м. Чернігівсправа № 927/621/23

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану в порядку ст.336 ГПК України,

у справі № 927/621/23

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк,

, вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001

адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094

Відповідач-1: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Колос Деревини,

, вул. Миру, 115, с. Деревини, Чернігівський район, Чернігівська область, 15110

Відповідач-2: ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Міністерство фінансів України,

, вул. Грушевського, будинок 12/2, м. Київ, 01008.

Предмет спору: про стягнення 2 018 352,53 грн

заінтересована особа-1: приватний виконавець Палігін Олександр Петрович,

РНОКПП НОМЕР_2 , 14013, м. Чернігів, пр-т Перемоги, 139, оф. 203

заінтересована особа-2: Головне управління ДПС у Чернігівській області

, 14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, 11

заінтересована особа-3: Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області

, м. Чернігів, вул. Реміснича, 27

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Чернігівської області перебувала справа №927/621/23 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Колос Деревини та ОСОБА_2 про стягнення солідарно з відповідачів 2 018 352,53 грн заборгованості, з яких 377 848,68 грн заборгованості за кредитом, 124 072,96 грн заборгованості за процентами, 1 511 394,74 грн заборгованості в порядку регресу за сплаченою гарантією та 5035,97 грн пені.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 03.10.2023, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.01.2024, позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто солідарно з СТОВ «Колос Деревини» та ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» 377 848,68 грн заборгованості за кредитом, 124 072,96 грн заборгованості за процентами, 1 511 394,74 грн заборгованості в порядку регресу за сплаченою гарантією та 5035,97 грн пені; стягнуто з відповідачів на користь позивача по 7568,82 грн витрат зі сплати судового збору; повернуто позивачу 15 137,65 грн судового збору; відстрочено виконання рішення суду у справі №927/621/23 на 10 місяців з дня його ухвалення до 03.08.2024.

03.11.2023 на виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.10.2023 судом видано відповідні накази.

24.12.2025 до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява Приватного виконавця Палігіна Олександра Петровича, в якій останній просить суд:

- заборонити Головному управлінню Державної казначейської служби України у Чернігівській області () вчиняти дії щодо погашення заборгованості Головного управління ДПС у Чернігівській області перед Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛОС ДЕРЕВИНИ» та зупинити виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 у справі №620/1045/25;

-звернути стягнення на грошові кошти в сумі 7570,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області, які належать Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛОС ДЕРЕВИНИ» (), на підставі додаткового рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 у справі №620/1045/25, з метою задоволення вимог стягувача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (код 14360570) згідно з наказом Господарського суду Чернігівської області від 03.11.2023 у справі №927/621/23 про стягнення солідарно з СТОВ «Колос Деревини» та ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» грошових коштів;

-зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області () перерахувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області грошові кошти у розмірі 7570,00 грн, на рахунок для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів у національній та іноземній валютах та їх виплати стягувачам НОМЕР_3 в АТ КБ «Приватбанк», код банку 305299, одержувач Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович, РНОКПП НОМЕР_2 , 14013, м. Чернігів, пр-т Перемоги, 139, оф. 213, з метою подальшого перерахування вказаних коштів на поточний рахунок АТ КБ «Приватбанк».

Ухвалою суду від 29.12.2025 заяву ОСОБА_1 , подану в порядку ст.336 ГПК України, прийнято до розгляду; судове засідання з розгляду заяви призначено на 14.01.2026.

Від приватного виконавця Палігіна О.П. надійшла заява від 09.01.2026 про уточнення вимог, в якій зазначено, що у п.2 прохальної частини заяви допущено технічну описку, а саме зазначено невірну підставу виникнення дебіторської заборгованості. Замість «рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 у справі №620/1045/25» зазначено «додаткове рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 у справі №620/1045/25». Приватний виконавець просить суд у п.2 прохальної частини заяви вірним читати «рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 у справі №620/1045/25».

Суд заяву задовольнив.

05.01.2026 та 13.01.2026 від АТ КБ «Приватбанк» надійшли заяви, в яких стягувач зазначає, що на даний час зобов`язання з погашення заборгованості за кредитним договором

№41519965-КД-1 від 20.05.2022, яка стягнута рішенням Господарського суду Чернігівської області від 03.10.2023 у справі №927/621/23, не виконані. Заборгованість станом на 05.01.2026 становить: за кредитом 237 618,25 грн; за процентами за користуванням кредитом 124 072,96 грн; в порядку регресу за сплаченою гарантією 950 473,00 грн. Стягувач підтримує заяву приватного виконавця Палігіна О.П. та просить її задовольнити.

14.01.2026 від Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області надійшли пояснення на заяву приватного виконавця Палігіна О.П., в яких Казначейство просить відмовити у задоволенні заяви приватного виконавця, посилаючись на те, що органи Казначейства здійснюють виконання судових рішень не в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», а відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845, який е спеціальним нормативним документом та має пріоритет у застосуванні над загальними нормами виконавчого провадження. Порядком №845 не передбачено звернення стягнення на грошові кошти за рахунок бюджетних асигнувань боржника.

На виконання п.31 Порядку №845 Головним управлінням листом від 19.12.2025 №07-1-09-06/9679 до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області направлено лист-вимогу про вжиття необхідних заходів для встановлення необхідних асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення, та в строк до 19 січня 2026 року повідомити Головне управління письмово. Станом на 12.01.2026 відповідь Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області не надходила. Безспірне списання коштів здійснюється з моменту відкриття відповідних асигнувань. Станом на сьогодні асигнування у Головному управлінні Державної податкової служби у Чернігівській області відсутні.

Головне управління не є боржником по справі №620/1045/25 та не є третьою особою, яка володіє коштами боржника, а лише здійснює функції виконання судових рішень виключно у Порядку №845. Грошові кошти, що підлягають перерахуванню за виконавчим листом про стягнення з ГУ ДПС в Чернігівській області, є бюджетними коштами до моменту фактичного перерахування стягувачу та не можуть вважатися такими, що належать СГ ТОВ «Колос Деревини». Наявність у СГ ТОВ «Колос Деревини» виконавчого листа Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 у справі №620/1045/25 створює право вимоги до боржника, однак не означає наявність у нього грошових коштів. Стаття 336 ГПК України не передбачає можливості звернення стягнення на право вимоги, а застосовується виключно до випадків, коли грошові кошти вже належать боржнику. Отже, відсутній предмет для застосування механізму передбаченого ст.336 ГПК України.

Вимога щодо зобов`язання Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області перерахувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області грошові кошти є хибною та незаконною, оскільки, у разі наявності у боржника або головного розпорядника бюджетних коштів окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів здійснюється лише за цією бюджетною програмою, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень виконання рішень суду про стягнення коштів здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

У судове засідання 14.01.2026 боржники не з`явились, заяв, клопотань від них до суду не надходило.

Неявка боржників не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , подану в порядку ст.336 ГПК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2012 №18-рп/2012 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентує порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців, є Закон України "Про виконавче провадження".

Заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб (пункт 1 частини 1 статті 10 Закону України "Про виконавче провадження").

Частинами 1- 4 статті 53 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку. Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку. Готівка та майно, що належать боржнику від інших осіб, вилучаються виконавцем у таких осіб у присутності понятих. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти/електронні гроші, що знаходяться на рахунках у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Порядок звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, визначено статтею 336 ГПК України.

Відповідно до частини першої статті 336 ГПК України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Верховний Суд у постанові від 22.07.2021 у справі № 905/1642/19 зазначив, що подана в порядку статті 336 ГПК України виконавцем чи стягувачем заява про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є по суті вимогою про стягнення коштів з такої особи з визначених законом підстав, що у разі її задоволення судом має відповідати та забезпечувати досягнення мети виконавчого провадження - реальне виконання судового рішення, шляхом стягнення грошових коштів з особи, яка має заборгованість перед боржником.

Основною умовою про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, відповідно до статті 336 ГПК України, є заборгованість, яка підтверджена рішенням суду або таку заборгованість не оспорює особа, якій належать кошти, на які виконавець просить звернути стягнення. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23.07.2018 у справі №925/1048/17, від 06.02.2020 у справі №913/381/18.

Системний аналіз приписів статті 53 Закону України "При виконавче провадження" та статті 336 ГПК України свідчить про те, що такий спеціальний порядок звернення стягнення на майно (грошові кошти) передбачений законодавцем задля неупередженого, ефективного, своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, виключно, з метою фактичного виконання рішення суду. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.01.2023 у справі № 904/1182/20, від 02.11.2021 у справі № 910/10579/19, від 12.05.2021 у справі № 910/8613/19.

При цьому за своєю правовою природою положення зазначених статей не є імперативними, судова дискреція в цьому випадку передбачає повноваження суду обирати між альтернативами підставами відмови або задоволення заяви, кожна з яких є законною, вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, з урахуванням усіх обставин справи та відомостей про всіх учасників процесу. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 910/10579/19, від 12.05.2021 у справі № 910/8613/19.

Предметом дослідження під час розгляду заяви відповідно до статті 336 ГПК України має бути факт наявності заборгованості, що повинен підтверджуватись доказами, які відповідають вимогам статей 76-79 ГПК України, зокрема, це може бути відповідне рішення суду та факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти, на які просять звернути стягнення.

Послідовна та стала правова позиція щодо предмета дослідження у цій категорії справ щодо застосування положень статті 336 ГПК України висловлена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.04.2020 у справі № 910/5300/17 та постановах Верховного Суду від 17.01.2023 у справі № 904/1182/20, від 23.07.2018 у справі № 925/1048/17, від 11.09.2019 у справі № 902/1260/15, від 01.08.2019 у справі № 927/313/18, від 06.02.2020 у справі № 913/381/18.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 у справі № 910/7023/19 вказала, що особа, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється нею або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, набуває статусу боржника саме у виконавчому провадженні, розпочатому виконавцем на виконання судового рішення, в силу ухвали суду про задоволення заяви стягувача, а не в межах окремих майнових відносин між стягувачем та такою особою.

У виконавчому провадженні особа, яка має заборгованість перед боржником і у випадку задоволення заяви стягувача набуває статусу боржника, має права та обов`язки боржника, визначені Законом України "Про виконавче провадження", зокрема має право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження.

Реалізуючи ці права у виконавчому провадженні, особа, яка має заборгованість перед боржником, вже як боржник може заперечувати проти стягнення з неї коштів, зокрема якщо рішення вже виконано.

Норма частини дев`ятої статті 336 ГПК України спрямована на захист особи, яка має заборгованість перед боржником, від повторного стягнення з неї цієї заборгованості таким боржником як стягувачем і реалізується у відповідному виконавчому провадженні. Однак вона не встановлює додаткових умов для задоволення заяви стягувача про звернення стягнення на грошові кошти, що належать цій особі, яка має заборгованість перед боржником.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.09.2020 у справі № 913/558/17 та постанові від 01.07.2024 № 910/177/22.

Суд встановив, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 у справі №620/1045/25 присуджено стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос Деревини» судовий збір в розмірі 7570,00 грн.

Спірність заборгованості з урахуванням положень чинного законодавства визначається не за суб`єктивним ставленням кредитора чи боржника до неї, у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент звернення особи із заявою в порядку статті 336 Господарського процесуального кодексу України боржник мав заборгованість перед кредитором, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначає заявник, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на момент такого звернення (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.08.2021 у справі № 910/20504/16).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом частини 1 статті 73, частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц).

Принцип змагальності (стаття 13 Господарського процесуального кодексу України) і принцип рівності сторін (стаття 7 Господарського процесуального кодексу України), що пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції "справедливого судового розгляду" в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вони вимагають "справедливого балансу" між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.

Суд зазначає, що під час вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у господарських справах, зокрема під час розгляду заяв про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, суди та учасники судового процесу зобов`язані керуватися принципами змагальності, рівності та застосовувати стандарт доказування.

Як встановлено судом, рішенням Господарського суду Чернігівської області від 03.10.2023, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.01.2024, позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто солідарно з СТОВ «Колос Деревини» та ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» 377 848,68 грн заборгованості за кредитом, 124 072,96 грн заборгованості за процентами, 1 511 394,74 грн заборгованості в порядку регресу за сплаченою гарантією та 5035,97 грн пені; стягнуто з відповідачів на користь позивача по 7568,82 грн витрат зі сплати судового збору; повернуто позивачу 15 137,65 грн судового збору; відстрочено виконання рішення суду у справі №927/621/23 на 10 місяців з дня його ухвалення до 03.08.2024.

03.11.2023 на виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.10.2023 судом видано відповідні накази.

Постановою приватного виконавця Палігіна О.П. від 22.01.2025 було відкрито виконавче провадження № 76892133 з примусового виконання наказу №927/621/23 від 03.11.2023 про стягнення солідарно з СТОВ «Колос Деревини» та ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» 377 848,68 грн заборгованості за кредитом, 124 072,96 грн заборгованості за процентами, 1 511 394,74 грн заборгованості в порядку регресу за сплаченою гарантією та 5035,97 грн пені.

У постанові вказано, що згідно заяви стягувача залишок заборгованості за виконавчим документом складає 1 752 243,42 грн (заборгованість за основним договором).

За повідомленням АТ КБ «Приватбанк» зобов`язання боржників з погашення заборгованості за кредитним договором №41519965-КД-1 від 20.05.2022, яка стягнута рішенням Господарського суду Чернігівської області від 03.10.2023у справі №927/621/23, не виконані. Заборгованість станом на 05.01.2026 становить: за кредитом 237 618,25 грн; за процентами за користуванням кредитом 124 072,96 грн; в порядку регресу за сплаченою гарантією 950 473,00 грн.

На вимогу приватного виконавця від 12.12.2025 №194802 ГУ ДКСУ у Чернігівській області листом 07-08-10/9737 від 22.12.2025 повідомило, що 10.12.2025 надійшла заяви стягувача СТОВ «Колос Деревини» щодо виконання виконавчого листа Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 у справі №620/1045/25 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на користь СТОВ «Колос Деревини» судового збору в розмірі 7570,00 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Станом на 19.12.2025 вищезазначений виконавчий лист знаходиться на виконанні в Головному управлінні, у боржника відсутні бюджетні асигнування (кошти на рахунку) для виконання даних судових рішень.

Відтак матеріалами справи підтверджено наявність заборгованості Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області перед СТОВ «Колос Деревини» на підставі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 у справі №620/1045/25, яке набрало законної сили, у розмірі 7570,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву приватного виконавця Палігіна О.П. в частині звернення стягнення на грошові кошти в сумі 7570,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області, які належать Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛОС ДЕРЕВИНИ» (), на підставі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 у справі №620/1045/25, з метою задоволення вимог стягувача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (код 14360570) згідно з наказом Господарського суду Чернігівської області від 03.11.2023 у справі №927/621/23 про стягнення солідарно з СТОВ «Колос Деревини» та ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» грошових коштів, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» грошові кошти, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.

Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки. Не допускається виплата стягувачу стягнутих коштів готівкою або виплата стягнутих коштів іншим особам, які не є стягувачами (крім виплати грошових коштів заставодержателю, який не є стягувачем, згідно із статтею 51 цього Закону).

Органам державної виконавчої служби та приватним виконавцям забороняється використовувати стягнуті з боржників грошові кошти, що підлягають виплаті стягувачам, на цілі, не передбачені цією статтею, а також звертати на них стягнення для виплати іншим особам, які не є стягувачами за виконавчими документами, під час примусового виконання яких такі кошти стягнуто (крім випадків, коли стягувач є одночасно боржником в іншому виконавчому провадженні).

Враховуючи, що ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» визначено чіткий порядок виплати стягнутих грошових коштів, з огляду на те, що суд дійшов висновку про задоволення вимоги заявника про звернення стягнення на грошові кошти в сумі 7570,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Чернігівській області, які належать СТОВ «КОЛОС ДЕРЕВИНИ» (), на підставі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 у справі №620/1045/25, з метою задоволення вимог стягувача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (код 14360570) згідно з наказом Господарського суду Чернігівської області від 03.11.2023 у справі №927/621/23, вимога приватного виконавця про зобов`язання ГУ Державної казначейської служби України у Чернігівській області () перерахувати за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Чернігівській області грошові кошти у розмірі 7570,00 грн, на рахунок для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів у національній та іноземній валютах та їх виплати стягувачам з метою подальшого перерахування вказаних коштів на поточний рахунок АТ КБ «Приватбанк» підлягає задоволенню.

Щодо вимоги приватного виконавця Палігіна О.П. про заборону ГУ Державної казначейської служби України у Чернігівській області () вчиняти дії щодо погашення заборгованості ГУ ДПС у Чернігівській області перед СТОВ «КОЛОС ДЕРЕВИНИ» та зупинення виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 у справі №620/1045/25.

В обґрунтування вимог в цій частині приватний виконавець посилається на ч. 6 ст. 336 ГПК України.

Розглядаючи вказану вимогу, суд виходить з того, що ч. 6 ст. 336 ГПК України слід тлумачити у нерозривному зв`язку з іншими частинами даної правової норми. Так, якщо ч. 1 даної статті надає право звертатися з заявою про звернення стягнення на грошові кошти як стягувачу, так і державному чи приватному виконавцю, то ч. 5 чітко визначає, що накладення арешту на грошові кошти і т.д., що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, здійснюється за заявою стягувача. Частина 6 даної норми є логічним продовженням попередньої частини та унормовує, що одночасно (з накладенням арешту в порядку, встановленому цим Кодексом для накладення арешту при вжитті заходів забезпечення позову) суд вирішує питання про зустрічне забезпечення та про заборону такій особі вчиняти дії щодо погашення заборгованості перед боржником та (або) зупиняє виконання судового рішення, згідно з яким з такої особи на користь боржника стягуються грошові кошти в межах загальної суми стягнення, до закінчення розгляду питання про звернення стягнення на грошові кошти.

У даному випадку, відповідна заява про вжиття заходів забезпечення в порядку ч. 5-6 ст. 236 ГПК України стягувачем - Акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» не подавалася, а тому підстави для задоволення заяви приватного виконавця в цій частині відсутні.

З огляду на викладене, заява Приватного виконавця Палігіна О.П. підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 234, 336 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 , подану в порядку ст.336 ГПК України, задовольнити частково.

2. Звернути стягнення на грошові кошти в сумі 7570,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області, які належать Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛОС ДЕРЕВИНИ» (), на підставі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 у справі №620/1045/25, з метою задоволення вимог стягувача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (код 14360570) згідно з наказом Господарського суду Чернігівської області від 03.11.2023 у справі №927/621/23 про стягнення солідарно з СТОВ «Колос Деревини» та ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» грошових коштів.

3. Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області () перерахувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області грошові кошти у розмірі 7570,00 грн, на рахунок для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів у національній та іноземній валютах та їх виплати стягувачам НОМЕР_3 в АТ КБ «Приватбанк», код банку 305299, одержувач Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович, РНОКПП НОМЕР_2 , 14013, м. Чернігів, пр-т Перемоги, 139, оф. 213, з метою подальшого перерахування вказаних коштів на поточний рахунок АТ КБ «Приватбанк».

4. В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Повний текст ухвали складено та підписано 19.01.2026.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/ або у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Моцьор