ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20 січня 2026 року Справа № 903/1091/25

Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А.С., за участі секретаря судового засідання Коритан Л.Ю., розглянувши справу

за позовом керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури Волинської області в інтересах держави в особі Маневицької селищної ради

до відповідача: Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України

про стягнення 318361,00 грн шкоди,

за участі представників-учасників справи:

від позивача: н/з;

від відповідача: Піддубний О.О., адвокат, ордер серія АС№1166591;

прокурор: Іванісік Т.С., прокурор відділу, службове посвідчення №082797 від 06.10.2025

Права та обов`язки учаснику судового процесу роз`яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

установив:

24.11.2025 керівник Камінь-Каширської окружної прокуратури Волинської області звернувся до суду в інтересах держави в особі в особі Маневицької селищної ради до Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України про стягнення 318361,00 грн шкоди, заподіяної незаконною порубкою лісу.

При обґрунтуванні позовних вимог вказує, на те, що невстановленими особами на території природно-заповідного фонду у кварталі 32 виділу 21 Борового лісництва філії «Городоцьке ЛГ» ДП «Ліси України» здійснено порубки 4 дерев сироростучих породи сосна діаметрами пнів 24 см, 26 см, 32 см, 36 см, на суму 318361,00 грн. Земельна ділянка у кварталі 32 виділу 21 Борового лісництва філії «Городоцьке ЛГ» ДП «Ліси України» належить відповідачеві на праві постійного користування, який в порушення норм ст. ст. 19, 63, п. 5 ст. 64, ст. ст. 86, 89, 90 ЛК України, Статуту ДП «Ліси України» не забезпечив охорону і збереження лісових насаджень, тобто допустив протиправну бездіяльність, наслідком якої стало незаконне вирубування 4 дерев сиро ростучих породи сосна на території природно-заповідного фонду.

Ухвалою суду від 25.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 17.12.2025. Запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати прокурору та позивачу, докази чого подати суду. Запропоновано прокурору та позивачу подати суду: відповідь на відзив та наявні докази в строк 5 днів з дня його отримання, з врахуванням вимог ст. ст. 166, 184 ГПК України, копію відповіді на відзив з додатками надіслати відповідачу, докази надіслання надати суду; відповідачу заперечення на відповідь прокурора та позивача, протягом 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив з доказами надіслання прокурору та позивачу.

10.12.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому просять суд відмовити у задоволенні позову. При цьому зазначають, що прокурором не наводиться жодних конкретних дій, які лісокористувач або його окремі посадові особи за конкретних умов, повинні були вчинити для запобігання заподіянню шкоди охоронюваним законом суспільним відносинам, однак таких не вчинили. Питання переліку та ефективності заходів, котрі вчинялись лісокористувачем задля охорони лісу, прокурором не досліджувалось та у позові не відображено. Також залишено поза доказуванням наявність у лісокористувача «реальної можливості діяти певним чином», тобто запобігти даному лісопорушенню (наявність відповідних ресурсів, можливість цілодобової охорони лісу тощо). Вважають, що керівником Камінь-Каширської окружної прокуратури, не доведено наявність всіх елементів складу правопорушення, обов`язок доказування яких покладається саме на позивача. Виявлення незаконного вирубування чотирьох дерев породи сосна сироростуча різними діаметрами в кварталі 32 виділу 21 Борового лісництва філії «Городоцьке лісове господарство» ДП «Ліси України» відбулось безпосередньо відповідачем, про що було відразу повідомлено правоохоронні органи для вжиття заходів реагування. Така поведінка відповідача безсумнівно вказує на добросовісність його дій, спрямованих як на захист лісу, так і на встановлення осіб, винних у незаконній порубці дерев. Відповідальність органу досудового розслідування за невжиття належних заходів щодо відшукання винних осіб за вчинене правопорушення перекладається на постійного лісокористувача, однак відповідач не наділений повноваженнями щодо проведення слідчих та розшукових дій. Більше того, прокурором залишено поза увагою той факт, що у разі відшукання та притягнення до кримінальної відповідальності за ч.4 ст. 246 КК України винних осіб у кримінальному провадженні №0000045 від 13 лютого 2023 року, досудове розслідування якого триває, можливість здійснення з таких стягнення заподіяної шкоди навколишньому природному середовищу буде сумнівною, оскільки механізм такого стягнення нормативно врегульований, а збитки вже будуть компенсовані за рахунок постійного лісокористувача. лісові господарства несуть відповідальність, лише у разі вчинення ними самими незаконної рубки або у разі допущення ними порушення вимог щодо ведення лісового господарства, в тому числі бездіяльності у вигляді невиконання конкретних дій, які вони за законом мусять здійснити. Водночас, відповідач вчасно і в повній мірі здійснював комплекс заходів, спрямованих на охорону та збереження лісів від незаконних рубок відповідно до вимог чинного законодавства. Вказані дії полягали у запобіганні, виявленні та фіксації правопорушень у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, зокрема, саме посадова особа державної лісової охорони виявила незаконну рубку у зв`язку з чим, вказане правопорушення було належно зафіксовано та подано заяву про виявлення факту вчинення такої незаконної порубки. У зв`язку з цим, стягнення з відповідача шкоди, заподіяної незаконною рубкою лісу є неправомірною та такою, що суперечить принципу справедливості. Крім того, відповідач зазначає, що орган місцевого самоврядування (у даному випадку Маневицька селищна рада) не зверталася до Державної екологічної інспекції у Волинській області про проведення такої позапланової перевірки внаслідок чого належним чином не складено акт органу державного нагляду (контролю). Державна екологічна інспекція у Волинській області відповідно до покладених на неї завдань, не проводила перевірку (у тому числі документальну) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю зі складенням відповідно до законодавства акту за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції та не надавала обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства. Проведення судової інженерно-екологічної експертизи відбувалося виключно на підставі матеріалів вказаного кримінального провадження, наданих правоохоронним органом, без здійснення натурного обстеження експертом місця можливого спричинення шкоди та перевірки фактичних відомостей на підставі яких було здійснено розрахунок. Даний відзив на позовну заяву суд долучив до матеріалів справи.

12.12.2025 через відділ документального забезпечення та контролю суду позивач подав клопотання у якому просить суд проводити судове засідання без участі позивача Маневицької селищної ради. Крім того, зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Дане клопотання суд долучив до матеріалів справи.

16.12.2025 через систему «Електронний суд» прокурор подав відповідь на відзив у якому зазначає, що доводи відповідача, викладені у відзиві є необґрунтованими та безпідставними. Відповідачем по справі не заперечується факт того, що він у розумінні Лісового кодексу України є постійним лісокористувачем земельної ділянки лісового фонду, на якій мала місце незаконна порубка. Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 27.03.2024 у справі № 908/65/23 підкреслив важливість відповідального використання та охорони лісових ресурсів, що є критичним для сталого розвитку та екологічної безпеки України. У справі про незаконну вирубку лісу суд підтвердив відповідальність постійних лісокористувачів за стан лісових насаджень та визнав правомірним стягнення збитків з ДП «Ліси України», яке виступило правонаступником попереднього лісогосподарського підприємства. Прокурор доводить, що саме постійний лісокористувач - ДП «Ліси України» має понести відповідальність у вигляді відшкодування збитків, завданих інтересам держави внаслідок незаконної порубки дерев третіми особами та спростовує позицію відповідача про подвійне відшкодування шкоди. В даному випадку має місце, за наявності винних осіб, ініціювання питання про стягнення шкоди із них. Водночас, в разі відсутності встановлених осіб, шкода підлягає стягненню із відповідача, який є постійним лісокористувачем. При цьому, ДП «Ліси України» не надано до відзиву доказів, які б підтверджували, що шкода завдана не з вини Відповідача. Саме неналежне виконання ДП «Ліси України» встановлених законодавством обов`язків свідчить про причинно-наслідковий зв`язок між протиправною бездіяльністю та шкодою, що завдана навколишньому природному середовищу у вигляді порубки дерев. Наявні всі елементи складу правопорушення, вчиненого ДП «Ліси України», передбаченого ст. 1166 Цивільного кодексу України. Експертиза проведена в межах кримінального провадження, на підставі належних та допустимих доказів, зібраних в ході здійснення досудового розслідування. При цьому, інших розрахунків, які би ставили під сумнів обґрунтованість та правильність проведеного розрахунку експертом, відповідачем до відзиву не надано. Дану відповідь на відзив суд долучив до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 17.12.2025 відкладено підготовче засідання на 20.01.2026.

23.12.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив у яких просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У запереченні зазначають, що позивач у відповіді на відзив наголошує на аргументах відповідача, але водночас конкретні відповіді на них не наводить. Зокрема, це стосується твердження «відповідач у відзиві зазначає про те, що позовні вимоги не містять доказів, які б вказували на неправомірність поведінки відповідача та не зазначено, які саме дії повинен був відповідач вчинити відповідно до вимог ведення лісового господарства з метою забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок, однак їх не вчинив» щодо якого відповіді зі змісту вказаного документу не надано. Водночас, прокурор посилається на норми Лісового кодексу України, що прямо регламентують здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів, обов`язку розробити перелік заходів, вимоги щодо складання планів яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового господарства, органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Разом із тим, які саме дії, комплекси заходів повинен був вчинити відповідач, для запобігання заподіянню шкоди охоронюваним законом суспільним відносинам зі змісту відповіді на відзив незрозуміло. Слід також зазначити, що Відповідачем з метою охорони і захисту лісу за кожною майстерською дільницею закріплений відповідальний працівник державної лісової охорони (майстер лісу), який згідно встановленого графіку здійснює обходи таких дільниць. У таких дільницях здійснюються планові, позапланові, раптові та поточні ревізії, іншими працівниками лісництв також проводяться їх обстеження. У надлісництвах відповідними наказами створюються мобільні рейдові групи державної лісової охорони, які також проводять перевірки лісових масивів. Окрім того, за окремими лісовими масивами здійснюється контроль з допомогою технічних засобів. Прокурором залишено поза увагою той факт, що державна лісова охорона як будь який орган державної влади діє виключно у спосіб та у межах чинного законодавства (законів України та підзаконних нормативно-правових актів). При цьому, працівники лісової охорони мають нормований (восьмигодинний) робочий день, що унеможливлює охорону лісу цілодобово. Аналізуючи зміст постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 лютого 2021 року №906/366/20 та як вже зазначалося у відзиві на позовну заяву, виявлення самим відповідачем факту незаконної порубки певної кількості дерев та вжиття заходів у вигляді повідомлення правоохоронних органів, свідчить про належне виконання державною лісовою охороною своїх посадових обов`язків щодо запобіганню, виявленню та фіксації незаконних рубок. Крім того, доводи прокурора про те, що позивач не звернувся до Державної екологічної інспекції у Волинській області з метою проведення позапланового контрольного заходу є недоречними, оскільки звернення із відповідним позовом до ДСГП «Ліси України» взагалі не передбачено та не здійснюється в порядку, передбаченому КПК України (ст. 128 КПК України). Прокурор звернувся до суду в порядку господарського процесу, який має відмінні стандарти доказування. Дані заперечення на відповідь на відзив долучені до матеріалів справи.

09.01.2026 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання у якому просить суд проводити розгляд справи без участі Маневицької селищної ради. Крім того, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Дану заява долучена до матеріалів справи.

Позивач 20.01.2026 у судове засідання не прибув, хоча належно був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (ухвалу суду від 17.12.2025 доставлено до електронного кабінету позивача 18.12.2025).

У судовому засіданні 20.01.2026 прокурор не заперечила щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 20.01.2026 представник відповідача заявив усне клопотання про продовження строку підготовчого провадження та не заперечив щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Згідно ч. 3 ст. 177 ГПК України передбачено, що для належної підготовки справи для розгляду по суті строк підготовчого засідання може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Відповідно до ст. 195 ГПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.

Суд на виконання вимог ст. 195 ГПК України, заявлене відповідачем клопотання та враховуючи строки розгляду справи, ухвалив на місці продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів до 25.02.2026, закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті в межах цього строку на 18.02.2026.

Згідно із ч. 2 ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 120, 177, 195, 234 ГПК України, господарський суд,-

постановив:

повідомити сторони про те, що розгляд справи по суті відбудеться 18 лютого 2026 року об 11:30 год. в приміщенні Господарського суду Волинської області за адресою: пр-т Волі,54а, м. Луцьк, в залі судових засідань № 208.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана 21.01.2026.

Суддя А. С. Вороняк