ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" січня 2026 р. Справа № 914/2220/24

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

Якімець Г.Г.,

розглянув апеляційну скаргу Львівської міської ради б/н від 29.12.2025,

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 10.12.2025, суддя Запотічняк О.Д., м. Львів, повний текст ухвали складено 15.12.2025

про зупинення провадження у справі

у справі № 914/2220/24

за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БІНП ЛТД», м. Львів

до відповідача Львівської міської ради, м. Львів

про визнання укладеними договорів оренди землі

та за зустрічним позовом Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «БІНП ЛТД», м. Львів

про зобов`язання звільнити самовільно зайняті земельні ділянки,

ВСТАНОВИВ:

ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.12.2025 клопотання позивача за первісним позовом про зупинення провадження у справі задоволено частково. Зупинено провадження у справі №914/2220/24 до набрання законної сили судовим рішенням №380/15417/25, що розглядається в порядку адміністративного судочинства. В решті відмовлено. Зобов`язано учасників справи повідомити суд щодо наявності підстав для поновлення провадження у справі.

30.12.2025 на адресу Західного апеляційного господарського суду через систему «Електронний суд» надійшла апеляційна скарга Львівської міської ради б/н від 29.12.2025 на ухвалу Господарського суду Львівської області від 10.12.2025 про зупинення провадження у справі № 914/2220/24.

Судом встановлено, що в апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Львівської області від 10.12.2025, обґрунтовуючи пропуск такого строку наявністю надзвичайної ситуації воєнного характеру, перешкодами пов`язаними з повідомленнями про мінування будівлі Львівської міської ради, технічними збоями в роботі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, а також складністю справи та значним обсягом судової практики.

Колегія суддів визнала вказані скаржником підстави пропуску строку на апеляційне оскарження рішення неповажними.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.01.2026 з підстав визначених ч. 3, 4 ст. 260 ГПК України залишено без руху апеляційну скаргу Львівської міської ради б/н від 29.12.2025 на ухвалу Господарського суду Львівської області від 10.12.2025 про зупинення провадження у справі №914/2220/24. Скаржнику у 10 денний строк з дня отримання цієї ухвали рекомендовано вказати апеляційному суду інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Львівської області від 10.12.2025 про зупинення провадження у справі №914/2220/24.

19.01.2026 до Західного апеляційного господарського суду через систему «Електронний суд» надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги за змістом якої скаржник просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Львівської області від 10.12.2025.

Причинами пропуску строку скаржник зазначає підстави аналогічні тим, що були наведені в клопотанні про поновлення строку, поданому разом із апеляційною скаргою та додаткового зазначає, що Львівська міська рада як колегіальний орган діє в межах чітко визначених процедур, що передбачають внутрішній розподіл повноважень, погодження процесуальних документів та їх підписання уповноваженими посадовими особами. Разом з тим останній день строку фактично межував із вихідними днями (субота та неділя), що об`єктивно звузило можливість своєчасного та повного вчинення необхідних процесуальних дій, зважаючи на специфіку організації роботи органу місцевого самоврядування, необхідність внутрішнього погодження правової позиції, підготовки обґрунтованої апеляційної скарги та забезпечення її підписання уповноваженими особами.

Також зазначає, що строк апеляційного оскарження припав на період завершення бюджетного року, що супроводжується підвищеним навантаженням на органи місцевого самоврядування, необхідністю виконання значного обсягу фінансових, організаційних та управлінських процедур, у тому числі пов`язаних із забезпеченням безперервної діяльності органу місцевого самоврядування в умовах воєнного стану. Вказані обставини мали системний характер та об`єктивно впливали на можливість оперативного вчинення процесуальних дій у визначені законом строки.

Зазначає, що порушення звичного режиму роботи органу, зумовлене безпековою ситуацією, евакуаційними заходами та обмеженням доступу до адміністративних будівель, що об`єктивно вплинуло на строки проходження внутрішніх організаційних процедур, необхідних для подання апеляційної скарги.

У місті Львові фіксувалися відключення електропостачання, що ускладнювало стабільну роботу з електронними сервісами, у тому числі з підсистемою «Електронний суд» та своєчасне формування і подання процесуальних документів. Нестабільна робота підсистеми «Електронний суд», зокрема перебої з доступом до електронного кабінету, затримки у завантаженні та надсиланні процесуальних документів, що унеможливлювало своєчасне подання апеляційної скарги засобами електронного зв`язку, передбаченими процесуальним законодавством.

20.01.2026 до Західного апеляційного господарського суду через систему «Електронний суд» надійшли заперечення товариства з обмеженою відповідальністю «БІНП ЛТД» щодо поновлення процесуального строку. Позивач вказує, що заява Львівської міської ради про усунення недоліків апеляційної скарги не містить нових об`єктивних та непереборних причин, ґрунтується на суб`єктивних, організаційних обставинах і припущеннях та не підтверджена належними та допустимими доказами, а також не відповідає вимогам ст. 119, 256, 260 ГПК України.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, колегія суддів зазначає.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (частина 2 вказаної статті).

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Західним апеляційним господарським судом встановлено, що відповідно до інформації, наявної в автоматизованій системі Діловодство спеціалізованого суду та згідно довідки про доставку електронного листа, повний текст ухвали Господарського суду Львівської області від 10.12.2025 було доставлено в електронний кабінет апелянта 15.12.2025 о 20:07.

Враховуючи, що оскаржуване рішення суду отримано апелянтом 16.12.2025, а отже апелянт повинен був подати апеляційну скаргу до 26.12.2025.

Апеляційна скарга скерована до Західного апеляційного господарського суду через систему «Електронний суд» 29.12.2025, а отже строк на подання апеляційної скарги пропущено.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Поряд з цим, реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень процесуального закону - ГПК України.

Частиною 2 ст. 261 ГПК України встановлено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Частиною третьою статті 256 ГПК України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Питання щодо поновлення та продовження процесуальних строків урегульовано нормами статті 119 ГПК України, згідно із частиною першою якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання про поновлення або продовження процесуальних строків, суд має враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій, уникаючи як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом.

Верховний Суд у постанові від 07.11.2024 у справі 910/12561/23 звернув увагу, що суд може поновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства. Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків по суті є пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

В той же час, Львівська міська рада в обґрунтування пропущеного процесуального строку на оскарження ухвали суду посилається на запровадження воєнного стану на території України.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Колегія суддів звертається до правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.11.2022 у справі №990/115/22 (пункт 47), згідно з яким введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

У постанові Верховного Суду від 28.10.2022 у справі № 904/3910/21 вказано, що суду необхідно з`ясувати, в який саме строк відповідач міг звернутися до суду з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції та якими доказами підтверджується неможливість звернення до суду раніше, оскільки право на поновлення строку у зв`язку із запровадженим воєнним станом не може визнаватися безумовним і залежати тільки від факту його запровадження. Вирішення питання про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження має вирішуватися з урахуванням конкретних обставин справи.

Отже, ключовою ознакою поважності причин пропуску строку є причинно-наслідковий зв`язок між обставинами та неможливістю виконати конкретну процесуальну дію у строк, встановлений законом. Сама по собі військова агресія проти України та введення воєнного стану на всій території України не може автоматично означати зупинення всіх процесуальних строків, визначених законом, або ж про автоматичне поновлення таких строків, незалежно від того, існує реальна можливість дотриматись їх чи ні.

Таким чином, колегія суддів констатує, що сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні без належного обґрунтування впливу запровадження такого на неможливість своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою у цій справі та без поданням відповідних підтверджуючих доказів, які б унеможливлювали вчинення процесуальної дії у відповідний строк, не є підставою для поновлення такого процесуального строку.

Західний апеляційний господарський суд зазначає, що внутрішня організація роботи Львівської міської ради не може вказувати на поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду та не впливає на виконання Львівською міською радою процесуального обов`язку щодо вчасного звернення з апеляційною скаргою до суду.

Подібний за змістом правовий висновок викладено в ухвалі Верховного Суду від 22.05.2025 у справі №200/6189/24.

Щодо вказівки про відключення енергопостачання, то Верховний Суд у постанові від 08 січня 2025 року у справі № 295/4031/24 (провадження № 61-13846св24) зазначив: «застосування аварійних відключень електроенергії, тривала відсутність електропостачання також не можуть бути обґрунтованими підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки заявником не надано жодних доказів з приводу об`єктивної неможливості направлення скарги в установлений законом строк».

Отже, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону, в тому числі щодо строку на оскарження.

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Зазначені заявником обставини не є об`єктивно непереборними та такими, що не залежали від волевиявлення заявника, чи такими, що перешкоджали здійснити усі необхідні процесуальні дії для своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою. Також скаржником не подано суду жодних доказів на підтвердження своїх доводів.

Водночас право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

На підставі вищевикладеного, та з врахуванням заперечень позивача, які знайшли своє підтвердження при оцінці судом відсутності об`єктивних (поважних) причин пропуску на звернення до апеляційного суду у встановлений термін, колегія суддів дійшла висновку про неповажність, наведених скаржником підстав для поновлення строку.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 261 ГПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відповідно до ч.4 ст. 261 ГПК України копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що апеляційну скаргу подано через систему «Електронний суд», тобто в електронному вигляді, така заява у паперовому вигляді апелянту не повертається.

Керуючись ст.ст. 234, 256, 260, 261 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Львівської міської ради б/н від 29.12.2025 на ухвалу Господарського суду Львівської області від 10.12.2025 про зупинення провадження у справі № 914/2220/24.

Надіслати ухвалу учасникам справи в порядку, визначеному ч.5 ст. 242, ст. 285 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України

Головуючий (суддя-доповідач) С.М. Бойко

Судді Т.Б. Бонк

Г.Г. Якімець