ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

23 січня 2026 р. м. Житомир Справа № 906/95/26

Господарський суд Житомирської області у складі судді Тимошенка О.М.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" про видачу судового наказу про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Союз Автомотів" 940,03 грн. боргу за надані послуги з розподілу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2026 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" про видачу судового наказу про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Союз Автомотів" 940,03 грн. боргу за надані послуги з розподілу природного газу у жовтні 2025 року по договору №RM00ТР023 від 01.09.2023.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. З огляду на це заявником є ТОВ «Газорозподільчі мережі України»

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено повне найменування заявника і боржника, їх місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника.

Відповідно до ч. 3 ст. 327 ГПК України наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються повне найменування стягувача, його місцезнаходження.

У заяві не вказано місцезнаходження заявника та його ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи, що заявником подано заяву, яка не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.152, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" у видачі судового наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів.

Дата підписання ухвали 23.01.2026

Суддя Тимошенко О. М.
1- в справу

- позивачу до ЕК