ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі

26.01.2026 м. Полтава Справа № 917/66/26

Господарський суд Полтавської області у складі судді Байдуж Ю. С., розглянувши матеріали

позовної заяви Приватного товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаревеліс Груп" (MEGAREVELIS GROUP OU) Естонія, адреса: Harju maakond, Tallinn, Kesklinna Linnaosa, Pille tn 11/1-32, 10138, Estonia,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМНІЯ ТРЕЙД", вул. Половки, буд. 78б, м. Полтава, 36010;

про стягнення 656 643,36 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Полтавської області через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява Приватного товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаревеліс Груп" (MEGAREVELIS GROUP OU) Естонія до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМНІЯ ТРЕЙД" про стягнення 656 643,36 грн заборгованості за договором поставки № 1301-1/2025 від 13.01.2025, яка підписана представником позивача - адвокатом Сєдовим Ігорем Володимировичем.

Із вказаної позовної заяви вбачається, що MEGAREVELIS GROUP OU є юридичною особою, зареєстрованою за законодавством Республіки Естонія.

Враховуючи це, позивач наводить такі аргументи в обґрунтування підсудності справи саме Господарському суду Полтавської області:

Пунктом 10.2 Договору № 1301-1/2025 від 13.01.2025, стягнення заборгованості за яким є предметом даного позову, сторонами встановлена угода про вибір суду, а саме: будь-які суперечки чи претензії, що виникають із/щодо цього договору; чи виникли внаслідок порушення, розірвання або необґрунтованості Договору, підлягають під юрисдикцію судів Литовської Республіки.

Також п. 10.3 Договору встановлено, що законодавство країни Продавця (Литовська Республіка) буде використовуватися для вирішення будь-яких спірних питань, що виникають із Договору та/або його Додатків.

При цьому Литовська Республіка не є країною Продавця, оскільки Продавець є юридичною особою, зареєстрованою відповідно до законодавства Естонської Республіки, у зв`язку із чим позивач є резидентом Естонської Республіки, а законодавство країни Продавця це законодавство Естонської Республіки.

З метою врегулювання даного питання та виправлення помилки в Договорі, позивачем було підготовлено Додаток до Договору та через свого представника в Україні адвоката Ігоря Сєдова надіслано його відповідачу. В проєкті Додатку до Договору Позивач пропонував Відповідачу змінити угоду про вибір суду, виклавши її в новій редакції та зазначивши, що вирішення суперечок підлягає під юрисдикцію компетентного повітового суду Естонської Республіки або компетентного господарського суду України за вибором Позивача із застосуванням законодавства країни, до суду якої передано спір. Проте відповідач не відреагував на зазначений лист та не підписав зі свого боку Додаток до Договору.

Конвенція про угоди про вибір суду, ратифікована Україною 15.06.2021, встановлює, що суд Договірної Держави, іншої ніж Договірна Держава обраного суду, зупиняє або закриває провадження, до якого застосовується виключна угода про вибір суду, крім випадків, коли застосування угоди очевидно суперечитиме публічному порядку Держави суду, до якого подано позов (пункт с частини першої статті 6 Конвенції).

Позивач вважає, що застосування наявної в умовах Договору угоди про вибір суду, в помилковості якої не доводиться сумніватися, очевидно суперечить публічному порядку України, як держави суду, до якого Позивачем подається ця позовна заява.

Окрім того, наведена помилка є істотною і робить неможливим встановлення реальної волі сторін: пункт 10.3 Договору встановлює, що законодавство країни Продавця (Литовська Республіка) буде використовуватися для вирішення будь-яких спірних питань, і з наведеного незрозуміло, яке саме законодавство має використовуватися: законодавство дійсної країни Продавця Естонської Республіки, або законодавство Литовської Республіки?

При вирішенні питання щодо підсудності справи суд керується таким:

За приписами ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору

Статтею 2 Закону України "Про міжнародне приватне право" встановлено, що цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, зокрема, підсудності судам України справ з іноземним елементом.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про міжнародне приватне право" якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим Законом, застосовуються правила цього міжнародного договору.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадках, зокрема, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону, а також якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача.

Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

15.02.1995 між Україною й Естонською Республікою підписано договір про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах, який ратифікований Законом N 450/95-ВР ( 450/95-ВР ) від 22.11.95 (надалі договір між Україною і Естонською Республікою), згідно ст. 21 якого встановлено компетенцію судів Договірних Сторін.

Так, якщо даний Договір не встановлює іншого, суди кожної з Договірних Сторін компетентні розглядати цивільні справи, якщо відповідач має на її території місце проживання. За позовами до юридичних осіб вони компетентні, якщо на території цієї Договірної Сторони знаходиться орган управління, представництво або філіал юридичної особи.

Суди Договірних Сторін розглядають справи і в інших випадках, якщо про це є письмова угода сторін. При наявності такої угоди суд припиняє провадження по справі за заявою відповідача, якщо така заява зроблена до наведення заперечень по суті позову. Виключна компетенція судів не може бути змінена угодою сторін (ч. 1, 2 ст. 21).

Враховуючи зазначені вище норми, а також те, що місцезнаходження відповідача зареєстровано в м. Полтаві, Україна, даний спір дійсно підсудний Господарському суду Полтавської області.

Відповідно до частини 14 ст. 176 ГПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, зокрема у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Згідно приписів частин першої, другої статті 247 ГПК України у спрощеному провадженні господарський суд розглядає малозначні справи, а крім того, у спрощеному порядку може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Ця справа не відповідає ознакам малозначної справи, наведеним у частині п`ятій статті 12 ГПК України. За наведених обставин суд прийшов до висновків, що позовна заява подана з дотриманням вимог статей 162, 164 та 172 Господарського процесуального кодексу України; підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження відсутні. Справа підлягає розгляду у порядку загального позовного провадження.

Керуючись статтями 176, 234 та 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі.

2. Справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

3. Призначити підготовче засідання у справі на 10.03.2026 на 10:00 год.

Підготовче засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Полтавської області за адресою: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36000 зал № 35.

4. Явку учасників справи у підготовче засідання визнати обов`язковою.

В порядку п. 7 ч. 1 ст. 121 ГПК України, суд роз`яснює учасникам справи про обов`язок повідомити суд про причини неявки. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених статтею 202 ГПК України.

Відповідно до п. 4 ст. 202 ГПК України, у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

5. Встановити відповідачу строк для подання суду:

- відзиву на позов, оформленого згідно з вимогами ч. 3, ч. 6, ч. 7 ст. 165 ГПК України, - 15 днів з дня вручення цієї ухвали; копію відзиву направити позивачу; докази направлення надати суду;

- заперечень - 5 днів з дати отримання відповіді на відзив (ст. 167 ГПК України); копії заперечень направити позивачу; докази направлення надати суду.

Роз`яснити відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

6. Встановити позивачу строк для подання суду відповіді на відзив, оформленої згідно з вимогами ч. 3, ч. 6 ст. 165 ГПК України, - 10 днів з дати отримання відзиву; копію відповіді на відзив направити відповідачу; докази направлення надати суду.

7. Роз`яснити сторонам право на подання заяви про врегулювання спору (ст. 186-190 ГПК України) та право на укладення мирової угоди у справі (ст. 191-192 ГПК України).

Повідомити учасників справи про те, що вони можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади у мережі Інтернет за адресою: pl.arbitr.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Юлія БАЙДУЖ