ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2026 р. Справа № 924/1176/25

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Субботіної Л.О. за участю секретаря судового засідання Мізика М.А., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Клен Транс" с. Мацьківці Хмельницького району Хмельницької області

до Хмельницького відділу Державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України м. Хмельницький

про скасування арешту нерухомого майна

Представники сторін: не з`явились

В судовому засіданні відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Хмельницької області 28.11.2025 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Клен Транс" до Хмельницького відділу Державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про скасування арешту нерухомого майна реєстраційний №8404565, зареєстрованого 27.01.2009 на підставі постанови про арешт майна боржника № АМ 350255 від 27.01.2009 районного відділу Державної виконавчої служби Хмельницького МРУЮ, ТзОВ "Корпорація Клен" . Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що ТОВ "Клен Транс" є діючим господарюючим суб`єктом. Постановою районного відділу державної виконавчої служби Хмельницького МРУЮ від 27.01.2009 було накладено арешт на нерухоме майно ТОВ "Корпорація Клен" із вказаним ідентифікаційним кодом 34025824 належним позивачу, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивач зауважує, що зазначення ідентифікаційного коду позивача у вказаному Державному реєстрі як ідентифікаційна ознака ТОВ "Корпорація Клен" є незаконним. Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ "Корпорація Клен" має інший ідентифікаційний код 32179754 і є припиненим 14.02.2012 в зв`язку з визнанням його банкрутом. Арешт, накладений районним відділом ДВС у Хмельницькому районі 27.01.2009 на даний час згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є арештом нерухомого майна позивача. При цьому у позивача відсутня будь-яка кредиторська заборгованість та чинні виконавчі провадження, в яких позивач є боржником. З метою скасування накладеного арешту позивач звертався із письмовою вимогою до Хмельницького відділу ДВС у Хмельницькому районі. Однак йому було повідомлено про відсутність підстав, передбачених ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", для зняття арешту. Позивач зазначає, що перебування нерухомого майна позивача під арештом призводить до порушення приписів ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України та порушує право власності позивача, тому є незаконним та підлягає скасуванню, в зв`язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2025, вказану позовну заяву передано для розгляду судді Субботіній Л.О.

Ухвалою суду від 03.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №924/1176/25 в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 12:00 год. 23 грудня 2025 року, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов до 19 грудня 2025 року включно.

Відповідно до ухвали від 23.12.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу №924/1176/25 до судового розгляду по суті на 10:00 год. 12 січня 2026 року.

Позивач повноважного представника для участі в судовому засіданні 12.01.2026 не направив. В надісланому до суду клопотанні від 04.12.2025 зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути їх без участі повноважного представника.

Відповідач для участі в судовому засіданні 12.01.2025 не з`явився. У надісланому до суду відзиві від 09.12.2025 повідомив, що згідно перевірки наявних журналів обліку виконавчих проваджень (термін зберігання яких не закінчився), автоматизованої системи виконавчого провадження та інших облікових книг у відділі державної виконавчої служби відсутні (не збереглись) відомості про факт перебування на виконанні виконавчих проваджень, боржником за якими виступало б ТОВ "Корпорація Клен", , та в межах яких накладався б арешт на майно зазначеного товариства. Також відповідач зазначив, що приписами ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" визначені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Тому відповідач просив розгляд справи здійснювати без участі представника, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

Суд під час розгляду матеріалів справи встановив наступні обставини.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю "Клен Транс" є юридичною особою, яка має ідентифікаційний код 34025824.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 451711750 від 12.11.2025, за ТОВ "Клен Транс" на праві власності зареєстроване приміщення автосервісу, ресторан, будівля офісу за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с.Мацьківці, шосе Умань-Львів-Краковець, 297 км.

Відповідно до постанови Районного відділу державної виконавчої служби Хмельницького міжрегіонального управління юстиції АМ 350255 від 27.01.2009 на нерухоме майно позивача було накладено арешт, реєстраційний номер обтяження 8404565. Власником об`єкта обтяження зазначено ТОВ "Корпорація Клен", код 34025824, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с.Мацьківці, шосе "Умань-Краковець" 297-й км.

Згідно з відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю "Корпорація Клен" мало ідентифікаційний код юридичної особи 32179754 та 14.02.2012 була проведена державна реєстрація припинення вказаної юридичної особи на підставі судового рішення Господарського суду Хмельницької області від 31.01.2012.

ТОВ "Клен Транс" зверталось до Хмельницького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області із заявою про зняття арешту нерухомого майна від 11.11.2025, в якій просило відповідно до ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" зняти арешт нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 8404565, зареєстрований 27.01.2009 на підставі постанови про арешт майна боржника АМ 350255 від 27.01.2009 районного відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, оскільки у товариства відсутні будь-які зобов`язання, борги, чинні виконавчі провадження.

У відповідь на вказане звернення Хмельницький відділ державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області у листі № 75017 від 14.11.2025 повідомив, що згідно перевірки наявних журналів обліку виконавчих проваджень, автоматизованої системи виконавчого провадження та інших облікових книг у відділі відсутні відомості про факт перебування на виконанні виконавчих проваджень, боржником за якими виступало б ТОВ "Корпорація Клен", , та в межах яких накладався б арешт на майно зазначеного товариства. Посилаючись на ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", якою визначені підстави для зняття виконавцем арешту, відділ ДВС відмовив у задоволені заяви.

На підтвердження відсутності відкритих виконавчих проваджень, боржником за якими є ТОВ "Клен Транс", позивач долучив відомості з автоматизованої системи виконавчого провадження.

Також матеріали справи містять ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 26.11.2025 у справі №686/33558/25, якою було відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ТОВ "Клен Транс" до Хмельницького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області про скасування арешту нерухомого майна, оскільки вказаний спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

У ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити.

Отже, підставою звернення до господарського суду з позовом є порушення прав чи охоронюваних законом інтересів особи, яка звертається з таким позовом. При цьому, реалізуючи своє право на судовий захист, позивач визначає зміст свого порушеного права або охоронюваного законом інтересу та обґрунтовує підстави позову, виходячи з власного суб`єктивного уявлення про порушення, невизнання чи оспорювання своїх прав або охоронюваних законом інтересів, а також визначає спосіб захисту такого права.

Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 12.07.2019 у справі №910/16436/18, від 22.07.2019 у справі № 910/16407/18, від 05.09.2019 у справі № 910/16404/18, від 24.10.2019 у справі № 910/16413/18, від 18.11.2021 у справі № 910/4650/21, від 14.06.2022 у справі №910/10680/21.

У даній справі позивач звернувся до суду із позовними вимогами про скасування арешту нерухомого майна, оскільки останній фактично був накладений на нерухоме майно іншої юридичної особи ТОВ "Корпорація Клен" із зазначенням ідентифікаційного коду позивача, що призвело до порушення права власності позивача.

Суд зазначає, що умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ст. 1 чинного Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Подібне за змістом визначення містилось також у ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV від 21.04.1999, який діяв на момент винесення постанови про накладення арешту на майно (далі - Закон № 606-XIV).

Частиною 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 2 Закону № 606-XIV передбачалось, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Статтями 5, 55 Закону № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV) (у редакції, чинній на момент винесення постанови від 27.01.2009) було передбачено, що державний виконавець:

зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 5);

здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом (абз. 1 ч. 2 ст. 5);

має право при здійсненні виконавчого провадження накладати арешт на майно боржника шляхом винесення відповідної постанови (абз. 5 ч. 3 ст. 5, ч.1 ст. 55).

Суд встановив, що відповідно до постанови Районного відділу державної виконавчої служби Хмельницького міжрегіонального управління юстиції АМ 350255 від 27.01.2009 на нерухоме майно позивача було накладено арешт, реєстраційний номер обтяження 8404565. Власником об`єкта обтяження зазначено ТОВ "Корпорація Клен", код 34025824, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с.Мацьківці, шосе "Умань-Краковець" 297-й км.

Вказане обтяження зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ТОВ "Клен Транс", що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 451711750 від 12.11.2025

Як вбачається із змісту листа Хмельницького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області № 75017 від 14.11.2025 та відзиву на позов, згідно перевірки наявних журналів обліку виконавчих проваджень (термін зберігання яких не закінчився), автоматизованої системи виконавчого провадження та інших облікових книг у відділі державної виконавчої служби відсутні (не збереглись) відомості про факт перебування на виконанні виконавчих проваджень, боржником за якими виступало б ТОВ "Корпорація Клен" та в межах яких накладався б арешт на майно зазначеного товариства.

Згідно з відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю "Корпорація Клен" мало ідентифікаційний код юридичної особи 32179754 та 14.02.2012 була проведена державна реєстрація припинення вказаної юридичної особи на підставі судового рішення Господарського суду Хмельницької області від 31.01.2012.

Також відсутні відкриті виконавчі провадження, боржником за якими є ТОВ "Клен Транс", що підтверджується відомостями з автоматизованої системи виконавчого провадження.

Разом з тим, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ТОВ "Клен Транс" продовжує обліковуватись запис про обтяження - арешт нерухомого майна, накладений Районним відділом державної виконавчої служби Хмельницького міжрегіонального управління юстиції згідно з постановою АМ 350255 від 27.01.2009.

ТОВ "Клен Транс" зверталось до Хмельницького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області із заявою про зняття арешту нерухомого майна від 11.11.2025.

Однак листом Хмельницького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області № 75017 від 14.11.2025 позивачу було відмовлено у задоволені вказаної заяви з посиланням на ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, зважаючи на положення ст. 19 Конституції України та ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець повинен вчиняти виконавчі дії не лише із дотриманням Закону України "Про виконавче провадження", а й відповідно до інших законів, додержання яких є обов`язковим при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов`язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 911/1395/15, від 02.04.2018 у справі № 17/116/2011 ).

Суд враховує, що статтею 2 Закону № 1404-VIII закріплено принцип об`єктивності, який вимагає обґрунтованості вчинення тих чи інших дій державним виконавцем.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Наслідком арешту є накладення заборони на право розпоряджатися майном, такий захід триває до визначення подальшої долі відповідного майна. Накладений на майно боржника арешт є в будь-якому випадку перешкодою для розпорядження таким майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частинами 1, 2 ст. 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР, яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року та є частиною національного законодавства України, гарантовано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном, відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Втручання у право власності повинно не лише переслідувати за фактами та у принципі "законну ціль" у "загальному інтересі", але також має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між вжитими заходами та метою, яку прагнули досягти будь-якими заходами, застосованими державною, у тому числі заходами, спрямованими на здійснення контролю за користуванням майном фізичною особою. Ця вимога виражена у понятті "справедливий баланс", який має бути встановлений між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Завдання досягти цього балансу відображено у структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції в цілому. У кожній справі, що стосується стверджуваного порушення цієї статті необхідно встановити, чи було покладено на відповідну особу непропорційний та надмірний тягар внаслідок втручання держави (рішення у справі "Хуттен-Чапська проти Польщі").

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у низці своїх рішень нагадував, що вилучення власності в інтересах судочинства, яке не позбавляє власника його майна, а тільки тимчасово припиняє його можливості користуватися та розпоряджатися цим майном, зазвичай пов`язане із здійсненням контролю за використанням власності, що охоплюється сферою застосування другого абзацу ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення від 22.02.1994 у справі "Раймондо проти Італії", ухвала щодо прийнятності від 07.11.2006 у справі "Адамчик проти Польщі", рішення у справах "Карамітров та інші проти Болгарії" від 10.01.2008 та "Боржонов проти Росії" від 22.01.2009).

Усі вищевикладені норми покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей.

Суд повинен реалізовувати своє основне завдання, а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд враховує, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності визначених законом підстав для перебування майна позивача під арештом. Тому наявність протягом тривалого часу (майже 17 років) в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей про таке обтяження є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, порушує право власності ТОВ "Клен Транс", гарантоване ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321 ЦК України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4, п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації підлягають обтяження речових прав на нерухоме майно, зокрема арешт. Водночас обтяження, які підлягають державній реєстрації, вважаються припиненими з моменту державної реєстрації їх припинення на підставі, зокрема, судового рішення щодо припинення обтяження речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищезазначені положення законодавства та встановлені обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 20, 24, 27, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Клен Транс" с. Мацьківці Хмельницького району Хмельницької області до Хмельницького відділу Державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України м.Хмельницький про скасування арешту нерухомого майна задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 8404565, зареєстрований 27.01.2009 на підставі постанови про арешт майна боржника АМ 350255 від 27.01.2009 районного відділу Державної виконавчої служби Хмельницького МРУЮ, ТзОВ "Корпорація Клен" .

Стягнути з Хмельницького відділу Державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Хмельницький, вул.Тернопільська, буд. 13/2, код 35014284) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Клен Транс" (Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Мацьківці, шосе Умань-Львів-Краковець, код 34025824) 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.) витрат на оплату судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення. Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України.

Повне рішення складено 22.01.2026.

Суддя Л.О. Субботіна

Рішення надсилається учасникам справи до електронних кабінетів.