ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

про відмову у відкритті провадження у справі

"23" січня 2026 р. м. Ужгород Справа №914/3733/25

Суддя Господарського суду Закарпатської області Пригара Л.І.

розглянувши матеріали за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю Еквіталь, м. Київ

до відповідача 1 Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів Львівської області

до відповідача 2 Західного регіонального управління Концерну Військторгсервіс, м. Львів Львівської області

про визнання Договорів оренди нерухомого майна, що належать до державної власності №06-20 від 10.12.2020 та №07-20 від 10.12.2020, укладеними між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, Західним регіональним управлінням Концерну Військторгсервіс та Товариством з обмеженою відповідальністю Еквіталь, продовженими з 10.12.2025 строком на 5 років,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю Еквіталь, м. Київ в особі уповноваженого представника адвоката Крикунова О.В. звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом б/н від 03.12.2025 до відповідача 1 Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів Львівської області та до відповідача 2 Західного регіонального управління Концерну Військторгсервіс, м. Львів Львівської області про визнання Договорів оренди нерухомого майна, що належать до державної власності №06-20 від 10.12.2020 та №07-20 від 10.12.2020, укладеними між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, Західним регіональним управлінням Концерну Військторгсервіс та Товариством з обмеженою відповідальністю Еквіталь, продовженими з 10.12.2025 строком на 5 років.

Разом із позовною заявою представником Товариства з обмеженою відповідальністю Еквіталь, м. Київ подано заяву б/н від 03.12.2025 про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.12.2025 матеріали позовної заяви (справи №914/3733/25) та заяви про забезпечення позову направлено за підсудністю до Господарського суду Закарпатської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Закарпатської області від 12.01.2026 позовну заяву (справу №914/3733/25) та заяву про забезпечення позову б/н від 03.12.2025 розподілено судді Пригарі Л.І., передано на її розгляд 13.01.2026.

Дослідивши матеріали позовної заяви суд доходить до висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 України з огляду на наступне.

Статтею 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст. 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За положеннями ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 8 Закону України Про судоустрій і статус суддів визначено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певну справу належить розглядати за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

За приписами ч. 3 ст. 22 Закону України Про судоустрій і статус суддів, місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Згідно зі ст. 1 ГПК України, Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (ч. 1, 2, 3 ст. 4 ГПК України).

Подання позовної заяви за правилами ГПК України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до статті 20 ГПК України.

Відповідно до ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 25.06.2019 у справі №904/1083/18 та висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 31.01.2024 у справі №918/479/23 ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

У справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи (ч. 1 ст. 41 ГПК України).

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 44 ГПК України, усі фізичні і юридичні особи здатні мати процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, боржника (процесуальна правоздатність). Фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи здатні особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (процесуальна дієздатність). Юридична особа набуває процесуальних прав та обов`язків у порядку, встановленому законом, і здійснює їх через свого представника.

Приписами ч. 1, 3 ст. 45 ГПК України визначено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

З аналізу вищевказаних норм убачається, що сторонами в господарському процесі можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування. Водночас, до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатись також особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб (ч. 2, 3 ст. 4 ГПК України).

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивачем у якості відповідача 2 зазначено Західне регіональне управління Концерну Військторгсервіс, м. Львів Львівської області (код 38076799).

В силу приписів статті 80 Цивільного кодексу України, юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Згідно ч. 4 ст. 91 Цивільного кодексу України, цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Положеннями ст. 95 Цивільного кодексу України визначено, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх утворила, і діють на підставі затвердженого нею положення або на іншій підставі, передбаченій законодавством іноземної держави, відповідно до якого утворено юридичну особу, відокремленими підрозділами якої є такі філії та представництва. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Філія та представництво юридичної особи вважаються створеними з дня їх державної реєстрації.

Тобто філії та представництва господарюючого суб`єкта, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у господарському процесі. Тому справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво суб`єкта господарювання, не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, у зв`язку із відсутністю сторони у господарському процесі, до якої пред`явлено позов, а отже неможливістю вирішення господарського спору.

З урахуванням цивільно-правового статусу філій та представництв недопустимою є участь відокремлених підрозділів у певних процесуальних відносинах, оскільки це суперечить цивільно-правовій природі відокремленого підрозділу, як складової частини юридичної особи, що його створила.

Як вбачається із змісту позовної заяви, звертаючись до суду із даним позовом, позивач пред`явив позовні вимоги до одного з відповідачів саме як до філії юридичної особи, а не до юридичної особи Концерну Військторгсервіс.

За приписами ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України визначено, що до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Західне регіональне управління Концерну Військторгсервіс, м. Львів Львівської області (код 38076799) не є юридичною особою, а є філією (іншим відокремленим підрозділом) юридичної особи Концерну Військторгсервіс.

Судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю Еквіталь заявлено позов до відповідача 2 Західного регіонального управління Концерну Військторгсервіс, м. Львів Львівської області (код 38076799), яке не є юридичною особою та відповідно не може виступати стороною у господарському процесі у зв`язку з відсутністю у нього процесуальної дієздатності.

Водночас філії та представництва, які не є юридичними особам, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі. Тому справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже, неможливістю вирішення цивільного спору.

Отже, у спірних правовідносинах за правилами, встановленими процесуальним законодавством, в якості відповідача може виступати юридична особа, або юридична особа в особі її філії (якщо філія наділена відповідними повноваженнями і про це є належні докази).

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 25.06.2019 у справі №904/1083/18, постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.06.2021 у справі №760/32455/19, у постановах Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №712/13066/18, від 10.11.2021 у справі №552/2889/20, від 09.02.2022 у праві №607/4090/21, від 09.02.2022 у справі №213/4206/19, від 18.05.2022 у справі №552/3667/19, від 08.03.2023 у справі №464/4338/21, від 31.01.2024 у справі №918/479/23, від 11.12.2024 у справі №461/5877/22.

Враховуючи вищевикладене, Західне регіональне управління Концерну Військторгсервіс, м. Львів Львівської області (код 38076799) не може виступати стороною спору в господарському судочинстві, оскільки не має статусу юридичної особи.

Таким чином, враховуючи викладені обставини в сукупності, суд дійшов висновку, що така позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, у відкритті провадження у справі слід відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України.

Відповідно до приписів частини 6 статті 175 ГПК України, суд вважає за необхідне роз`яснити, що позивач не позбавлений можливості звернутися до суду за захистом порушеного права, пред`явивши позов до належного відповідача на загальних підставах. Позовна заява може бути розглянута в порядку господарського судочинства, якщо вона буде подана до юридичної особи або до юридичної особи в особі філії, за наявності відповідних повноважень, докази яких мають бути додані позивачем до позовної заяви.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 175, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі №914/3733/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Еквіталь, м. Київ до відповідача 1 Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів Львівської області до відповідача 2 Західного регіонального управління Концерну Військторгсервіс, м. Львів Львівської області про визнання Договорів оренди нерухомого майна, що належать до державної власності №06-20 від 10.12.2020 та №07-20 від 10.12.2020, укладеними між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, Західним регіональним управлінням Концерну Військторгсервіс та Товариством з обмеженою відповідальністю Еквіталь, продовженими з 10.12.2025 строком на 5 років.

2. На підставі ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали). Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду.

3. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повна ухвала складена та підписана 23.01.2026.

Суддя Л.І. Пригара