ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2026 р.м. ХарківСправа № 922/4132/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейський Протеїн Україна" (04128, м. Київ, вул. Мрії, буд. 23),
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідлайф" (63401, Харківська область, Чугуївський район, селище Вирішальний, вул. Степова (пн), буд. 12),
про стягнення коштів у розмірі 175 867, 48 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейський Протеїн Україна", м. Київ, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідлайф", селище Вирішальний, про стягнення заборгованості за договором постачання товару № 383 від 19.01.2019 у розмірі 175 867, 48 грн, підставою нарахування якої стало порушення відповідачем умов даного договору в частині вчасної та у повному обсязі оплати за поставлений товар. Також позивач просить суд покласти на відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/4132/25. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання). Встановлено відповідачу строк - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали для подання суду: обґрунтованого письмового відзиву, складеного з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на чинне законодавство та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення, якщо такі докази не надані позивачем. Попереджено відповідача про те, що у разі не надання відзиву на позов, справа згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами.

Відповідач правом на участь у розгляді даного спору не скористався, відзив на позов не надав, заборгованість не спростував. Про розгляд даного спору Господарським судом Харківської області повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку до Електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю "Фідлайф" ухвали суду про відкриття провадження у справі № 922/4132/25.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, враховуючи сплив процесуального строку, встановленого для розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.11.2025, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.

Ч. 4 ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

09.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Європейський Протеїн Україна» (позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фідлайф» (відповідач, покупець) був укладений договір постачання товару № 383 (надалі договір).

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов`язується передавати у власність покупцю сировину для виробництва комбікорму у подальшому товар у кількості та в асортименті у відповідності до підписаних специфікацій, які є невід`ємною чинного договору, а покупець зобов`язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору.

Як передбачено п. 2.6. договору, датою постачання товару вважається дата зазначена у видатковій накладній.

У відповідності до п. 4.1. договору, оплата товару, який постачається позивачем, здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника зазначений у договорі на підставі отриманих від постачальника рахунків та на умовах зазначених у підписаних специфікаціях.

Відповідно до специфікації №1 від 09.01.2019 сторони погодили асортимент, кількість та загальну вартість товару (3 750 000, 00 грн), умови поставки та порядок оплати.

Так, відповідно до умов специфікації, сторони погодили наступний порядок та строки оплати товару: перерахування 100 % вартості поставленої постачальником партії товару на поточний рахунок постачальника у строк, що не перевищує тридцять календарних днів, щотижневими рівними платежами починаючи з дня, наступного після дати постачання відповідної партії товару.

Згідно видаткової накладної № 58 від 29.03.2019, позивач поставив відповідачу товар загальною вартістю 3 750 000, 00 грн.

Однак, всупереч п. 1.1., 4,1. договору, товар, поставлений дозивачем згідно означеної накладної, відповідачем оплачений лише частково на суму 3 574 132, 52 грн, що підтверджується наданими до позову банківськими виписками.

Таким чином, внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором щодо оплати отриманого останнім товару, заборгованість відповідача перед позивачем складає 175 867, 48 грн (3 750 000, 00 - 3 574 132, 52).

Дана сума заборгованості відповідачем сплачена не була, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до господарського суду за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ч. 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ч. 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Ст. 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Ч. 1 ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ч. 1 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

П. 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, позивач, на виконання умов договору поставки від 09.01.2019, поставив відповідачу товар загальною вартістю 3 750 000, 00 грн, а покупець прийняв його без жодних зауважень, що підтверджується видатковою накладною № 58 від 29.03.2019.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Натомість, як було встановлено судом, свої зобов`язання з оплати за поставлений товар покупець виконав частково та має заборгованість з оплати за поставлений товар у розмірі 175 867, 48 грн.

Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували наявність перед позивачем заборгованості за договором з оплати за товар у розмірі 175 867, 48 грн.

Добросовісність (п. 6 ст. 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, що відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати суму боргу за договором поставки від 09.01.2019 у розмірі 175 867, 48 грн, суд визнає позовні вимоги належно обґрунтованими, доведеними матеріалами справи, у зв`язку з чим, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 2, 13, 73-74, 76-79, 86, п. 2 ч. 1 ст. 129, ст. 236-242, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фідлайф» (ідентифікаційний код 35710888; 63401, Харківська область, Чугуївський район, селище Вирішальний, вул. Степова(пн), буд. 12) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейський Протеїн Україна» (ідентифікаційний код 40242605; 04128, м. Київ, вул. Мрії, буд. 23) 175 867, 48 грн заборгованості та 2 422, 40 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Європейський Протеїн Україна» (ідентифікаційний код 40242605; 04128, місто Київ, вул. Мрії, буд. 23);

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фідлайф» (ідентифікаційний код 35710888; 63401, Харківська область, Чугуївський район, селище Вирішальний, вул. Степова(пн), буд. 12).

Повне рішення складено 26.01.2026.

СуддяР.М. Аюпова

справа № 922/4132/25