ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

21 січня 2026 року м. ЧернівціСправа № 926/2030/25

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Дутки В.В., при секретарі судового засідання Кушлак Л.Л., розглянувши матеріали справи

за заявою Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області, м. Чернівці

до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Дністер, с. Кормань Чернівецької області

про банкрутство

представники сторін:

від кредитора Красноголова О.А.

від банкрута не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Чернівецької області знаходиться справа за заявою Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про банкрутство сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Дністер.

Постановою від 25.11.2025 визнано банкрутом сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма Дністер. Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Унгуряну Д.В.

29.12.2025 через систему "Електронний суд" надійшла заява ГУ ПФУ у Чернівецькій області з грошовими вимогами до банкрута у розмірі 859872,47 грн капіталізованих платежів, відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та 4844,80 грн судового збору.

Ухвалою від 05.01.2026 розгляд заяви призначено в судовому засіданні на 21.01.2026.

09.01.2026 через систему "Електронний суд" від ліквідатора надійшли письмові пояснення про визнання поточних грошових вимог кредитора.

У судове засідання 21.01.2026 ліквідатор не з`явився, представник кредитора просила задовольнити заяву та визнати заявлені грошові вимоги в повністю.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані документи у підтвердження заявлених грошових вимог, заслухавши пояснення учасника судового засідання, проаналізувавши норми чинного законодавства, господарський суд вважає вимоги кредитора такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

На обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області перебувають потерпілі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), які отримали виробничу травму, працюючи найманими працівниками в С/Г ТОВ «Агрофірма Дністер».

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 26.02.2002 у справі №2-184 встановлено факт нещасного випадку на виробництві, який стався з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в радгоспі ім. Котовського с. Гвіздівці Сокирянського району Чернівецької області. За висновком МСЕК ОСОБА_1 встановлено стійку втрату професійної працездатності в розмірі 60 відсотків безстроково. Внаслідок цього, потерпілому була призначена та виплачується на підставі ст.31 Закону №1105- XIV щомісячна страхова виплата відповідно до постанови №24001//113 від 19.03.2025 в розмірі 4987,23 грн.

Згідно довідки про правонаступництво, ТзОВ «Агрофірма Дністер» є правонаступником реорганізованого радгоспу імені Котовського.

Із найманим працівником страхувальника ОСОБА_2 стався нещасний випадок, що підтверджується актом про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1 №1 від 26.09.1987. За висновком МСЕК ОСОБА_2 встановлено стійку втрату професійної працездатності в розмірі 40 відсотків. Внаслідок цього, потерпілому була призначена та виплачується на підставі ст.31 Закону №1105- XIV щомісячна страхова виплата відповідно до постанови №24001//1 від 19.03.2025 в розмірі 3324,81 грн безстроково.

Відповідно до положень п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.2023 № 95 «Деякі питання капіталізації платежів у випадках ліквідації страхувальників» капіталізація платежів у випадках ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством) страхувальника для задоволення вимог, що виникли із його зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованих осіб, здійснюється до Пенсійного фонду України у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 4 грудня 2019 № 986.

Згідно з п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 4 грудня 2019 р. № 986 «Про затвердження Порядку капіталізації платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації страхувальників» капіталізація платежів включає заборгованість страхувальника з виплат, пов`язаних із його зобов`язаннями відшкодувати шкоду, заподіяну життю або здоров`ю застрахованої особи, а саме суми одноразової допомоги, щомісячних виплат втраченого заробітку, витрат на догляд за потерпілим і виплат за листками непрацездатності.

Пунктом 8 Постанови унормовано, що у кредиторських вимогах Фонду соціального страхування України до страхувальника, щодо якого розпочато ліквідацію, зазначається сума грошових зобов`язань, обчислена з урахуванням кожного платежу, що підлягає капіталізації.

Суми капіталізованих платежів відповідно до зазначених кредиторських вимог у випадках ліквідації страхувальника перераховуються робочому органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, у якому страхувальник перебуває на обліку.

Відповідно до положень ч.1 ст. 4 закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 21.09.2022 № 2620 уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку (далі - уповноважений орган управління) є Пенсійний фонд України.

Пунктом 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 2620 припинено Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізовано їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 1 січня 2023 року. Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 72 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон №1058 - IV) одним з джерел формування коштів Пенсійного фонду України є капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Суб`єкт господарювання, що ліквідується, зобов`язаний проводити капіталізацію страхових виплат у всіх випадках ліквідації із застосуванням положення вказаного Порядку. Таким чином, відповідно до Порядку у зв`язку з ліквідацією страхувальників здійснюється капіталізація платежів для задоволення вимог, що виникли із їх зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам. Капіталізація платежів перед застрахованими особами, визначеними у статті 41 Закону №1105-XIV, розраховується на період, що визначається як різниця між середньою очікуваною тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та віком особи на момент її проведення (пункт 4 Порядку).

Для визначення періоду, за який розраховувалася потреба в капіталізації платежів використано дані таблиці смертності та середньої очікуваної тривалості життя чоловіків та жінок в Україні, наданих Державною службою статистики України (далі Таблиця). На момент подання заяви та здійснення капіталізації потерпілому ОСОБА_1 виповнилось 74 роки. Середня очікувана тривалість життя чоловіків, вік яких 74 роки, за даними Таблиці становить 6,86 років. Згідно із постановою №24001//113 від 19.03.2025 ОСОБА_1 призначено перераховану щомісячну страхову виплату в розмірі 4987,23 грн. безстроково. З огляду на це, загальна потреба в капіталізації платежу по відшкодуванню шкоди внаслідок нещасного випадку на виробництві складає 410 548, 77 грн (4987,23 грн. х 6,86 х 12 міс.).

На момент подання заяви та здійснення капіталізації потерпілому ОСОБА_2 виповнилось 65 років. Середня очікувана тривалість життя чоловіків, вік яких 65 р., за даними Таблиці становить 10,86 років. Згідно із постановою №24001//1 від 19.03.2025 ОСОБА_2 призначено перераховану щомісячну страхову виплату в розмірі 3324,81 грн. безстроково. З огляду на це, загальна потреба в капіталізації платежу по відшкодуванню шкоди внаслідок нещасного випадку на виробництві складає 433 289, 24 грн (3324,81 грн. х 10,86 х 12 міс.).

Згідно з наданим розрахунком ГУ ПФУ у Чернівецькій області, загальний розмір витрат на відшкодування шкоди вказаним потерпілим станом на 26.11.2025 складає 843838,01 грн.

Розглянувши вимоги Головного у Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у розмірі 843838,01 грн капіталізованих платежів, що виникли із зобов`язань суб`єкта підприємницької діяльності - банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю, суд визнав їх обґрунтованими та документально підтвердженими. Розрахунок платежів, що підлягають капіталізації, здійснений вірно та у відповідності до Порядку капіталізації платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації страхувальників, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 986 від 04.12.2019.

Крім цього, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Чернівецькій області заявлено до визнання 16034,46 грн заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій громадянину ОСОБА_3 , призначених відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за період з 01.06.2025 по 26.11.2025, згідно розрахунку.

Статтею 13 Закону № 1788 «Про пенсійне забезпечення» визначені категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах. До 17.02.2000 вказана стаття, крім визначення категорій працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, регулювала порядок внесення підприємствами та організаціями плати до Пенсійного фонду, що покривала витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону № 1788.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України» від 17.02.2000 № 1461-III порядок внесення плати на покриття фактичних витрат на виплату і доставку пенсій змінено. А саме - норму, що регулювала дане питання у статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виключено та врегульовано порядок покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій шляхом введення окремого виду збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у Закон України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» №400.

Законом України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що платники збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, передбачені статтею 1 цього Закону, повинні сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірах, встановлених статтею 4 цього Закону, що визначається у відсотковому відношенні до об`єкта оподаткування, який передбачений статтею 2 цього Закону

Зокрема, у відповідності до вимог вищезазначеного Закону, суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, незалежно від форми власності, повинні сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у 100% розмірі від об`єкта оподаткування, якими є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до розділу 6 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16.01.2004 за №64/8663, для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування":

- особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У відповідності до пунктів 6.4, 6.5, 6.7, 6.8 розділу 6 Інструкції № 21-1, зі змінами та доповненнями розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій, а підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Отже, обов`язок з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, у порядку ст.13 Закону № 1788-ХІІ та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV, покладений на підприємства.

При цьому, суд зазначає, що обов`язок визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій покладено на заявника, боржник зобов`язаний здійснити відшкодування зазначених витрат в розмірах визначених заявником, підставою для відшкодування вказаних сум є розрахунки цих витрат, який надсилається підприємству.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 28.11.2019 у справі № 460/3113/18.

Факт понесення заявником витрат на виплату та доставку пенсій, призначених працівнику банкрута на пільгових умовах, за період 01.06.2025 по 26.11.2025, підтверджується копією розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів б-з ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове пенсійне страхування (список №2).

Таким чином, розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за відповідний період є підставою для відшкодування банкрутом фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, понесених територіальним органом Пенсійного фонду України.

Відтак, з моменту отримання даного розрахунку сума фактичних витрат, що підлягає відшкодуванню боржником, є узгодженою, а оскільки такий розрахунок банкрутом не оскаржено, - він є обов`язковим для виконання.

Відповідний розрахунок направлявся банкруту на його юридичну адресу, що підтверджуються рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення від 11.03.2025.

З огляду на Постанову Верховного суду від 29 вересня 2021 року по справі №904/1200/21, витрати на виплату та доставку пільгових пенсій слід віднести до 4 черги задоволення вимог кредиторів.

У п. 2 ч. 1 статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому: у другу чергу задовольняються: вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Пенсійного фонду України за громадян, які застраховані в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Пенсійному фонду України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників).

Керуючись статтями 59, 60, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ГУ ПФУ у Чернівецькій області про визнання грошових вимог від 27.12.2025 - задовольнити.

2. Визнати грошові вимоги ГУ ПФУ у Чернівецькій області до банкрута в розмірі 843838,01 грн капіталізованих платежів вимоги другої черги, 16034,46 грн відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій вимоги четвертої черги та вимоги зі сплати судового збору за подання заяви в розмірі 4844,80 грн - перша черга.

3.Ліквідатору внести визнані судом вимоги ГУ ПФУ у Чернівецькій області до реєстру вимог кредиторів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено і підписано 22.01.2026.

Суддя В.В.Дутка