ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2026 Справа № 904/6339/25
за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діоніс Лайн", м. Київ

про стягнення

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі (виклику) представників сторін

ПРОЦЕДУРА

Приватне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Надра України" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діоніс Лайн", в якому просить суд стягнути заборгованість за Договором оренди індивідуального визначеного майна № 0-389/17 від 26.07.2017 у розмірі 45 471, 95 грн.

Ухвалою суду від 12.11.2025 позовну заяву залишено без руху. Запропоновано позивачу протягом 7 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме надати до суду докази сплати судового збору в розмірі 2 422, 40 грн.

18.11.2025 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 24.11.2025 відкрито провадження у справі № 904/6339/25. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання до суду відзиву на позовну заяву.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд наголошує на тому, що зі своєї сторони ним здійснені всі необхідні заходи щодо належного повідомлення учасників справи про розгляд цієї справи.

Згідно із частинами 2, 3 статті 120 Господарського процесуального суду України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою; виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Пунктом 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" встановлено, що в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) містяться відомості про юридичну особу, зокрема, щодо її місцезнаходження. Ухвала суду від 24.11.2025 надіслана відповідачу на його адресу, вказану в ЄДР, а саме: 04086, м. Київ, вул. Грозненська, буд. 44, офіс 12.

Відповідно до положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального суду України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, частина 7 статті 120 Господарського процесуального суду України зобов`язує учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

04.12.2025 на адресу суду повернувся направлений відповідачу конверт із копією ухвали суду від 24.11.2025, до якого відділенням поштового зв`язку додано довідку про причину невручення поштового відправлення - "адресат відсутній за вказаною адресою".

Вказаний факт свідчить про належне повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та можливість подання до суду заяв по суті справи.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із частиною 2 статті 178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

14.01.2025 Приватним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Надра України" подано додаткові докази.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

У пункті 3 постанови № 11 від 17.10.2014 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" визначено, що розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8, 5 років є розумною у контексті ст. 6 Конвенції, у зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, у зв`язку з поведінкою заявників.

З огляду на викладене, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди № 0-389/17 індивідуально визначеного майна від 26.07.2017 в частині повної та своєчасної сплати орендних платежів.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

26.07.20217 між Приватним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Надра України" ( орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Діоніс Лайн" (орендар) укладено договір оренди № 0-389/17 індивідуально визначеного майна.

Відповідно до умов п.1.1 договору, на виконання умов даного договору орендодавець зобов`язується передати, а орендар зобов`язується прийняти в строкове платне користування та володіння окреме індивідуально визначене майно пошукову свердловину № 38 Перещепинська Північно-Перещепинського родовища, що є власністю Національної акціонерної компанії «Надра України» та обліковується на її балансі, що підтверджується довідкою №617/2/08 від 12.05.2017.

Свердловина розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, географічні координати: широта гр. 49; мін. 01; сек. 53; довгота гр. 35; мін. 17; сек. 04,5.

Пунктом 1.3 договору визначено, що свердловина передається з метою: реліквідації (відновлення) свердловини, проведення геофізичних досліджень свердловини (ГДС) з метою оцінки стану свердловини, уточення геологічного розрізу свердловини, виконання ремонтних робіт, поглиблення, кріплення, випробування продуктивних горизонтів, облаштування свердловини, дослідження, введення свердловини в дослідно-промислову (пробну)/промислову експлуатацію видобування та виконання орендарем інших завдань, згідно діючого законодавства України.

Згідно п.2.1 договору, орендар вступає у строкове платне користування майном та приступає до виконання робіт, визначених п.1.3. цього договору, з дати підписання акту приймання-передачі майна між орендодавцем та орендарем.

Пунктом 3.1 договору, погоджено, що до моменту введення свердловини в дослідно-промислову (пробну)/промислову експлуатацію, орендна плата визначається за домовленістю сторін і становить 20 000 грн за базовий місяць оренди, без урахування ПДВ. Базовий місяць оренди це місяць, в якому було проведено оцінку майна. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за місяць оренди. В разі дефляції (індекс інфляції не перевищує одиниці) індексація за даний місяць не проводиться (пункт 3.2 договору).

Орендна плата перераховується орендарем на рахунок орендодавця на підставі виставленого останнім рахунку не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем оренди, за який проводиться орендна плата. У разі відсутності рахунка орендодавця, орендар зобов`язаний самостійно звернутися до орендодавця з метою його отримання і сплатити його в укараний термін (пункт 3.4 договору).

Пунктом 3.5 договору визначено, що нарахування орендної плати у розмірі визначеному п. 3.1. цього договору починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі майна.

Відповідно до п. 11.1 договору, цей договір є укладеним та набуває чинності з дати його підписання та нотаріального посвідчення та діє до 10.10.2030 року.

На виконання умов п.п. 1.2., 1.3. та 2.1 договору, 26.07. 2017 між орендодавцем та орендарем підписано акт приймання-передачі. Згідно з яким, орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування свердловину № 38 Перещепинська Північно-Перещепинського родовища (разом паспортом свердловини), яка є власністю Національної акціонерної компанії «Надра України» та обліковується балансі останньої. Свердловина розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, географічні координати: широта гр.49; мін.01; сек.53; довгота гр.35; мін.17; сек.04,5.

02.08.2017 між орендодавцем та орендарем підписано акт приймання-передачі паспорту свердловини за договором оренди, згідно з яким орендодавець передав, а орендар прийняв оригінал паспорту свердловини № 38 Перещепинська.

Як зазначає позивач, відповідачем належним чином не виконані зобов`язання щодо своєчасної сплати орендних платежів за період з 01.11.2021 по 31.12.2021, у зв`язку з чим заборгованість відповідача на час розгляду справи складає у розмірі 45 741, 95 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Вказані обставини стали причиною звернення позивачем з даним позовом до суду з вимогами про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 45 741, 95 грн за період з 01.11.2021 по 31.12.2021.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець (позивач у справі) передає або зобов`язується передати наймачеві (відповідач у справі) майно у користування за плату на певний строк.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, та обставини справи між позивачем та відповідачем виникли правовідносини оренди.

Щодо суми заборгованості

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1, 2, 6 ст.283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.284 ГК України істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Орендар зобов`язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату (ч.3 ст.285 ГК України).

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч.1 ст. 286 ГК України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу ( ч. 1 ст. 29 ГПК України).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи позивача не спростував.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 45 741, 95 грн.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 2 422, 40 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 185, 191, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діоніс Лайн" (04086, м. Київ, вул. Грозненська, буд. 44, офіс 12, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України" (03057, м. Київ, вул. Євгенії Мірошниченко, буд. 10, ) заборгованість у розмірі 45 741, 95 грн та витрат зі сплати судового збору у розмірі 2 422, 40 грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.І. Ярошенко