ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2026 р. Справа № 918/1059/25

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., за участі секретаря судового засідання Костюкович Ю.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом фізичної особи-підприємця Козярчук Оксани Павлівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РСН-Трейд"

про стягнення коштів у сумі 1 051 000 грн 00 коп.,

у судовому засіданні приймали участь:

від позивача - Власик В.Я., ордер серія ВК № 1197756 від 10.11.2025 р.;

від відповідача - не з`явився.

Відповідно до частини 14 статті 8, статті 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

У судовому засіданні 12 січня 2026 року, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, проголошено скорочене рішення (вступну та резолютивну частини).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У листопаді 2025 року фізична особа-підприємець Козярчук Оксана Павлівна (далі - позивач) звернулася до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "РСН-Трейд" (далі - відповідач) про стягнення коштів у сумі 1 051 000 грн 00 коп., з яких: 672 000 грн 00 коп. - неустойка за час прострочення повернення об`єкту оренди відповідно до ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України з 1 жовтня 2024 року по 1 жовтня 2025 року та 379 000 грн 00 коп. - штраф за час прострочення повернення об`єкту оренди відповідно до п. 6.3. договору за період з 1 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2025 року.

Також фізична особа-підприємець Козярчук Оксана Павлівна просить стягнути з відповідача судові витрати: сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу. В позовній заяві позивачем наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс, і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, та який складається з судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, в розмірі 15 765 грн 00 коп. та з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн 00 коп.

До позовної заяви позивачем долучено квитанцію від 10 листопада 2025 року № 2140-5518-5410-0143 про оплату судового збору за подання даної позовної заяви до Господарського суду Рівненської області в розмірі 15 764 грн 00 коп.

Ухвалою суду від 18 листопада 2025 року позовну заяву фізичної особи-підприємця Козярчук Оксани Павлівни залишено без руху та встановлено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви - 5 (п`ять) днів з дня вручення даної ухвали та спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- уточненої позовної заяви із узгодженням зазначеної ціни позову у вступній частині позовної заяви з сумами стягнення, заявленими у прохальній частині позовної заяви;

- доказів доплати судового збору у встановленому порядку та розмірі з врахуванням узгодженої ціни позову.

24 листопада 2025 року від фізичної особи-підприємця Козярчук Оксани Павлівни через систему "Електронний суд" надійшла заява про усунення недоліків з додатками, до якої долучено позовну заяву, квитанцію від 21.11.2025 року № 2151-5760-8440-0898 про доплату судового збору за подання позовної заяви в сумі 1,00 грн. та докази направлення заяви відповідачу.

Ухвалою суду від 26 листопада 2025 року позовну заяву фізичної особи-підприємця Козярчук Оксани Павлівни прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у змішаній (паперовій та електронній) формі, судове засідання для розгляду справи призначено на 22 грудня 2025 року.

22 грудня 2025 року від відповідача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому просив відкласти розгляд справи на іншу дату для можливості оформлення належного представництва інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "РСН-Трейд" відповідним адвокатом.

Ухвалою суду від 22 грудня 2025 року розгляд справи відкладено на 12 січня 2026 року.

Представник позивача у судовому засіданні 12 січня 2026 року підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання 12 січня 2026 року не з`явився, про дату, час і місце даного засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою за підписом відповідального працівника суду про доставку електронного листа, а саме ухвали суду від 22.12.2025 року, до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю "РСН-Трейд" (а.с. 64). В той час про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Згідно з ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, а неявка останнього не перешкоджає розгляду цієї справи та вирішенню спору по суті, то за висновками суду справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Враховуючи належне повідомлення відповідача про судове засідання, призначене на 12.01.2026 року, а також не повідомлення причини неявки, суд дійшов висновку про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2019 року між фізичною особою-підприємцем Козярчук Оксаною Павлівною (далі - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РСН-Трейд" (далі - Орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна (далі - Договір).

Договір було посвідчено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу 21.06.2019 р., зареєстровано в реєстрі за № 1185.

Відповідно до п. 1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених договором, Орендодавець зобов`язується передати Орендареві, а Орендар зобов`язується прийняти у тимчасове користування (оренду) приміщення магазину продуктової групи товарів, визначене у договорі, без права викупу, за плату та на обумовлений строк для здійснення господарської діяльності.

Приміщення магазину продуктової групи товарів, яке складається з тамбуру з кафетерієм площею 21,7 кв.м., торгового залу площею 30,3 кв.м., торгового залу площею 18,9 кв.м., кабінету площею 6,2 кв.м., підсобної площею 11,7 кв.м., коридору площею 2,1 кв.м., мийочної площею 1,4 кв.м., санвузла площею 1,4 кв.м., передається в оренду за Договором (далі - приміщення), знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Соборна, буд. 14, має загальну площу 93,7 м.кв. та складається з 8 приміщень згідно технічного паспорта і належить Орендодавцеві на підставі Договору дарування від 10.09.2010 року за реєстровим № 1132 (пункт 1.2. Договору).

Приміщення надається Орендареві для використання в господарській діяльності згідно видів діяльності за КВЕД-2010 та підтверджується актом прийому-передачі (п. 1.3. Договору).

Сторони погодили, що при підписанні договору оренди Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату за перший місяць дії договору оренди, а саме червень 2019 та два останні місяці дії договору оренди: квітень та травень 2029 року в загальній сумі 84 000 грн 00 коп., що становить по 28 000,00 грн. за один місяць, за вирахуванням авансу в сумі 10 000 грн 00 коп., отриманих Орендодавцем 29.05.2019 згідно виписки. Орендна плата в подальшому підлягає сплаті не пізніше 5-го числа поточного місяця, за який вона сплачується, та становить 28 000 грн 00 коп. за один календарний місяць (п.п. 2.1, 2.2 Договору).

Оплату за спожиті комунальні послуги (вода, газ, світло, вивіз сміття, ЖЕК/ОСББ та оренда землі) Орендар відшкодовує Орендодавцю щомісячно до 25 числа кожного поточного місяця згідно сум, зазначених в рахунках на ім`я Орендодавця та даних лічильників у випадку не переукладення Орендарем договорів про надання послуг на своє ім`я (п. 2.4 Договору).

Передача Орендодавцем та прийняття Орендарем приміщення в оренду засвідчується Актом приймання-передачі приміщення в оренду. Повернення приміщення Орендодавцеві здійснюється за Актом приймання-передачі приміщення в оренду. Обов`язок по складанню Акту приймання-передачі приміщення покладається на сторону, яка передає приміщення іншій стороні Договору (п. 5.1 Договору).

Приміщення та інше майно вважаються фактично переданими Орендодавцеві/Орендареві з моменту підписання Акту приймання-передачі приміщення. Після підписання цього акта Орендар/Орендодавець передає Орендодавцеві/Орендареві ключі від приміщення (п. 5.2. Договору).

Відповідно до п. 5.4. Договору після закінчення строку оренди Орендар зобов`язаний звільнити та передати приміщення Орендодавцю в такому ж стані, в якому Орендар його прийняв, з врахуванням нормального зносу та письмово погоджених Орендодавцем переобладнань та змін у оформленні приміщення. Поліпшення, які були здійснені Орендарем за свій рахунок, які можуть бути відокремлені без нанесення шкоди приміщенню, демонтуються Орендарем його зусиллями та за його рахунок. Поліпшення, які не можуть бути відокремлені без нанесення шкоди приміщенню, переходять у власність Орендодавця без будь-яких відшкодувань.

У випадку необхідності, Орендар зобов`язується здійснити за свій рахунок ремонтні роботи для приведення приміщення у належний стан (п. 5.5. Договору).

У разі порушення зобов`язань за Договором сторони нестимуть відповідальність, визначену Договором та чинним законодавством України. Порушення зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (п. 6.1. Договору).

У випадку порушення строку передачі приміщення, визначеного умовами даного Договору, Орендар сплачує Орендодавцю штраф в сумі 1 000,00 грн. за кожний день прострочення передачі майна. При цьому Орендар зобов`язується здійснити оплату всіх платежів, передбачених договором, до моменту фактичного звільнення приміщення і його передачі Орендодавцю згідно акту приймання-передачі (п. 6.3. Договору).

Сплата передбаченої п. 6.2. договору пені та встановленого п. 6.3. договору штрафу не звільняє сторони від виконання покладених на них договором обов`язків (п. 6.4. Договору).

Договір укладено строком на 10 років, а саме з 11 червня 2019 року по 10 червня 2029 року (п. 7.1. Договору).

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 13 березня 2024 року у справі № 918/1328/23, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22 травня 2024 року, було частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "РСН-Трейд" до фізичної особи-підприємця Козярчук Оксани Павлівни, а саме:

- розірвано Договір оренди нерухомого майна, укладений 21 червня 2019 року між фізичною особою-підприємцем Козярчук Оксаною Павлівною та Товариством з обмеженою відповідальністю "РСН-Трейд", який був зареєстрований в реєстрі за № 1185, та посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Онофрейчук С.Й.;

- відмовлено у задоволенні позову в частині стягнення з фізичної особи-підприємця Козярчук Оксани Павлівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РСН-Трейд" вартості невід`ємних поліпшень 1 024 947,80 грн.;

- стягнуто з фізичної особи-підприємця Козярчук Оксани Павлівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РСН-ТРЕЙД" 2 684 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 9 квітня 2025 року у справі № 918/1152/24, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 2 червня 2025 року, було частково задоволено позов фізичної особи-підприємця Козярчук Оксани Павлівни до Товариства з обмеженою відповідальністю "РСН-Трейд", а саме:

- зобов`язано Товариство з обмежено відповідальністю "РСН-Трейд" повернути фізичній особі-підприємцю Козярчук Оксані Павлівні шляхом підписання акту прийому-передачі нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 14, загальною площею 93,7 м.кв.;

- стягнуто з Товариства з обмежено відповідальністю "РСН-Трейд" на користь фізичної особи-підприємця Козярчук Оксани Павлівни 158 967 грн 74 коп. заборгованості з орендної плати, 4 207 грн 10 коп. заборгованості за спожиті комунальні послуги, 132 000 грн 00 коп. штрафу, 224 000 грн 00 коп. неустойки, 21 417 грн 65 коп. пені та 11 136 грн 89 коп. судового збору;

- закрито провадження у справі № 918/1152/24 в частині позовних вимог фізичної особи-підприємця Козярчук Оксани Павлівни до Товариства з обмеженою відповідальністю "РСН-Трейд" про стягнення 203,57 грн. заборгованості за водопостачання та 166,93 грн. експлуатаційних витрат.

За приписами ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд бере до уваги, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності установлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Отже, враховуючи встановлені Господарським судом Рівненської області в рішеннях від 13 березня 2024 року у справі № 918/1328/23 та від 9 квітня 2025 року у справі № 918/1152/24 обставини, пов`язані з договором оренди нерухомого майна від 21 червня 2019 року, укладеного між фізичною особою-підприємцем Козярчук Оксаною Павлівною та Товариством з обмеженою відповідальністю "РСН-Трейд", які мають преюдиційне значення для розгляду справи, а тому ці факти повторного доведення не потребують.

У справі № 918/1152/24 позивачем нараховано штраф за час прострочення повернення об`єкта оренди за період з 01.06.2024 по 01.10.2024 у розмірі 132 000,00 грн. (132 дні х 1 000,00 грн.) та неустойку з 01.06.2024 по 01.10.2024 в розмірі 224 000,00 грн.

В даній справі позивачем здійснено нарахування неустойки за час прострочення повернення об`єкту оренди відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України з 1 жовтня 2024 року по 1 жовтня 2025 року в розмірі 672 000,00 грн. (12 місяців прострочення повернення майна х 56 000,00 = 672 000,00 грн.), а також штрафу за час прострочення повернення об`єкту оренди відповідно до п. 6.3 Договору за період з 01.10.2024 року по 14.10.2025 року в розмірі 379 000,00 грн. (379 днів х 1 000,00 грн. = 379 000,00 грн.)

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини на підставі укладеного договором оренди нерухомого майна від 21 червня 2019 року.

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договір оренди нерухомого майна від 21 червня 2019 року розірваний 22 травня 2024 року.

Відтак, Договір оренди нерухомого майна від 21 червня 2019 року припинив свою дію з 23 травня 2024 року.

Як свідчать матеріали справи, Орендар повернув орендоване майно для Орендодавця 15 жовтня 2025 року.

Судом встановлено, що відповідач не повернув об`єкт оренди для Орендодавця після припинення Договору оренди нерухомого майна від 21 червня 2019 року та продовжував ним користуватися по 15.10.2025 року.

Доказів протилежного, матеріали справи не містять.

Статтею 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Невиконання наймачем обов`язку щодо поверненні речі є підставою для виникнення права наймодавця на застосування до наймача особливого виду майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, який полягає у сплаті наймачем, який прострочив виконання обов`язку щодо повернення речі, неустойки у вигляді подвійної плати за користування річчю за час прострочення відповідно до частини 2 статті 785 ЦК України.

Як свідчать матеріали справи, об`єкт оренди, після припинення дії договору не повернуто, об`єкт оренди продовжував перебувати у користуванні відповідача до 15.10.2025 року без будь-якої правової підстави.

15 жовтня 2025 року Орендар повернув орендоване майно для Орендодавця, про що свідчить відповідний Акт приймання-передавання.

Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Приписами ч. 1 та 2 ст. 551 ЦК України унормовано, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За змістом статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання (частина перша статті 614 ЦК України).

Неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин, і для притягнення наймача, який порушив зобов`язання, до такої відповідальності необхідна наявність його вини (умислу або необережності) відповідно до вимог статті 614 ЦК України.

Отже, підставою для застосування наслідків, визначених частиною другою статті 785 ЦК України, є, зокрема, встановлення судом обставин про те, що неповернення об`єкта оренди за договором у період після закінчення строку дії відбулося лише з вини самого орендаря (відповідача), який не повернув і не намагався повернути об`єкт оренди орендодавцю у визначений договором строк, а продовжив користування орендованим майном.

Відповідно до п. 6.3. Договору у випадку порушення строку передачі приміщення, визначеного умовами даного договору, Орендар сплачує Орендодавцю штраф в сумі 1 000,00 грн. за кожний день прострочення передачі майна.

Оскільки відповідач використовував об`єкт оренди після закінчення договору оренди, а тому наявні правові підстави для нарахування відповідачу неустойки в розмірі подвійної плати за час прострочення повернення орендованого майна після закінчення договору оренди, а також штрафу, передбаченого п. 6.3. Договору.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, а також перевіривши суми заявлених до стягнення неустойки та штрафу, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця Козярчук Оксани Павлівни до Товариства з обмеженою відповідальністю "РСН-Трейд" про стягнення коштів у сумі 1 051 000 грн 00 коп., з яких: 672 000 грн 00 коп. - неустойка за час прострочення повернення об`єкту оренди відповідно до ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України з 1 жовтня 2024 року по 1 жовтня 2025 року та 379 000 грн 00 коп. - штраф за час прострочення повернення об`єкту оренди відповідно до п. 6.3. договору за період з 1 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2025 року, є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача судові витрати: сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу. Зокрема в позовній заяві позивачем наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс, і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, та який складається з судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, в розмірі 15 765 грн 00 коп. та з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн 00 коп.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (ч. 1 ст. 1 Закону України "Про судовий збір").

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу з 1 січня складає 3 028 грн 00 коп.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру, за яку судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову, відповідно останній зобов`язаний був сплатити при поданні позову до суду судовий збір в розмірі 15 765 грн 00 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову до суду фізичною особою-підприємцем Козярчук Оксаною Павлівною було сплачено 15 765 грн 00 коп. судового збору, що підтверджується квитанціями від 10 листопада 2025 року № 2140-5518-5410-0143 на суму 15 764 грн 00 коп. та від 21.11.2025 року № 2151-5760-8440-0898 на суму 1 грн 00 коп.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору в розмірі 15 765 грн 00 коп. покладаються на відповідача у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, фізичною особою-підприємцем Козярчук Оксаною Павлівною не надано докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, а відтак судом не вирішується питання щодо понесених позивачем вказаних судових витрат при ухваленні рішення.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 178, 202, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РСН-Трейд" (33009, м. Рівне, вул. Млинівська, буд. 18, офіс 401, ) на користь фізичної особи-підприємця Козярчук Оксани Павлівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 672 000 (шістсот сімдесят дві тисячі) грн 00 коп. - неустойки за час прострочення повернення об`єкту оренди відповідно до ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України з 1 жовтня 2024 року по 1 жовтня 2025 року, 379 000 (триста сімдесят дев`ять тисяч) грн 00 коп. - штрафу за час прострочення повернення об`єкту оренди відповідно до п. 6.3. договору за період з 1 жовтня 2024 року по 14 жовтня 2025 року та 15 765 (п`ятнадцять тисяч сімсот шістдесят п`ять) грн 00 коп. - витрат по оплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 19 січня 2026 року.

Суддя Політика Н.А.