ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2026м. ДніпроСправа № 904/4750/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О., за участю секретаря судового засідання Анділахай В.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (м. Київ)

до Фізичної особи-підприємця Биркович Алісії Юріївни (Дніпропетровська обл., м. Нікополь)

про стягнення страхового відшкодування

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Биркович А.Ю.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Биркович Алісії Юріївни про стягнення 77928,08грн страхового відшкодування. Судові витрати по сплаті судового збору та витрати, пов`язані з розглядом справи, просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до позивача перейшло право на отримання від відповідача відшкодування збитків у зв`язку з пошкодженням застрахованого вантажу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2025 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" залишено без руху на підставі статті 162 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення недоліків.

08.09.2025 до канцелярії суду засобами поштового зв`язку від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано уточнену позовну заяву з доказами направлення відповідачу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними матеріалами справи. Зобов`язано відповідача надати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

11.11.2025 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позову та просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що Фізична особа-підприємець Биркович Алісія Юріївна не є належним відповідачем, оскільки не є перевізником у спірних правовідносинах та не несе відповідальності за завдання шкоди. Зокрема, 03.03.2021 між Фізичною особою-підприємцем Биркович Алісією Юріївною та Фізичною особою-підприємцем Булат Петром Олексійовичем з метою організації перевезення вантажів автомобільним транспортом та на виконання договору від 26.02.2021 №26/02/01 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГТ Україна" та Фізичною особою-підприємцем Биркович Алісією Юріївною, було укладено договір про організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом №03/03/01 від 03.03.2021. Позивач обґрунтовує свої вимоги договором №26/02/01, однак не враховує, що транспортування виконувалися іншим перевізником/субпідрядником, на якого і покладається відповідальність за збереження вантажу. Крім того, Фізична особа-підприємець Биркович Алісія Юріївна безпосередньо не здійснювала перевезення вантажу, не керувала транспортними засобами, а договір №26/02/01, на який посилається позивач, не підтверджує факту здійснення перевезення саме відповідачем. Отже, відсутнє порушення зобов`язань відповідачем, що виключає можливість притягнення її до відповідальності.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2025 вирішено перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №904/4750/25 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 04.12.2025. Зобов`язано позивача надати докази виконання договору про організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом №26/02/01 від 26.02.2021 саме Фізичною особою-підприємцем Биркович Алісією Юріївною у відповідності до частини третьої статті 909 Цивільного кодексу України, письмові пояснення стосовно звернення з позовною заявою про стягнення з ФОП Биркович Алісії Юріївни суми страхового відшкодування, при зазначенні у пункті 3 договору добровільного страхування вантажів №FO-00983016 від 20.05.2021 експедитора/перевізника - "ФОП Канава А.", укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГТ Україна" та Приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС". Відповідача зобов`язано надати до суду письмові пояснення щодо отримання від ФОП Булат П.О. суми відшкодування в розмірі 105540,91грн за пошкоджений товар, а також копії заявки за договором про організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом №26/02/01 від 26.02.2021 та доказів виконання зобов`язань за зазначеним договором.

19.11.2025 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли письмові пояснення та заява про долучення додаткових доказів.

24.11.2025 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі.

01.12.2025 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 16.12.2025.

15.12.2025 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

У судове засідання 16.12.2025 позивач не забезпечив явку свого представника, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2025 відкладено розгляд справи по суті на 13.01.2026.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що ним були створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

В судове засідання 13.01.2026 позивач не забезпечив явку свого представника, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.

У судовому засіданні 13.01.2026 проголошене скорочене рішення суду.

Під час розгляду справи судом досліджені докази, наявні в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, з`ясувавши фактичні обставини, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд,-

УСТАНОВИВ:

26.02.2021 між Фізичною особою-підприємцем Биркович Алісією Юріївною (далі експедитор, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГТ Україна" (далі замовник) було укладено договір про організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом №26/02/01 (далі договір №26/02/01).

Приписами пункту 1.1 договору №26/02/01 встановлено, що предметом цього договору є взаємини сторін, що виникають при плануванні, взаєморозрахунках і здійсненні перевезення вантажів автомобільним транспортом по території України, а також країн далекого і ближнього зарубіжжя.

Експедитор зобов`язується від свого імені і за рахунок замовника здійснювати організацію доставки вантажів, залучаючи для здійснення перевезень третю сторону на підставі договору, укладеного між експедитором та третьою стороною відповідно до умов цього договору та заявок (пункт 1.2 договору №26/02/01).

Відповідно до пункту 6.5 договору №26/02/01 даний договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2021, а в частині зобов`язань до їх повного виконання сторонами.

Договір підписаний сторонами без зауважень та заперечень до нього.

20.05.2021 між Приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС" (далі позивач, страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГТ Україна" (далі страхувальник) було укладено договір добровільного страхування вантажів №FO-00983016 (далі договір).

Застрахованим вантажем відповідно до умов якого є скло та склопакети на суму 466483,29грн (п. 1 договору).

Пунктом 2 договору визначений транспорт: автомобільний, DAF НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .

Експедитор/перевізник ФОП Канава А., маршрут Скернівіце (Польща) Київська обл., с. Чайка, с. Глеваха, с. Нові Петрівці (Україна) (п.п. 3, 4 договору).

Предметом договору є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим вантажем та багажем (вантажобагажем), який перевозиться видами транспорту, визначеним цим договором.

У відповідності до умов зазначеного договору позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

Згідно з пунктом 12 договору, даний договір набирає чинності з 20.05.2021 і діє до 27.05.2021.

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього.

25.05.2021 під час виконання перевезення транспортними засобами (д.р.н. - НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ) по маршруту: Польща-Україна було пошкоджено вантаж (склопакети) через екстрене гальмування авто, в результаті чого було нанесено матеріальну шкоду вищезазначеному майну, власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "ГТ Україна", що підтверджується актом №1 по доставці дефектного товару від 26.05.2021 (а.с. 18 том 1).

Враховуючи наявність договору добровільного страхування вантажів №FO-00983016 від 20.05.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "ГТ Україна" звернулося до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" із заявою про настання події з застрахованим вантажем (а.с. 42, 43 том 1)

Як зазначає позивач, на виконання умов договору страхування, Приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС" було здійснено огляд пошкодженого застрахованого вантажу, про що складено акт огляду пошкоджено вантажу, з визначення розміру матеріального збитку.

Згідно з наданим Товариством з обмеженою відповідальністю "ГТ Україна" листом-розрахунком збитку за вхідним реєстраційним №18/06/2021 від 18.06.2021 (а.с. 17 том 1) загальна сума завданого збитку склала 105540,90грн, а саме:

- вартість пошкодженого вантажу - 80173,37грн;

- додаткові витрати (транспортні, митні податки і збори та інші витрати) - 25367,53грн.

У зв`язку із зазначеним, Приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС" було складено страховий акт №00499/40/521 від 12.07.2021 на суму 77928,08грн (а.с. 19, зворотній аркуш 19 том 1) та здійснено виплату страхового відшкодування за пошкоджене майно для страхувальника на рахунок, вказаний у заяві про настання події, у розмірі 77928,08грн, що підтверджується платіжним дорученням №197599 від 14.07.2021 (а.с. 20 том 1).

Позивач вважає, що після виплати страхового відшкодування у нього виникло право вимоги до відповідача з відшкодування завданої шкоди в порядку суброгації у розмірі 77928,08грн.

Враховуючи те, що відповідач не здійснив виплату страхового відшкодування, позивач звернувся до суду з позовом, де просить стягнути з відповідача на користь позивача в порядку суброгації суму в розмірі 77928,08грн.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача завданих збитків в порядку суброгації.

Предметом доказування у справі є встановлення обставин щодо наявності/відсутності правових підстав для стягнення з відповідача завданих збитків у зв`язку з пошкодженням вантажу в порядку суброгації у розмірі 77928,08грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Також, статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання зобов`язань за договором добровільного страхування вантажів №FO-00983016 від 20.05.2021, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим вантажем та багажем (вантажобагажем), який перевозиться видами транспорту, визначеним цим договором, було відшкодовано на користь страхувальника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ГТ Україна" 77928,08грн, що підтверджується платіжним дорученням №197599 від 14.07.2021(а.с. 20 том 1).

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов`язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об`єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (стаття 9 Закону України "Про страхування").

Як встановлено судом вище, позивач у відповідності до умов договору добровільного страхування майна здійснив виплату страхувальнику суми страхового відшкодування у розмірі 77928,08грн.

З урахуванням наведеного, слід дійти висновку, що до позивача, який виплатив страхувальнику страхове відшкодування за договором страхування, в межах фактичних затрат перейшло право вимоги, яке страхувальник (потерпілий) мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до позивача перейшло право вимоги до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування.

Згідно з частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Приписами статті 108 Закону України "Про страхування" встановлено, що страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат.

Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі №910/2603/17 висловила правову позицію, згідно з якою перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) у деліктному зобов`язанні до страховика в порядку статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" є суброгацією.

При цьому, помилковим є ототожнення права вимоги, визначеного статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України, із правом вимоги (регресу), визначеного статтею 1191 Цивільного кодексу України, оскільки наведені норми регулюють різні за змістом правовідносини - суброгацію у страхових відносинах та регрес.

Так, на відміну від суброгації у страхових відносинах, де, як вже зазначено вище, право вимоги переходить від потерпілого (страхувальника) до страховика, а деліктне зобов`язання продовжує існувати, при регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи.

Це виходить із змісту статей 599 та 1191 Цивільного кодексу України, згідно з якими зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Зважаючи на зміст наведених норм Цивільного кодексу України, право зворотної вимоги (регресу) не переходить від однієї особи до іншої, як у випадку заміни сторони (кредитора) у вже існуючому зобов`язанні (при суброгації у страхових відносинах). При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою.

В цілому, як за змістом статті 1191 так і за змістом статті 993 Цивільного кодексу України і статті 27 Закону України "Про страхування", йдеться про виконання обов`язку боржника перед потерпілим третьою особою. Водночас ці норми встановлюють різний порядок виникнення прав вимоги до винної особи у деліктному зобов`язанні.

При цьому, при суброгації у страхових відносинах деліктне зобов`язання продовжує існувати та відбувається лише заміна кредитора - право вимоги переходить від потерпілої особи до страховика.

При регресі - право вимоги (регресу) виникає у третьої особи після виконання такою особою обов`язку боржника та, відповідно, припинення основного (деліктного) зобов`язання та виникнення нового (регресного) зобов`язання.

У спірних (страхових) відносинах застосуванню підлягають норми статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України, які визначають спеціальний порядок переходу прав вимоги до винної особи від страхувальника (потерпілого) до страховика, що відшкодував шкоду потерпілому - суброгацію.

Отже, з огляду на положення статті 993 Цивільного кодексу України та 108 Закону України "Про страхування" підставою для набуття позивачем права вимоги щодо виплати страхового відшкодування (в порядку заміни кредитора в зобов`язанні) є факт фактичної виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування.

З матеріалів справи вбачається, що позивач відшкодовував на користь страхувальника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ГТ Україна" 77928,08грн, що підтверджується платіжним дорученням №197599 від 14.07.2021.

Доказів сплати позивачу страхового відшкодування в сумі 77928,08грн відповідач суду не надав.

З приводу посилань Фізичної особи-підприємця Биркович Алісії Юріївни на те, що вона є неналежним відповідачем суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи свої заперечення відповідач посилається на договір про організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом №03/03/01 від 03.03.2021, укладений між Фізичною особою-підприємцем Биркович Алісією Юріївною (експедитор) та між Фізичною особою-підприємцем Булатом Петром Олексійовичем (перевізник). Зазначає, що з боку відповідача відсутнє порушення зобов`язань, що виключає можливість притягнення її до відповідальності.

Суд погоджується з твердженням позивача про те, що наявність договору про організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом №03/03/01 від 03.03.2021 не звільняє Фізичну особу-підприємця Биркович Алісію Юріївну як експедитора від відповідальності перед замовником перевезення ТОВ «ГТ Україна» і відповідно перед позивачем страховиком, який набув право вимоги в порядку суброгації.

Як зазначалось вище, згідно з договором про організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом №26/02/01 від 26.02.2021 з Товариством з обмеженою відповідальністю "ГТ Україна" саме Фізична особа-підприємець Биркович Алісія Юріївна була експедитором, зобов`язавшись забезпечити доставку вантажу в належному стані.

Відповідно до статті 932 Цивільного кодексу України експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов`язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.

Згідно зі статтею 934 Цивільного кодексу України за порушення обов`язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу.

Передача або залучення експедитором іншої особи для здійснення перевезення не звільняє такого експедитора від виконання своїх зобов`язань перед клієнтом та від відповідальності за їх неналежне виконання.

Укладення відповідачем додаткової угоди №1 від 10.09.2021 до договору №26/02/01 про організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом з Товариством з обмеженою відповідальністю «ГТ Україна» і додаткової угоди №1 від 10.09.2021 до договору №03/03/01 про організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом з Фізичною особою-підприємцем Булатом Петром Олексійовичем не є підставами для відмови в задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС".

Згідно з частиною першою статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В ході вирішення спору відповідачем не доведена необґрунтованість вимог позивача.

За таких обставин вимога позивача про стягнення з відповідача 77928,08грн страхового відшкодування є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Судом були досліджені всі докази в матеріалах справи та надана їм правова оцінка.

В той же час суд відмовляє в задоволенні заяви позивача про стягнення 500,00грн витрат, пов`язаних з розглядом справи з огляду на недоведеність таких витрат. В ході вирішення спору позивач не зазначив у зв`язку з чим були понесені такі витрати, не довів наявність таких витрат та не надав відповідні докази.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77 79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" до Фізичної особи-підприємця Биркович Алісії Юріївни про стягнення 77928,08грн страхового відшкодування задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Биркович Алісії Юріївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (03062, м. Київ, пр. Берестейський, буд. 65, ідентифікаційний код 30115243) 77928,08грн - основного боргу та 3028,00грн - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відмовити в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" до Фізичної особи-підприємця Биркович Алісії Юріївни про стягнення 500,00грн - витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 22.01.2026.

Суддя В.О. Татарчук