УХВАЛА

16 січня 2026 року

м. Київ

cправа № 921/371/25(607/14372/25)

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Васьковського О.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.12.2025

та ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 02.10.2025

у справі №921/371/25(607/14372/25)

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маммон"

про стягнення заборгованості з заробітної плати в сумі 229 509,00 грн та штрафних санкцій в сумі 2 000 000,00 грн

в межах справи №921/371/25

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Маммон"

ВСТАНОВИВ:

09.07.2025 ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із позовом до ТОВ «Маммон» про стягнення 229 509, 00 грн заборгованості з заробітної плати за період з 20.09.2024 по 07.05.2025 та штрафних санкцій у сумі 2 000 000, 00 грн.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.07.2025 відкрито провадження у цій цивільній справі.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.08.2025 постановлено передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Маммон" про стягнення заборгованості з заробітної плати та штрафних санкцій на розгляд до Господарського суду Тернопільської області, в провадженні якого перебуває справа №921/371/25 про банкрутство ТОВ "Маммон".

Ухвалою суду 19.09.2025 вказану позовну заяву судом залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків - протягом 10-ти днів з дня одержання цієї ухвали шляхом подання доказів сплати судового збору у розмірі 24 000, 00 грн.

Господарський суд Тернопільської області ухвалою від 02.10.2025 позовну заяву ОСОБА_1 та додані до неї документи повернув заявниці без розгляду.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 04.12.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а оскаржувану ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 02.10.2025 у справі №921/371/25(607/14372/25) - без змін.

23.12.2025 через систему "Електронний суд" до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , у якій заявлено вимогу скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.12.2025 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.10.2025 у справі №921/371/25(607/14372/25), передати справу повністю на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 921/371/25(607/14372/25) визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Васьковський О.В., суддя - Огороднік К.М., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2025.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Статтею 290 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до п. 4, 6 ч. 2 ст. 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено судові рішення, що оскаржуються та вимоги особи, яка подає скаргу.

Так, у прохальній частині касаційної скарги, скаржник просить: скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.12.2025 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.10.2025 у справі №921/371/25(607/14372/25), яка у даній справі не приймалась.

Водночас в Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься постанова Західного апеляційного господарського суду від 04.12.2025 у справі № 921/371/25(607/14372/25), якою переглянуто ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 02.10.2025.

Отже, подана ОСОБА_1 касаційна скарга не відповідає вимогам статті 290 ГПК України щодо її змісту, а саме щодо правильного зазначення скаржником судових рішень, які є предметом касаційного оскарження, у прохальній частині касаційної скарги.

Оскільки правильність оформлення касаційної скарги, її змісту та форми покладається саме на заявника касаційної скарги, суд звертає увагу скаржника на необхідність уточнити/конкретизувати вимоги касаційної скарги щодо оскарження судових рішень у справі № 921/371/25(607/14372/25).

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Отже, у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається відповідна підстава касаційного оскарження судового рішення, передбачена частиною другою статті 287 ГПК України, а також обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Таким чином, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень, обґрунтувати, в чому саме полягає неправильне застосування/порушення цих норм, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення та чітко визначити конкретну підставу касаційного оскарження судового рішення, передбачену відповідним абзацом частини другою статті 287 ГПК України.

Приписами частини третьої статті 311 ГПК України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

У касаційній скарзі не наведено належного обґрунтування, передбаченого законом для касаційного оскарження судового рішення - ухвали господарського суду, натомість викладено суть спірних правовідносин, обставини справи.

Зміст касаційної скарги зводиться лише до незгоди із встановленими судом обставинами справи та винесеним рішенням.

Самої по собі незгоди скаржника із висновками судів, без викладення аргументів щодо неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, та без зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга в частині оскарження ухвали суду відповідно до статті 287 Господарського процесуального кодексу України, недостатньо для виконання вимог пункту 5 частини 2 статті 290 цього Кодексу.

Отже, перевіркою щодо форми та змісту касаційної скарги на відповідність вимогам ГПК України, Верховним Судом встановлено, що касаційна скарга на постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.12.2025 у справі № 921/371/25(607/14372/25), якою переглянуто ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 02.10.2025 не відповідає вимогам пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України «Про судовий збір».

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, ? у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2025 року встановлений у розмірі 3 028,00 грн.

Відповідно до підпункту 7 пункту 2-1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду у справі про банкрутство (неплатоспроможність) становить один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Так, оскаржуючи до Верховного Суду постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.12.2025, якою переглянуто ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 02.10.2025 у справі № 921/371/25(607/14372/25), скаржнику належало сплатити судовий збір в розмірі 2422,40 грн. (3028*0,8).

Проте матеріали касаційної скарги не містять доказів сплати судового збору у розмірі 2422,40.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Вимогами частини другої статті 174 ГПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої ним касаційної скарги, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме ? сплатити судовий збір в розмірі визначеному цією ухвалою, уточнити вимоги касаційної скарги, зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга в частині оскарження ухвали суду з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав), належним чином обґрунтувати наявність цієї підстави (цих підстав) із урахуванням змісту цієї ухвали, з огляду на предмет касаційного оскарження, із зазначенням про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень.

Суд звертає увагу скаржника на те, що неусунення або неповне (неналежне) усунення зазначених недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, ГПК України, Верховний Суд,?

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.12.2025 у справі №921/371/25(607/14372/25) залишити без руху.

2. Надати строк на усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали, а саме - сплатити судовий збір в розмірі визначеному цією ухвалою, уточнити вимоги касаційної скарги, зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга в частині оскарження ухвали апеляційного суду з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав), належним чином обґрунтувати наявність цієї підстави (цих підстав) із урахуванням змісту цієї ухвали, з огляду на предмет касаційного оскарження, із зазначенням про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Васьковський