ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
"21" січня 2026 р.Справа № 924/1004/25
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Кочергіної В.О., при секретарі судового засідання Сірій Д.І., розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Фінанс" м. Київ
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр"м. Хмельницький
до 1. Хмельницької міської ради м. Хмельницький
до 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Ва-Сан" м. Хмельницький
до 3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницька регіональна консалтингова група продюсерський центр "Інтеркон" м. Хмельницький
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Едем+" м. Хмельницький
Представники сторін не викликались
Заява про стягнення витрат на правничу допомогу з додатками сформована адвокатом Куцем І.О. в системі "Електронний суд" 09.01.2026, отже, остання подана в межах строків, визначених ч.8 ст.129 ГПК України.
Ухвалою суду від 13.01.2026 заяви ТОВ "Ва-Сан" та ОК "Житлово-будівельний кооператив "Едем+" про стягнення витрат на правничу допомогу у даній справі прийнято до розгляду та встановлено позивачу строк для подання до суду письмових пояснень з викладенням правової позиції щодо заявленого розміру судових витрат до 20 січня 2026 року включно.
При розгляді заяв ТОВ "Ва-Сан" та ОК "Житлово-будівельний кооператив "Едем+" про стягнення судових витрат, враховуючи позиції учасників процесу щодо понесених витрат на правничу допомогу, проаналізувавши долучені до заяв докази, судом враховується наступне.
Положеннями ст. 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Право особи на отримання правничої допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване у ст. 131-2 Конституції України, ст. 16 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), відповідних нормах Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
За ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При поданні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу третьою особою на стороні відповідача дотримано вимоги ч.8 ст.129 ГПК України, оскільки подано докази понесення судових витрат в межах встановленого п`ятиденного строку після постановлення ухвали від 05.01.2026 у справі №924/1004/25.
Суд зазначає, що у ст. 130 ГПК України встановлені спеціальні правила, які стосуються окремих випадків розподілу судових витрат.
Так, відповідно до положень ч.ч. 5, 6 ст. 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.
При компенсації правничих витрат відповідача у справі за рахунок позивача із застосуванням ч.5 ст. 130 ГПК України має бути встановлена необґрунтованість дій позивача, пов`язаних з розглядом справи, та необхідність понесення витрат відповідачем з надання правничої допомоги в порушеній позивачем справі (необхідність ознайомлення адвокатом з матеріалами справи, подання відзиву відповідачем у справі, участь адвоката в судових засіданнях, вчинення дій щодо збирання доказів та інше).
Таким чином, компенсація витрат позивачем за надану правничу допомогу відповідачу у випадку, зокрема, залишення позову без розгляду здійснюється з дотриманням загальних процесуальних гарантій щодо розподілу судових витрат за наслідком розгляду спору по суті, з дотриманням вимог, передбачених ч.5 ст. 126, ч.8 ст. 129 ГПК України. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 911/3312/21.
Відтак, з урахуванням наведеної правової позиції Великої Палати Верховного Суду питання щодо компенсації здійсненних відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, при залишенні позову без розгляду вирішується судом виключно на підставі відповідної заяви відповідача та у порядку, передбаченому ч.ч. 5, 6 ст. 130 ГПК України.
Поняття "необґрунтованість дій позивача" не є тотожнім таким поняттям як "зловживання правом", "неправомірність дій" або ж "встановлення того, що спір виник внаслідок необґрунтованих дій позивача".
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Як стверджується матеріалами справи, 02.01.2026 представник позивача звернувся до суду із заявою про залишення позову у даній справі без розгляду.
Подання вказаної заяви є правом позивача та не розцінюється судом як недобросовісне звернення з позовом до суду, або необгрунтовані дії позивача.
Суд також враховує, що звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст.ст. 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.
Проте реалізація такого права позивачем у будь-якому випадку зачіпає та має вплив на права та інтереси особи, визначеної ним в якості відповідача, а також особи залученої до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача.
Тобто отримавши звернений до себе позов, відповідач та третя особа на стороні відповідача, цілком логічно з метою ефективного захисту своїх прав звернулись за професійною правничою допомогою адвоката, яка є оплачуваною працею, і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.
За таких обставин, суд вважає, що відповідач 2 та третя особа на стороні відповідача має право на компенсацію здійснених останнім витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.
Визначення договору про надання правничої допомоги міститься в ст. 1 вищевказаного Закону, згідно з якою договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зробленого у постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Отже, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини (аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Як вбачається із наданих доказів, 24.10.2025 між адвокатом Смішною Ілоною Вікторівною (Адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ва-Сан" (Довіритель) укладено договір про надання професійної правничої допомоги, згідно з п. 1.1 якого, довіритель доручає, а адвокат приймає доручення щодо надання довірителю правничої допомоги та правничих послуг у справі №924/1004/25 відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", Правил адвокатської етики на умовах передбачених цим Договором, а довіритель зобов`язується своєчасно оплачувати послуги Адвоката.
За умовами п. 1.2 договору, правнича допомога може надаватись у вигляді, зокрема, усних та письмових консультацій з правових питань, правового аналізу документів; складання письмових звернень (заяв, пропозицій, клопотань, скарг), повідомлень, претензій, процесуальних документів (заяв, клопотань, скарг, позовних заяв, відзивів, відповідей на відзив, заперечень, пояснень, тощо).
Згідно з п. 7.1 договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків за ним.
Згідно з п. 3 додаткової угоди, за участь адвоката в судових засіданнях в суді першої інстанції довіритель сплачує адвокату 2000,00грн за кожне судове засідання.
Складення акту приймання-передачі наданих послуг не є обов`язковим.
Договір та додаткова угода до нього підписані від довірителя - директором С.П. Павлюк та адвокатом Смішною І.В., а також скріплені відтиском печатки товариства.
Крім цього, 24.12.2025 між адвокатським об`єднанням "Юрколегія" в особі директора Вагіна Д.С. та Обслуговуючим кооперативом "ЖБК "Едем+" було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги, відповідно до п. 1.1 якого, адвокат бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу у виді: здійснення представництва інтересів клієнта в Господарському суді Хмельницької області під час розгляду справи №924/1004/25.
Згідно з п. 3.1 договору, клієнт зобов`язаний, зокрема, сплатити вартість послуг адвоката по справі (гонорар) в сумі та порядку, передбаченому додатковою угодою.
Даний договір набирає чинності з часу його підписання і діє до закінчення розгляду справи в Господарському суді Хмельницької області (п. 5.1 договору).
24.12.2025 між сторонами укладено додаткову угоду до договору про надання правової (правничої) допомоги від 24.12.2025, в якій сторони визначили, що вартість послуг адвокатського об`єднання за надання правової (правничої) допомоги щодо здійснення представництва інтересів клієнта у Господарському суді Хмельницької області під час судового розгляду справи №924/1004/25 становить 110000,00грн (п. 1 додаткової угоди).
Клієнт зобов`язаний сплатити адвокатському об`єднанню кошти (гонорар), шляхом перерахування коштів на банківський рахунок адвокатського об`єднання, в повному обсязі протягом 7-ми днів з дня підписання даної угоди (п. 2 додаткової угоди).
Згідно з п. 4 додаткової угоди, угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору про надання правової (правничої) допомоги від 24.12.2025.
Клієнт зобов`язаний сплатити адвокатському об`єднанню кошти (гонорар), шляхом перерахування коштів на банківський рахунок адвокатського об`єднання, в повному обсязі протягом 15-ти днів з дня підписання даної угоди (п. 2 додаткової угоди).
Згідно з п. 3 додаткової угоди, угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору про надання правової (правничої) допомоги від 24.12.2025.
Договір та додаткові угоди підписані від довірителя - головою кооперативу Романом Ковальським та від адвокатського об`єднання "Юрколегія" - директором Дмитром Вагіним, а також скріплені відтиском печатки сторін.
В матеріалах справи наявний звіт про надану правничу допомогу від 09.01.2026, відповідно до якого обсяг часу витраченого для надання правової (правничої) допомоги адвокатом становить 33год. 30хв.
Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Надання Товариству з обмеженою відповідальністю "Ва-Сан" адвокатських послуг у Господарському суді Хмельницької області при розгляді справи №924/1004/25 адвокатом Смішною І.В. підтверджується договором про надання професійної правничої допомоги від 24.10.2025; додатковою угодою від 24.10.2025 до договору від 24.10.2025; Ордером про надання правничої допомоги серія ВХ№1109814 від 29.10.2025.
Судом встановлено, що адвокатом Куцем І.О. подано до суду письмові пояснення від 30.12.2025; заяву від 05.01.2026 про проведення судового засідання без його участі; а також заяву про розподіл судових витрат від 12.01.2026.
Адвокатом Смішною І.В. подано до суду відзив на позовну заяву від 30.10.2025; клопотання від 30.10.2025 про відкладення розгляду справи; письмові заперечення від 03.11.2025; заперечення на клопотання про витребування доказів від 03.11.2025; клопотання про долучення доказів від 26.11.2025; клопотання про відкладення розгляду справи від 26.11.2025; клопотання від 08.12.2025 про долучення доказів; заяву про надання доступу до КДМ матеріалів справи від 08.12.2025; письмові заперечення від 16.12.2025; заяву від 18.12.2025; заяву від 05.01.2026 про проведення судового засідання без її участі.
Крім цього, представник відповідача 2 адвокат Смішна І.В. приймала участь в підготовчих засіданнях 12.11.2025, 08.12.2025 та 17.12.2025.
Представник третьої особи на стороні відповідача адвокат Куц І.О. в судових засіданнях участі не приймав.
Крім цього, судом враховується, що Обслуговуючий кооператив "ЖБК "Едем+" м. Хмельницький, інтереси якого у даній справі представляє адвокат Куц І.О. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача лише 17.12.2025.
Таким чином, відповідачем 2 та третьою особою на стороні відповідача згідно з вимогами статті 74 Господарського процесуального кодексу України, доведено надання їм послуг правничої допомоги під час розгляду справи №924/1004/25 у Господарському суді Хмельницької області.
Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.02.2021 у справі №922/743/20, від 24.11.2020 у справі №911/4242/15.
У даній справі представник позивач подав до суду письмові заперечення від 19.01.2026 на заяви про розподіл судових витрат, в яких просить суд зменшити такі витрати.
Разом із тим, у ч. 5 ст. 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд може, в тому числі і з власної ініціативи, відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Так, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/ бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткові постанови від 28.04.2021 у справі №902/1051/19 та від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір
Таким чином, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Такі докази, відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд також врахував позицію Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладену у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19, та позицію Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладену у постанові від 21.01.2020 у справі № 904/1038/19, відповідно до яких витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України).
Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 130, 221, 232, 244, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд
Заяву представника ТОВ "Ва-Сан" м. Хмельницький, адвоката Смішної І.В. (вх.№05-22/58/26 від 05.01.2026) про відшкодування витрат на правничу допомогу у справі №924/1004/25 задовольнити частково.
У задоволенні решти вимог щодо відшкодування правничої допомоги ТОВ "Ва-Сан" відмовити.
Заяву представника Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Едем+" м. Хмельницький, адвоката Куца І.О. (вх.№05-08/125/26 від 12.01.2026) про відшкодування витрат на правничу допомогу у справі №924/1004/25 задовольнити частково.
У задоволенні решти вимог щодо відшкодування правничої допомоги ОК "Житлово-будівельний кооператив "Едем+" відмовити.
Додаткова ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 21.01.2026 та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 254-259 ГПК України.
Суддя В.О. Кочергіна
Виготовлено 7 примірників:
1-до справи (в паперовому екз.),
2-позивачу (до електронного кабінету),
3-відповідачу 1 (до електронного кабінету),
5-відповідачу 2 (до електронного кабінету),
6-третій особі ТОВ "Октант-центр" (електронний кабінет),