ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"19" січня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/3722/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Літвінов С.В.,

при секретарі Т.О. Липі

розглянувши заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях про визнання Наказу від 17.12.2025 № 916/3722/25 таким, що не підлягає виконанню по справі № 916/3722/25 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (вул. В. Арнаутська, буд. 15, Одеса, 65012) до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "МРІЯ-2" (вул. Героїв Крут, 21, м. Одеса, Одеський р-н, Одеська обл., 65078) про стягнення 490972,29 грн.

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "МРІЯ-2" 490 972,29 грн. заборгованості, з яких заборгованість з орендної плати у розмірі 328 520,12грн, неустойка у розмірі 95 287,93 грн та пеня у розмірі 67 164,24грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 17.11.2025.р. по справі №916/3722/25 позовна заява Регіонального відділення задоволена повністю.

На виконання рішення видан відповідний наказ.

19.12.2025 року від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях надійшла заява про визнання Наказу від 17.12.2025 № 916/3722/25 таким, що не підлягає виконанню по справі № 916/3722/25.

Обгрунтовуючи заяву заявник посилається на те що у прохальній частині позовної заяви зазначав про стягнення боргу з відповідача у двох пунктах у зв`язку з тим, що реквізити розрахункових рахунків щодо стягнення заборгованості з орендної плати, пені та витрати по сплаті судового збору є різними.

Також заявник зазначає, що Регіональне відділення взагалі не отримує на свої розрахункові рахунки кошті від оренди державного майна, вони надходять на відповідні розрахункові рахунки Державного казначейства за місцем знаходження об`єкту оренди.

Проте судом помилково вказано зазначені вимоги у одному пункті.

Сторони не з`явились в судове засідання, причини неявки не повідомили, однак вважаються повідомленими належним чином про судове засідання, про що свідчать довідки про доставку електронного документу сторонам в електронний кабінет.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши обгрунтованість заявлених вимог заяви, господарський суд з`ясував наступне.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Положеннями ч.1-4 ст. 328 ГПК України визначено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання. Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Аналіз вказаної норми закону дає підстави вважати, що є такі підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню: - якщо такий наказ було видано помилково; - якщо обов`язок боржника відсутній у зв`язку з припиненням; - якщо обов`язок боржника відсутній у зв`язку з добровільним виконанням боржником чи іншою особою; - з інших причин.

На суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Аналогічну правову позицію викладено у Постанові Верховного Суду від 02.09.2020 по справі №195/465/15-ц. При цьому, зазначений перелік є орієнтовним та приблизним, не містить виключного переліку підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Так при винесені рішення судом помилково вказано вимоги, які зазначені у позовній заяві у одному пункті.

Ухвалою суду від 19.01.2026 резолютивну частину рішення суду від 17.11.2025 р. по справі № 916/3722/25 викладено в наступній редакції:

"1. Позовну заяву задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з відповідальністю „МРІЯ-2 ( місцезнаходження юридичної особи: 65078, м. Одеса, вул.Терешкової, 21, ідентифікаційний код в ) до Державного бюджету України (отримувач - ГУК в Од.обл./м.Одеса/22080300, код отримувача 37607526, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN) - UA0015744) заборгованість з орендної плати у розмірі 328 520,12 (триста двадцять вісім тисяч п`ятсот двадцять гривень 12 копійок) та неустойки у розмірі 95 287,93 (дев`яносто п`ять тисяч двісті вісімдесят сім гривень 93 копійки) та пені у розмірі 67 164,24 (шістдесят сім тисяч сто шістдесят чотири гривні 24 копійка).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „МРІЯ-2 (місцезнаходження юридичної особи: 65078, м. Одеса, вул.Терешкової, 21, ідентифікаційний код в ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (Банк: ДКСУ м. Київ, р/р НОМЕР_1 , МФО 820172) витрати по оплаті судового збору у розмірі 4172,26 гривень.

Накази видати згідно зі ст. 327 ГПК України.".

Отже наказ Господарського суду Одеської області від 17.12.2025 втратив свою актульність.

Враховуючи викладене, господарський суд доходить до висновку про наявність правових підстав для визначення виконавчого документа у справі № 916/3722/25 таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст.232,233,234,235,328 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях про визнання Наказу від 17.12.2025 таким, що не підлягає виконанню по справі № 916/3722/25 - задовольнити.

2.Визнати судовий наказ Господарського суду Одеської області у справі № 916/3722/25 від 17.12.2025, за яким стягнуто з Товариства з відповідальністю „МРІЯ-2 (65078, м. Одеса, вул.Терешкової, 21, ідентифікаційний код в ) до Державного бюджету України (отримувач - ГУК в Од.обл./ м.Одеса/22080300, код отримувача 37607526, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN) - UA0015744) заборгованість з орендної плати у розмірі 328 520,12 (триста двадцять вісім тисяч п`ятсот двадцять гривень 12 копійок) та неустойки у розмірі 95 287,93 (дев`яносто п`ять тисяч двісті вісімдесят сім гривень 93 копійки) та пені у розмірі 67 164,24 ( шістдесят сім тисяч сто шістдесят чотири гривні 24 копійка) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 4172,26 грн, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення .

Повна ухвала складена 23 січня 2026 р.

Суддя Літвінов Сергій Володимирович