ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 рокум. ОдесаСправа № 916/1636/25
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, О.Ю. Аленіна

секретар судового засідання - І.С. Мисько,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Нова Одеса»

на рішення Господарського суду Одеської області від 17.09.2025 (суддя Ю.М. Щавинська, м. Одеса, повне рішення складено 29.09.2025)

у справі №916/1636/25

за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Нова Одеса»

про виселення,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Нова Одеса», в якій просив усунути перешкоди у користуванні шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Нова Одеса» з нежитлових приміщень першого, другого поверхів, антресолі та цокольного поверху, загальною площею 754,3 кв.м, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 20, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Господарського суду Одеської області від 03.05.2023 у справі №916/3594/22, зокрема розірвано договір оренди від 08.11.2019 про внесення змін до договору оренди №64/3 нежитлового приміщення, що зареєстрований в реєстрі за №637, укладений між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради і Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ», та виселено Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ» з вказаних нежитлових приміщень. Водночас договір суборенди нерухомого майна б/н від 22.01.2020, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ» (орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Нова Одеса» (суборендар), є похідним від вищенаведеного договору оренди і може зберігати свою чинність виключно протягом строку дії договору оренди, відтак, припинення дії договору оренди, встановленого у судовому порядку, свідчить про відсутність у суборендаря - Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Нова Одеса» правових підстав для подальшого користування об`єктом суборенди та необхідність його виселення із відповідного приміщення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Одеської області від 17.09.2025 у справі №916/1636/25 позов задоволено. Усунуто перешкоди у користуванні шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Нова Одеса» з нежитлових приміщень першого, другого поверхів, антресолі та цокольного поверху, загальною площею 754,3 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 20, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Нова Одеса» на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Судове рішення мотивоване встановленням судом обставин користування суборендарем спірним приміщенням після припинення дії договору оренди (після 01.04.2024), що свідчить про відсутність правових підстав для зайняття Товариством з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Нова Одеса» нежитлових приміщень першого, другого поверхів, антресолі та цокольного поверху, загальною площею 754,3 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 20, та наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про виселення відповідача з вказаних нежитлових приміщень.

Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги

Не погодившись з ухваленим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Нова Одеса» звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 17.09.2025 у справі №916/1636/25 та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Мотивуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначив, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ» питання щодо передачі орендованого приміщення в суборенду попередньо погоджено з позивачем, який підтверджує, що ним 21.02.2020 листом за №01-14/5902 (19) надано дозвіл Товариству з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ» на передачу в суборенду Товариству з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Нова Одеса» частини нежитлових приміщень, розташованих за адресою: вул. Грецька, 20 у м. Одесі, площею 700 кв.м, під розміщення офісу. Разом з цим, відповідач не отримував ані від Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ», ані від Одеської міської ради чи Департаменту комунальної власності Одеської міської ради жодної вимоги чи претензії щодо необхідності повернення суборендованого майна. При цьому виселення відповідача із суборендованих приміщень заблокує роботу Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Нова Одеса», який є суб`єктом, що здійснює діяльність на підставі Закону України «Про медіа», оскільки ці приміщення є спеціально облаштованими, не можуть бути замінені без пошкодження обладнання, яке в них стаціонарно установлено.

Крім того, апелянт зазначив, що в матеріалах справи наявний акт обстеження нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 20, від 18.08.2025, складеним Товариством з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія Телерадіокомпанія «Нова Одеса», яким встановлено, що більша частина нежитлових приміщень по вул. Грецька, 20 (сім приміщень першого та другого поверхів) не перебувають у будь-якому фактичному користуванні, є вільними від меблів та техніки.

Рух справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді апеляційної інстанції

Апеляційну скаргу зареєстровано 14.10.2025 за вх.№4091/25.

Одночасно скаржником заявлено клопотання (вх.№4299/25 від 27.10.2025) про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.10.2025 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Поліщук Л.В., суддів: Богатиря К.В., Таран С.В.

Між тим, суддя зі складу колегії суддів Таран С.В. з 16.10.2025 була тимчасово непрацездатною, у зв`язку з чим 27.10.2025 за розпорядженням керівника апарату суду №449 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/1636/25.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2025 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: О.Ю. Аленіна О.Ю., К.В. Богатиря.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.10.2025 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Нова Одеса» на рішення Господарського суду Одеської області від 17.09.2025 у справі №916/1636/25 до провадження у зміненому складі колегії суддів: головуючого судді Л.В. Поліщук Л.В., суддів: О.Ю. Аленіна, К.В. Богатиря. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Нова Одеса» на рішення Господарського суду Одеської області від 17.09.2025 у справі №916/1636/25 залишено без руху з підстав несплати судового збору, при цьому відмовлено у задоволенні клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Встановлено скаржнику строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Доручено Господарському суду Одеської області надіслати матеріали справи №916/1636/25 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

30.10.2025 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/1636/25.

07.11.2025 від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Нова Одеса» на рішення Господарського суду Одеської області від 17.09.2025 у справі №916/1636/25. Встановлено позивачу строк до 26.11.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи.

З огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, вказаною ухвалою суду від 12.11.2025 вирішено розглянути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Нова Одеса» на рішення Господарського суду Одеської області від 17.09.2025 у справі №916/1636/25 поза межами строку, встановленого у частині першій статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк. Розгляд апеляційної скарги призначено на 20.01.2026 об 11:00 год.

19.01.2026 представник Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Нова Одеса» - адвокат Акименко В.М. через систему «Електронний суд» подав клопотання (вх.№4091/25/Д2 від 20.01.2026) про перенесення розгляду справи, яке мотивоване неможливістю адвоката бути присутнім у судовому засіданні через щорічну відпустку та вибуттям у зв`язку з цим за кордон до своєї доньки, на підтвердження чого надав копію квитка.

Розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, колегія суддів протокольною ухвалою суду від 20.01.2026 відхилила його з огляду на таке.

Відповідно до частин першої та третьої статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Частиною другою статті 202 Господарського процесуального кодексу передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає

відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Частиною одинадцятою статті 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Згідно із частиною дванадцятою статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції завчасно повідомив учасників справи про дату, час та місце судового засідання, а також те, що явка сторін обов`язковою не визнавалась, виходячи зі змісту статей 202, 216 Господарського процесуального кодексу України, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи.

Водночас наведені скаржником підстави неявки в судове засідання не можуть вважатись поважними, адже сторони не обмежені в кількості уповноважених представників для представництва їх інтересів у суді та, відповідно, у можливості забезпечити участь у судовому засіданні іншого представника.

При цьому суд апеляційної інстанції зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Тобто неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Таким чином, оскільки відповідач завчасно повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, матеріали справи містять обсяг відомостей, достатній для розгляду апеляційної скарги, обов`язкова явка учасників справи в судове засідання апеляційної інстанції Південно-західним апеляційним господарським судом не визнавалась, доводи скаржника викладені письмово у апеляційній скарзі, а причини, визначені відповідачем для відкладення розгляду справи, не є поважними, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Нова Одеса» про відкладення розгляду справи.

Позивач не скористався своїм процесуальним правом щодо подання відзиву на апеляційну скаргу відповідача, а також не реалізував своє право участі у судовому засіданні апеляційної інстанції, про дату, час та місце проведення якого був повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 42 Господарського процесуального кодексу України участь в судових засіданнях учасників справи - це право, а не обов`язок, якщо інше не визначено законом.

Апеляційний суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні рівні умови учасникам для представлення своєї позиції, тоді як відповідно до частини дванадцятої статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

В силу статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Фактичні обставини справи

25.05.2017 між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (орендодавцем) і Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ» (орендарем) укладено договір оренди №64/3 (надалі договір), відповідно до пункту 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлові приміщення першого, другого поверхів, антресолі та цокольного поверху, загальною площею 754,3 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 20 (далі за текстом об`єкт оренди).

Згідно умов пункту 1.3. договору його термін дії становить з 25.05.2014 до 25.04.2020.

Цей договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами; складено у двох автентичних примірниках, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної сторони цього договору (пункт 7.17. договору).

22.06.2017 між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (орендодавцем) і Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ» (орендарем) було складено та підписано акт прийому-передачі нежитлового приміщення, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 20, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв нежитлові приміщення першого, другого поверхів, антресолі та цокольного поверху, загальною площею 754,3 кв.м.

08.11.2019 між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (орендодавцем) і Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ» (орендарем) укладено нотаріально посвідчений договір про внесення змін до договору оренди №64/3 нежитлового приміщення, предметом якого залишились вищевказані нежитлові приміщення першого, другого поверхів, антресолі та цокольного поверху, загальною площею 754,3 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. вул. Грецька, 20.

Як вбачається з пункту 1 договору, відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України орендодавець та орендар домовилися внести зміни до договору оренди №64/3 нежитлового приміщення від 25.05.2017, виклавши цей договір в новій редакції.

Згідно умов пункту 1.3. договору встановлено термін його дії до 31.12.2050, а пунктом 2.2. цього договору визначено, що за орендоване приміщення орендар зобов`язується сплачувати орендну плату, що становить за перший, після підписання договору оренди, місяць 113655,31 грн, що розрахована станом на 01.10.2019 (без ПДВ) та є базовою ставкою орендної плати за місяць.

Договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дишлевою Т.В. та зареєстровано в реєстрі за №637.

21.01.2020 листом №01-14/5902(19) Департаментом комунальної власності Одеської міської ради надано дозвіл Товариству з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ» на передачу в суборенду Товариству з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Нова Одеса» частини нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 20, площею 700,0 кв.м, під розміщення офісу, строком на два роки одинадцять місяців, із зазначенням обов`язку у 5-ти денний термін з початку отримання даного листа направити в Департамент копію договору суборенди із вищезазначеним суборендарем відповідно до пункту 4.8. договору.

Матеріали справи містять договір суборенди від 22.01.2020, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ» (орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Нова Одеса» (суборендарем) на підставі листа Департаменту комунальної власності Одеської міської ради №0-1-14/59(19) від 21.01.2020 про надання згоди на передачу в суборенду частини об`єкту нежитлового приміщення, орендованого орендодавцем на підставі договору оренди нежитлового приміщення №64/3 від 25.05.2017, укладеного між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та орендодавцем на підставі статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та рішення Одеської міської ради 30.01.2019 №4214-VII.

Відповідно до пунктів 1.1., 1.2. договору суборенди орендодавець передає, а суборендар приймає у строкове платне користування частину нежитлових приміщень, розташованих за адресою: Одеська область, місто Одеса, вулиця Грецька, будинок 20, площею 700,0 кв.м. Об`єкт оренди передається в суборенду з метою його використання суборендарем під розміщення офісу.

Строк дії договору суборенди становить 2 роки і 11 місяців (пункт 1.3. договору).

22.01.2020 між сторонами договору суборенди було підписано акт приймання-передачі частини нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 20, площею 700,0 кв.м.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.05.2023 у справі №916/3594/22, залишеним в силі постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.04.2024, зокрема, розірвано договір оренди від 08.11.2019 про внесення змін до договору оренди №64/3 нежитлового приміщення, що зареєстрований в реєстрі за №637, укладений між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради і Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ», та виселено Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ» з нежитлових приміщень першого, другого поверхів, антресолі та цокольного поверху, загальною площею 754,3 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 20, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради. Вказане рішення суду набрало законної сили 01.04.2024.

03.11.2023 під час примусового виконання рішення Господарського суду Одеської області по справі №916/3594/22 у рамках виконавчого провадження №72423323 щодо примусового виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ» з нежитлових приміщень першого, другого поверхів, антресолі та цокольного поверху, загальною площею 754,3 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 20, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради встановлено, що боржник відсутній за зазначеною адресою, та у даному об`єкті нерухомого майна знаходиться суборендар - Товариство з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Нова Одеса», про що складено акт державного виконавця.

В матеріалах справи також наявна постанова про закінчення виконавчого провадження №72423323 від 12.11.2024 у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду, враховуючи, що боржник Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ» не перебуває за вказаною адресою, а в даному приміщенні знаходиться суборендар - Товариство з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Нова Одеса».

Позивачем також надано суду акт обстеження нежитлових приміщень від 09.06.2025, складений Департаментом комунальної власності Одеської міської ради, з якого вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Нова Одеса» використовує вказані нежитлові приміщення для провадження своєї професійної діяльності. У приміщеннях знаходиться близько 15 осіб працівників компанії, які під час перевірки перебували на своїх робочих місцях, про що свідчать додані до акту матеріали фотофіксації. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Нова Одеса» від підписання акту відмовився.

Також в матеріалах справи міститься акт обстеження нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 20, від 18.08.2025, складений Товариством з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Нова Одеса», до якого додані матеріали фотофіксації приміщень першого та другого поверхів.

Предметом спору у даній справі є вимога про усунення перешкоди у користуванні шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Нова Одеса» з нежитлових приміщень першого, другого поверхів, антресолі та цокольного поверху, загальною площею 754,3 кв.м, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 20, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

За умовами статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу статті 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк.

За умовами частини першої статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Частиною першою статті 759 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною першою статті 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його укладено.

Згідно частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено колегією суддів, Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ», в якій просив:

-стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ» заборгованість з орендної плати у розмірі 1445690,92 грн та пеню у розмірі 203050,98 грн;

-розірвати договір оренди від 08.11.2019 №64/3, що зареєстрований в реєстрі за № 637, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ» і Департаментом комунальної власності Одеської міської ради;

-виселити Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ» з нежитлових приміщень першого, другого поверхів, антресолі та цокольного поверху, загальною площею 754,3 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 20, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.05.2023 у справі №916/3594/22, залишеним в силі постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.04.2024, позов задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ» на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради суму заборгованості з орендної плати у розмірі 1445690,92 грн, суму пені у розмірі 203050,98 грн та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 29693,13 грн; розірвано договір оренди від 08.11.2019 про внесення змін до договору оренди №64/3 нежитлового приміщення, що зареєстрований в реєстрі за №637, укладений між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради і Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ»; виселено Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ» з нежитлових приміщень першого, другого поверхів, антресолі та цокольного поверху, загальною площею 754,3 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 20, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

У вказаній справі №916/3594/22 судами встановлено, що між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради і Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ» було укладено договір оренди нежитлового приміщення від 25.05.2017 №64/3, невід`ємною частиною якого є договір про внесення змін від 08.11.2019, відповідно до умов пункту 1.1. якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нежитлові приміщення першого, другого поверхів, антресолі та цокольного поверху, загальною площею 754,3 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 20. Вказаний об`єкт оренди - нежитлове приміщення відноситься до комунального майна територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради.

При цьому судами встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ», в порушення взятих на себе договірних зобов`язань, систематично не сплачувало орендну плату, у зв`язку з чим за відповідачем рахувалась заборгованість з орендної плати, що є підставою для розірвання вказаного договору та повернення об`єкта оренди орендодавцю, з огляду на що суди, зокрема, дійшли висновку про наявність підстав для виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ» з нежитлових приміщень першого, другого поверхів, антресолі та цокольного поверху, загальною площею 754,3 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, буд. 20.

Таким чином, враховуючи, що вказане рішення суду має преюдиційне значення для розгляду даної справи в розумінні статті 75 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що договір оренди від 08.11.2019 про внесення змін до договору оренди №64/3 нежитлових приміщень першого, другого поверхів, антресолі та цокольного поверху, загальною площею 754,3 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 20, укладений між позивачем у справі та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ», розірвано 01.04.2024.

Статтею 774 Цивільного кодексу України передбачено, що передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Отже, з аналізу положень статей 761, 774 Цивільного кодексу України випливає, що договір піднайму є похідним від договору найму (оренди) і може зберігати свою чинність виключно протягом строку дії договору найму (оренди). У разі втрати чинності договором найму (оренди) припиняються права наймача на орендоване майно, зокрема право передання його в піднайм (суборенду).

Схожий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.05.2019 у справі № 909/500/18.

З наведеного вбачається, що договір суборенди від 22.01.2020, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ» (орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Нова Одеса», на підставі якого орендодавець передав, а суборендар прийняв у строкове платне користування частину нежитлових приміщень, розташованих за адресою: Одеська область, місто Одеса, вул. Грецька, будинок 20, площею 700,0 кв.м, є похідним від договору оренди нежитлового приміщення від 25.05.2017 №64/3, невід`ємною частиною якого є договір про внесення змін від 08.11.2019.

Таким чином, договір суборенди від 22.01.2020 припинив свою дію одночасно з первинним договором оренди - 01.04.2024у, а відтак, з наступного дня відповідач не вправі був користуватися спірним приміщенням і зобов`язаний звільнити його.

У частині третій статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Принцип змагальності сторін полягає в тому, що сторони у процесі зобов`язані в процесуальній формі довести свою правоту, за допомогою поданих ними доказів переконати суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень.

Отже, даний принцип забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладення тягаря доказування на сторони.

Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу частини першої статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях та містити неточності у встановленні обставин, які мають вирішальне значення для правильного вирішення спору, натомість висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки мають бути вичерпними, відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами.

Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною в постанові від 05.06.2020 у справі №920/528/19.

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що в матеріалах справи відсутні та відповідачем до місцевого господарського суду не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що ним було повернуто спірний об`єкт суборенди після припинення дії договору оренди в судовому порядку, у зв`язку з чим Південно-західний апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовна вимога про виселення Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Нова Одеса» з нежитлових приміщень першого, другого поверхів, антресолі та цокольного поверху, загальною площею 754,3 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, буд. 20, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Твердження скаржника про те, що в матеріалах справи міститься акт обстеження нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 20, від 18.08.2025, складений Товариством з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія Телерадіокомпанія «Нова Одеса», яким встановлено, що спірні приміщення є вільними від будь-якого майна відповідача, що, в свою чергу, свідчить про те, що вони останнім не використовуються, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки, по-перше, вказаний акт складений в односторонньому порядку, а по-друге, матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем обов`язку з повернення об`єкта суборенди позивачу.

Також безпідставними є посилання апелянта на те, що він не отримував ані від Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ», ані від Одеської міської ради чи Департаменту комунальної власності Одеської міської ради жодної вимоги чи претензії щодо необхідності повернення суборендованого майна, адже обов`язок відповідача в даному випадку звільнити суборендоване приміщення жодним не пов`язаний із направленням чи не направленням претензій, тому відсутність таких претензій не може свідчити про відсутність підстав для задоволення позову.

Крім того, колегія суддів відхиляє посилання скаржника на те, що виселення відповідача із суборендованих приміщень заблокує роботу Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Нова Одеса», який є суб`єктом, що здійснює діяльність на підставі Закону України «Про медіа», оскільки здійснення відповідачем відповідної господарської діяльності ніяким чином не надає йому право займати приміщення, що є предметом договору оренди з Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖЕКСОНВІЛЬ», який припинений в судовому порядку.

Висновки суду апеляційної інстанції

У викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах (правова позиція Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16).

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

В силу статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції; твердження апелянта про порушення Господарським судом Одеської області норм права при ухваленні рішення від 17.09.2025 у справі №916/1636/25 не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового акту колегія суддів не вбачає.

Розподіл судових витрат

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 276, 281 - 284 ГПК України,

Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Нова Одеса» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 17.09.2025 у справі №916/1636/25 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені статтями 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 26.01.2026.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя О.Ю. Аленін