УХВАЛА

м. Київ

21.01.2026Справа № 910/316/26

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши позовну заяву Державного підприємства "Центр захисту інформаційного простору України" (04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців б. 60, оф. 325, ідентифікаційний код 41798218)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІУ ПРОДАКШН" (02189, м. Київ, вул. Степана Рудницького б. 6-Д, оф. 43, ідентифікаційний код 25281810)

про стягнення 359 089, 32 грн,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Центр захисту інформаційного простору України" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІУ ПРОДАКШН" (далі - відповідач) про стягнення 359 089, 32 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання укладеного між сторонами договору №25/07/25-03 від 25.07.2025 про надання послуг з розроблення моделі інформаційного продукту графічного характеру та виробництва поліграфічної інформаційної продукції в рамках кампанії "Книга для зміцнення національної єдності" та додаткових угод до нього позивач платіжною інструкцією № 990 від 04.12.2025 здійснив попередню оплату розмірі 358 500,00 грн, однак відповідач послуги у повному обсязі не надав, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення 358 500,00 грн заборгованості 3% річних в сумі 589, 32 грн, нарахованих з 23.12.2025 по 12.01.2026, а також 3% річних до фактичного виконання рішення суду та інфляційні втрати за весь період прострочення.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно з приписами пунктів 3, 5 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Однак, в порушення вищевикладеного, позовна заява не містить точної суми стягнення, періоду нарахування та обґрунтованого розрахунку заявлених до стягнення інфляційних втрат.

Суд також враховує, що згідно ч. 10 ст. 238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Отже, частина 10 статті 238 ГПК України не стосується нарахування інфляційних втрат, стягнення яких є предметом позову у цій справі.

Окрім цього, пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підтвердження виконання приписів господарського процесуального закону заявником додано позовної заяви платіжну інструкцію №885 від 13.01.2026 на суму 5 386, 34 грн.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлюються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" встановлено, що з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3 328, 00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

При цьому, відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, позивач подаючи даний позов у електронній формі наділений правом застосувати коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи, що позивачем невірно визначено ціну позову (не конкретизовано суму нарахованих інфляційних втрат), суд позбавлений можливості зазначити, яка саме сума судового збору підлягає сплаті.

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

При цьому, залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

За таких обставин суд вважає за необхідне залишити позовну заяву Державного підприємства "Центр захисту інформаційного простору України" без руху та надати позивачу строк для усунення допущених недоліків позовної заяви.

Відповідно до приписів ч. 3, 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Державного підприємства "Центр захисту інформаційного простору України" без руху.

2. Встановити позивачу шестиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання письмової заяви, яка має містити зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються та документів на підтвердження доплати судового збору.

Ухвала набирає законної сили 21.01.2026 та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Г. Пукшин