ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

19.01.2026м. ХарківСправа № 922/4507/25 (922/78/26)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

розглянувши заяву про видачу судового наказу

заявникТовариство з обмеженою відповідальністю "Техпромтранс" (51909, Дніпропетровська обл., м. Кам"янське, пров. Третій Карпатський, буд. 19);
боржникТовариство з обмеженою відповідальністю «Інтеграл Сістемс» (61166, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 6).

ВСТАНОВИВ:

12.01.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю "Техпромтранс", м. Кам"янське, звернулось до Господарського суду Харківської області з заявою про видачу судового наказу (вх. № 78/26), відповідно до якої просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеграл Сістемс», м. Харків, на свою користь грошову заборгованість в розмірі 96 000, 00 грн основного боргу за актом № 319 від 16.06.2025, 3 % річних у розмірі 757, 48 грн.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.01.2026, заяву ТОВ "Техпромтранс" про видачу судового наказу передано для розгляду в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеграл Сістемс» № 922/4507/25.

Розглянувши заяву ТОВ "Техпромтранс" про видачу судового наказу, господарський суд дійшов висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.01.2026 у справі № 922/4507/25 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «Інтеграл Сістемс» () та запроваджено мораторій на задоволення вимог кредиторів, запроваджено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Кошовського Сергія Васильовича.

Оголошення про відкриття справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеграл Сістемс» () офіційно оприлюднене у встановленому порядку на офіційному веб-порталі судової влади України 08.01.2026.

За приписами ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Ст. 12 ГПК України визначені форми господарського судочинства.

Так, за змістом ч. 1 ст. 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо (ч. 2 ст. 12 ГПК України).

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом (ч. 4 ст. 12 ГПК України).

Поряд з цим, ч. 6 ст. 12 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (наразі Кодексом України з процедур банкрутства).

За вимогами ч. 14 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства з моменту відкриття провадження у справі пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі; пред`явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися у випадку та порядку, передбачених цим Кодексом.

Боржник у розумінні ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства - юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.

Кредитор, поряд з іншими, - юридична або фізична особа, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника. Забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства унормовано, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

За правилами ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою ст. 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Згідно ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

Крім того, Кодексом України з процедур банкрутства встановлений порядок розгляду спорів, стороною в яких є боржник.

Так, згідно ч. 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України.

Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження (абз. 4 ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства).

Отже, з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство боржника останній перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс його правовідносин, у тому числі і порядок виникнення, стягнення, погашення грошових зобов`язань, порядок вирішення спорів за його участі.

Згідно ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

П. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України визначено, що у судовому наказі зазначається повідомлення про те, що під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Аналіз наведених правових норм у їх сукупності дозволяє дійти висновку, що однією з ключових підстав для наказного провадження та видачі судового наказу є відсутність зі сторони суду перевірки обґрунтованості заявлених грошових вимог до боржника по суті.

Натомість, під час розгляду кредиторських вимог, заявлених у справі про банкрутство, суд з`ясовує правову природу таких вимог, надає правову оцінку доказам, поданим кредитором на підтвердження його грошових вимог до боржника, перевіряє дійсність заявлених вимог та з огляду на встановлене робить вмотивований висновок про наявність чи відсутність підстав для їх визнання та включення до реєстру вимог кредиторів у відповідній черговості. Те саме стосується розгляду спорів в межах справи про банкрутство (ст. 7 КУзПБ).

Додатково суд звертає увагу, що за приписом ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи особливий правовий режим боржника, відносно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, наказне провадження та видача судового наказу суперечить меті та порядку, які визначені спеціальним законом - Кодексом України з процедур банкрутства, в частині розгляду та задоволення (погашення) кредиторських вимог до боржника та вирішення спорів, стороною у яких є боржник. Також це порушить баланс інтересів боржника та його кредиторів.

Отже, з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл Сістемс" будь-які спори, грошові вимоги до цього товариства повинні заявлятися кредиторами та розглядатися судом в порядку, визначеному Кодексом України з процедур банкрутства.

За таких обставин та враховуючи особливості розгляду справ, встановлені Кодексом України з процедур банкрутства, суд дійшов висновку, що правові підстави для видачі судового наказу про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл Сістемс", щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, відсутні, а тому у видачі судового наказу слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ГПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу, внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ст. 147, 150 - 152, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромтранс", м. Кам"янське, про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл Сістемс", м. Харків, заборгованості у розмірі 96 757, 48 грн (вх. № 78/26 від 12.01.2026) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 256, 257 ГПК України.

Ухвала підписана 19.01.2026.

СуддяАюпова Р.М.
справа № 922/4507/25 (922/78/26)