ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/4596/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом акціонерного товариства «Українська залізниця» до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення 18 742, 32 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі по тексту АТ «Українська залізниця») звернулося до господарського суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про відшкодування середнього заробітку працівника ОСОБА_1 за час проходження зборів у розмірі 18 742,32 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем передбаченого чинним законодавством обов`язку відшкодування АТ «Українська залізниця» витрат на виплату середньої заробітної плати працівнику у зв`язку з направленням останнього на навчальні збори.

Ухвалою суду від 19.11.2025 дана справа була призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження; встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов та заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; встановлено позивачу 7-денний строк з дня вручення відзиву на позов для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу 5-денний строк з дня вручення відповіді на відзив для подання заперечень на відповідь на відзив.

04.12.2025 до суду від ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшов відзив на позов, згідно з яким відповідач повністю заперечує проти задоволення пред`явленого позивачем позову. Відповідач звертає увагу на надання позивачем доказів на підтвердження направлення документів на відшкодування середнього заробітку на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 , що з урахуванням ненадходження документів на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 , за переконанням відповідача, свідчить про передчасність пред`явленого позову. Крім того, відповідач звертає увагу на надання позивачем лише документів про початок проходження зборів, що не може підтверджувати обставину фактичного проходження зборів, тобто їх завершення. Відсутність доказів на підтвердження направлення позивачем документів про успішне проходження працівником навчальних зборів до районного або обласного ТЦК та СП у сукупності з іншими наведеними доводами, за твердженням відповідача, є підставою для відмови у задоволенні заявленого позову.

11.12.2025 до суду від АТ «Українська залізниця» надійшла відповідь на відзив, у якій позивач звертає увагу, що направлення документів на відшкодування середнього заробітку на адресу районного ТЦК та СП повністю відповідає положенням Інструкції про умови виплати грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів, грошової виплати резервістам, затвердженою наказом Міністра оборони України №80 від 12.03.2007. Водночас АТ «Українська залізниця» було повідомлено про направлення адвокатського запиту з метою отримання доказів успішного проходження працівником навчальних зборів з метою спростування доводів відповідача у цій частині.

19.12.2025 до суду від АТ «Українська залізниця» надійшло клопотання про поновлення процесуального строку та долучення нових доказів: листа командира військової частини НОМЕР_1 від 17.12.2025 №643/1726/ВС з додатками.

Ухвалою від 19.12.2025 судом задоволено клопотання позивача про поновлення процесуального строку та долучення доказів, поновлено позивачу процесуальний строк та прийнято докази, долучені до відповідного клопотання, до розгляду.

ІНФОРМАЦІЯ_2 не скористався наданим законом правом на подання заперечень на відповідь на відзив.

Відповідно до ч. ч. 5, 8 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

03.06.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 було видано наказ №403, відповідно до витягу з якого, зокрема, ОСОБА_1 була призвана та направлена на навчальний збір у період з 01 липня по 30 липня 2025 року як студентка факультету підготовки офіцерів запасу за контрактом. При цьому навчальний збір громадян України факультету підготовки офіцерів запасу за контрактом вирішено проводити на базі військової частини у АДРЕСА_1 .

05.06.2025 начальником служби станцій регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» було видано наказ №631/ос про увільнення ОСОБА_1 від роботи на строк з 01.07.2025 по 30.07.2025 у зв`язку з проходженням навчальних зборів у військовій частині у АДРЕСА_1 зі збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку.

Розмір середнього заробітку ОСОБА_1 за період з 01.07.2025 по 30.07.2025 відповідно до відомості нарахувань середньої заробітної плати військовослужбовцю становив 18 742,32 грн, з яких 15 362,56 грн нарахована сума заробітної плати, 3379,76 грн нарахована сума єдиного соціального внеску. Вказана відомість підписана начальником служби роботи станцій та начальником центру бухгалтерського та податкового обліку господарства роботи станції.

Крім того, на підтвердження обставини нарахування та виплати працівнику заробітної плати на період проходження військової служби позивачем було надано суду платіжні відомості №298/31/04, №298/31/041, бухгалтерську довідку, розрахунок середньої заробітної плати ОСОБА_1 у липні 2025 року.

Листом №Д-04/301н від 06.08.2025 АТ «Українська залізниця» було направлено на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 документи на відшкодування середньої заробітної плати ОСОБА_1 , яка була призвана на навчальні збори до військової частини в АДРЕСА_1 протягом періоду з 01.07.2025 по 30.07.2025. Так, до цього листа позивачем було додано наступні додатки: рахунок №351/298 від 05.08.2025, відомість нарахувань, розрахунок середньої заробітної плати, копія наказу про увільнення від роботи №631/ос від 05.06.2025, витяг з наказу №403 від 03.06.2025.

На підтвердження направлення 06.08.2025 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 листа №Д-04/301н від 06.08.2025 з додатками позивачем було надано опис вкладення, накладну та квитанцію про прийняття плати за пересилання поштового відправлення. Слід зазначити, що зі змісту опису вкладення можна встановити обставину направлення лише додатків до листа №Д-04/301н від 06.08.2025, відомостей про направлення безпосередньо листа опис вкладення не містить.

Згідно з інформацією з вебсайту АТ «Укрпошта» додатки до листа №Д-04/301н від 06.08.2025 були 12.08.2025 вручені ІНФОРМАЦІЯ_5 .

08.12.2025 представник АТ «Українська залізниця» звернувся до військової частини, у якій ОСОБА_1 проходила навчальний збір, з адвокатським запитом про надання документів, які підтверджують фактичне проходження навчальних зборів у військовій частині з 01.07.2025 по 30.07.2025 згідно з наказом ІНФОРМАЦІЯ_4 №403 від 03.06.2025.

Листом №643/1726/ВС від 17.12.2025 військовою частиною у відповідь на адвокатський запит було підтверджено обставину проходження ОСОБА_1 навчальних зборів у м. Полтава та надано витяги з наказів командира військової частини №193 від 01.07.2025 та №223 від 30.07.2025.

Так, згідно з витягом з наказу військової частини за №193 від 01.07.2025 ОСОБА_1 прибула на навчальні збори 01.07.2025 на 30 діб; згідно з наказом військової частини за №223 від 30.07.2025 ОСОБА_1 вважається такою, що вибула з навчального збору 30.07.2025.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Предметом заявленого АТ «Українська залізниця» позову є вимога про стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_3 середнього заробітку, виплаченого працівнику за час проходження навчальних зборів, у розмірі 18 742,32 грн.

У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

В силу вимог ч. ч. 1, 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон).

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби, визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (зі змінами).

Питання проходження зборів військовозобов`язаними та резервістами врегульовані ст. 29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 11 якої передбачено, що за призваними на збори військовозобов`язаними на весь період зборів та резервістами на весь час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві, включаючи час проїзду до місця їх проведення і назад, зберігаються місце роботи, а також займана посада та середня заробітна плата на підприємстві, в установі, організації незалежно від підпорядкування і форм власності.

Згідно з ч. 13 ст. 29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата середньої заробітної плати військовозобов`язаним за весь період зборів та резервістам за час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок і розміри грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів, грошової виплати резервістам» виплата середнього заробітку військовозобов`язаним та резервістам, призваним на збори, проводиться підприємствами, установами та організаціями, в яких працюють призвані на збори громадяни, з наступним відшкодуванням цих витрат за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті на утримання Міністерства оборони та інших центральних органів виконавчої влади, які здійснюють керівництво військовими формуваннями, а також розвідувальних органів.

Господарським судом під час вирішення даного спору було встановлено, що на підставі наказу ІНФОРМАЦІЯ_4 №403 від 03.06.2025 ОСОБА_1 була призвана та направлена на навчальний збір у період з 01 липня по 30 липня 2025 року.

При цьому на підставі наказу начальника служби станцій регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» №631/ос від 05.06.2025 ОСОБА_1 була увільнена від роботи на строк з 01.07.2025 по 30.07.2025 у зв`язку з проходженням навчальних зборів у військовій частині у м. Полтава зі збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку.

Таким чином, обов`язок виплатити ОСОБА_1 середній заробіток у зв`язку з проходженням навчальних зборів покладається на АТ «Українська залізниця» як роботодавця з правом відшкодування такого заробітку за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті на утримання Міністерства оборони України.

На підставі наданих АТ «Українська залізниця» доказів, зокрема, розрахунку середньої заробітної плати ОСОБА_1 , відомості нарахувань середньої заробітної плати, платіжних відомостей, бухгалтерської довідки судом було встановлено, що розмір середнього заробітку працівнику з урахуванням нарахованої суми єдиного соціального внеску становив 18 742,32 грн.

12.03.2007 наказом Міністра оборони України №80 затверджено Інструкцію про умови виплати грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів, грошової виплати резервістам (далі Інструкція №80).

Згідно з абц. 1 п. 7 Інструкції №80 за військовозобов`язаними, призваними на збори, зберігається на весь період зборів, включаючи час проїзду до місця їх проведення і назад, місце роботи, займана посада та середній заробіток як на основній, так і на сумісних роботах.

Виплата середнього заробітку військовозобов`язаним, призваним на збори, провадиться підприємствами, установами та організаціями, де працюють (працювали) призвані на збори, з подальшим відшкодуванням цих витрат військовими комісаріатами (п. 11 Інструкції №80).

Згідно з абц. 1 п. 12 Інструкції №80 підприємства, установи та організації для покриття витрат на виплату середньої заробітної плати військовозобов`язаним, призваним на збори, подають до районного військового комісаріату, у якому перебувають на обліку військовозобов`язані, рахунки, котрі акцептуються і передаються до обласного військового комісаріату для оплати. Відшкодуванню підлягають всі витрати, пов`язані з виплатою середнього заробітку (у тому числі і єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування).

До рахунків додаються відомості на виплату середньої заробітної плати, нарахованої військовозобов`язаним, призваним на збори, згідно з цією Інструкцією (абз. 2 п. 12 Інструкції №80).

Відповідно до п. 13 Інструкції №80 середній заробіток військовозобов`язаних, призваних на збори, розраховується підприємствами, установами та організаціями, де працюють (працювали) призвані на збори, відповідно до чинних нормативно-правових актів.

06.08.2025 АТ «Українська залізниця» було направлено на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 засобами поштового зв`язку наступні документи на відшкодування середньої заробітної плати ОСОБА_1 , яка була призвана на навчальні збори до військової частини в АДРЕСА_1 протягом періоду з 01.07.2025 по 30.07.2025: рахунок №351/298 від 05.08.2025, відомість нарахувань, розрахунок середньої заробітної плати, копія наказу про увільнення від роботи №631/ос від 05.06.2025, витяг з наказу №403 від 03.06.2025.

Господарський суд зазначає, що форма відомості на виплату середньої заробітної плати, направлена на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідає формі відомості, передбаченій в абз. 2 п. 12 Інструкції №80.

12.08.2025 ІНФОРМАЦІЯ_6 було отримано направлені АТ «Українська залізниця» документи на відшкодування середньої заробітної плати, що підтверджується інформацією з вебсайту АТ «Укрпошта». Суд зазначає, що відсутність в описі вкладення супровідного листа позивача про направлення відповідних документів не може свідчити про порушення позивачем вимог Інструкції №80, оскільки передбачені такою Інструкцією документи були направлені на адресу районного ТЦК та СП.

Господарським судом відхиляються доводи ІНФОРМАЦІЯ_3 про передчасність пред`явленого позову у зв`язку з направленням відповідних документів на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки направлення таких документів саме до районного ТЦК та СП безпосередньо передбачено абц. 1 п. 12 Інструкції №80.

Судом враховано, що згідно з п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 «Про затвердження Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки» територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування, а, отже, організація роботи та взаємодії з ІНФОРМАЦІЯ_6 покладається на відповідача.

При цьому суд зазначає, що обставина успішного проходження працівником АТ «Українська залізниця» навчальних зборів, на відсутності доказів проходження яких наполягав відповідач, була спростована позивачем в процесі розгляду справи шляхом надання суду витягів з наказів командира військової частини за №193 від 01.07.2025 та №223 від 30.07.2025.

З викладених обставин господарський суд доходить висновку про правомірність та обґрунтованість заявленого АТ «Українська залізниця» позову, що має наслідком присудження до стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_3 грошових коштів у розмірі 18 742,32 грн в якості відшкодування середнього заробітку працівника позивача за час проходження навчальних зборів.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо необхідності задоволення заявлених акціонерним товариством «Українська залізниця» до ІНФОРМАЦІЯ_1 позовних вимог шляхом присудження до стягнення з відповідача витрат, пов`язані з виплатою середнього заробітку, у розмірі 18 742,32 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються судом на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236, 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 / АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 / на користь акціонерного товариства «Українська залізниця» / 03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815/ витрати, пов`язані з виплатою середнього заробітку, у розмірі 18 742,32 грн /вісімнадцять тисяч сімсот сорок дві грн 32 коп./, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн /дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп./.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 27 січня 2026 р.

Суддя С.П. Желєзна