ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"15" січня 2026 р. м. Київ Справа № 911/117/26

Суддя Мальована Л.Я., розглянувши матеріали

За позовом Інституту проблем матеріалознавства ім. І.М. Францевича Національної академії наук України, м. Київ

до Приватного виробничо-комерційного підприємства "Агро-Латте", Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Петропавлівська Боргщагівка

про стягнення 646 194 грн. 15 коп.

установив:

До господарського суду Київської області звернувся Інститут проблем матеріалознавства ім. І.М. Францевича Національної академії наук України з позовом до Приватного виробничо-комерційного підприємства "Агро-Латте" про стягнення заборгованості в розмірі 646 194 грн. 15 коп., з яких: 391 119 грн. 42 коп. основного боргу за договором оренди нерухомого майна № 132-19 від 01.08.2019 та 255 074 грн. 73 коп. відшкодування комунальних витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач систематично не виконував свої зобов`язання по сплаті орендної плати та не сплачував платежі за фактично надані комунальні послуги.

Разом із позовною заявою позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно відповідача, а також на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках відповідача.

Частиною 1 статті 27 ГПК України передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Загальне правило територіальної підсудності щодо пред`явлення позову за місцезнаходженням відповідача застосовується лише у випадку, коли інші правила підсудності не встановлені положеннями ГПК України.

За частиною 3 статті 30 ГПК України, спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Перелік позовів, для яких визначена виключна підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключна підсудність установлена, зокрема, для позовів щодо спорів, які виникають з приводу нерухомого майна.

Верховний Суд у постанові від 09.09.2020 у справі № 910/6644/18 дійшов висновку, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньої так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 визначила, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" в частині 3 статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином: правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Позиція Великої Палати Верховного Суду грунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових.

Тому на спори, предметом яких є стягнення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми ч. 3 ст. 30 ГПК України.

Враховуючи, що нерухоме майно, щодо якого виникла заборгованість, знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кржижановського, 3, суд дійшов висновку, що за правилами виключної підсудності вирішення даного спору відноситься до територіальної підсудності Господарського суду м. Києва.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Оскільки позовна заява не підсудна Господарському суду Київської області, тому заява про вжиття заходів забезпечення позову разом із позовною заявою направляється до Господарського суду м. Києва.

Згідно з частиною 3 статті 31 ГПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 частини 1 цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ст. ст. 27, 30, 31, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Інституту проблем матеріалознавства ім. І.М. Францевича Національної академії наук України до Приватного виробничо-комерційного підприємства "Агро-Латте" про стягнення заборгованості в розмірі 646 194 грн. 15 коп. разом із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно та та банківські рахунки передати до Господарського суду м. Києва.

2. Згідно ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку встановленому ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.ст. 254-257 ГПК України.

Ухвалу підписано - 16.01.2026.

Суддя Л.Я. Мальована