ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" січня 2026 р. м. Ужгород Справа № 907/1225/25

Господарський суд Закарпатської області у складі: головуючого судді Сисина С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Ужгородської міської ради, код ЄДРПОУ - 33868924, місцезнаходження 88000, Закарпатська область, місто Ужгород, площа Поштова, будинок 3,

до відповідача: Малого приватного підприємства «ОЛЕСЯ», код ЄДРПОУ - 19112799, місце знаходження - 88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Минайська, будинок 16 «Д»,

про стягнення безпідставно збережених коштів,

без виклику учасників справи,

В С Т А Н О В И В :

Ужгородська міська рада (далі - позивач) звернулась до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою №32.01-17/126 від 22.10.2025 до Малого приватного підприємства «ОЛЕСЯ» (далі відповідач, МПП «ОЛЕСЯ») про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі 2139477,98 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.09.2001 Мале приватне підприємство «ОЛЕСЯ» набуло право власності на будівлі Н, Н1, котрі знаходяться по вулиці Минайській, 16 в місті Ужгород (дані відомості підтверджені свідоцтвом про право власності №157 від 26.09.2001). 02.10.2001 Ужгородським міським бюром технічної інвентаризації здійснено реєстраційний напис про право особистої власності відповідача на дане нерухоме майно та записано в реєстраційну книгу за №1327.

11.07.2025 внесено відомості до державного реєстру речових прав на нерухоме майно МПП «ОЛЕСЯ» на об`єкти нерухомого майна, що утворилися в результаті поділу будівлі літ. Н, Н1 (шахтозапасник) загальною площею 2717,7 м.кв, які знаходяться по вулиці Минайській, 16 в місті Ужгород.

Земельна ділянка на якій розміщені належні відповідачу об`єкти нерухомості була сформованою в порядку, що визначений статтею 79-1 Земельного кодексу України та зареєстрованою в Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрового номеру :18:001:0222.

Рішенням LX сесії Ужгородської міської ради VIII скликання від 24.10.2024 № 1990 (пункт 1.3) МПП «ОЛЕСЯ» вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності (кадастровий номер :18:001:0222) загальною площею 1,50400 га на земельні ділянки: (кадастровий номер :18:001:0315) площею 0,1600 га, (кадастровий номер :18:001:0313) площею 0,3000 га та (кадастровий номер :18:001:0314) площею 1,0440 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури по вул. Минайській, 16 та передано їх в оренду строком на 10 років.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 21.10.2025 по справі №907/458/25 задоволено частково зустрічну позовну заяву Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради та визнано укладеним договір оренди земельних ділянок кадастровий номер :18:001:0315 площею 0,1600 га, кадастровий номер :18:001:0313 площею 0,3000 га та кадастровий номер :18:001:0314 площею 1,0440 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об?єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури по вул. Минайській, 16.

У період з 01.01.2024 по день звернення Ужгородської міської ради з позовною заявою до суду МПП «Олеся» не було укладено договір оренди земельної ділянки (земельних ділянок) по вулиці Минайській, 16 у м.Ужгороді, якою користувався відповідач як власник нерухомого майна по вказаному адресу.

Отже, згідно доводів позовної заяви вбачається, що МПП «Олеся», користуючись без укладення договору оренди з 01.01.2024 по 23.10.2024 земельною ділянкою комунальної форми власності по вулиці Минайській, 16 у м.Ужгороді, кадастровий номер :18:001:0222 площею 1,50400 га, та після поділу такої земельної ділянки, користуючись без укладення договору з 24.10.2024 і до 31.10.2025 земельними ділянками кадастровий номер :18:001:0315 площею 0,1600 га, кадастровий номер :18:001:0313 площею 0,3000 га та кадастровий номер :18:001:0314 площею 1,0440 га по цій же адресі, безпідставно зберегло у себе кошти за користування земельною ділянкою (земельними ділянками) загальною площею 1,5040 га у розмірі орендної плати у розмірі 2139477,98 грн.

Одночасно згідно позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору у розмірі 32092,17 грн.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено головуючого суддю Сисин С.В. що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2025.

Згідно ухвали від 30.10.2025 суд постановив: прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження у справі, здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначити підготовче засідання у справі на 26 листопада 2025 р. на 15:45, встановити сторонам строки на подачу заяв по суті справи.

Згідно відповідей №26626400 і №26626421 сформованих на запит суду засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» від 30.10.2025, встановлено, що позивач Ужгородська міська рада () та відповідач - Мале приватне підприємство «Олеся» () мають зареєстровані Електронні кабінети у підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

З довідок про доставку електронного листа, які отримані з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», вбачається, що документ в електронному вигляді «Ст. 176 ГПК Відкриття провадження у справі (з призначенням дати)» від 30.10.2025 у справі № 907/1225/25 (суддя Сисин С.В.) було надіслано одержувачам, позивачу та відповідачу в їх Електронні кабінети. Документ доставлено до електронних кабінетів учасників справи 30.10.2025.

17.11.2025 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 14.11.2025 (зареєстрований за вх.№02.3.1-02/9946/25), в якому він просить суд відмовити у задоволенні позову Ужгородської міської ради до МПП «ОЛЕСЯ» про стягнення суми в розмірі 2139477,98 грн за використання земельної ділянки, на якій розміщені об`єкти нерухомості відповідача та не укладення договору оренди земельної ділянки за період 01.01.2024 по 31.10.2025.

20.11.2025 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від позивача надійшла відповідь на відзив від 20.11.2025 (зареєстрована за вх.№02.3.1-02/10177/25) в якому він просить поновити строк для подання відповіді на відзив від 20.11.2025, оскільки такий пропущено з поважних причин, приєднати дану відповідь на відзив від 20.11.2025 до матеріалів справи та врахувати наведені ним аргументи під час розгляду справи по суті.

25.11.2025 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог від 25.11.2025 (зареєстрована за вх. №02.3.1-02/10251/25), в якій позивач просить врахувати збільшення позовних вимог Ужгородської міської ради до Малого приватного підприємства «ОЛЕСЯ» на суму 56051,73 грн за використання землі в період з 01.11.2025 по 10.11.2025 включно, та задовольнити позовні вимоги Ужгородської міської ради в наступній редакції: «Стягнути з Малого приватного підприємства «ОЛЕСЯ» на користь Ужгородської міської ради суму безпідставно збережених коштів у розмірі 2195529,71 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 32932,94 грн».

Згідно з ухвалою від 26.11.2025 суд постановив:

- задовольнити клопотання позивача, наведене у відповіді на відзив від 20.11.2025, поданій через систему «Електронний суд» (зареєстрованій за вхідним № 02.3.1-02/10177/25 від 20.11.2025) про поновлення строку Ужгородській міській раді на подання відповіді на відзив на позовну заяву;

- поновити Ужгородській міській раді процесуальний строк на подання відповіді на відзив;

- долучити до матеріалів справи відповідь Ужгородській міській раді на відзив від 20.11.2025 разом з доданими до неї документами;

- прийняти до розгляду заяву Ужгородської міської ради про збільшення розміру позовних вимог від 25.11.2025 (зареєстровану за вх. №02.3.1-02/10251/25 від 25.11.2025) та подальший розгляд справи здійснювати з урахуванням збільшених позовних вимог;

- запропонувати відповідачу надати відзив з урахуванням заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог, оформлений згідно з вимогами статті 165 ГПК України, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких він ґрунтуються, якщо такі докази не надані позивачем, у термін до 12.12.2025;

- задовольнити усне клопотання представника Ужгородської міської ради Данканича А.Е. про відкладення підготовчого засідання та призначити підготовче засідання на 18.12.2025 на 10:30.

З довідок про доставку електронного листа, які отримана з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», вбачається, що документ в електронному вигляді «Ст. 183 ГПК Відкладення підготовчого засідання (з призначенням дати)» від 26.11.2025 у справі № 907/1225/25 (суддя Сисин С.В.) було надіслано одержувачам - позивачу, та відповідачу в їх Електронні кабінети. Документ доставлено до електронних кабінетів учасників справи 27.11.2025 о 10:40.

В пунктах 41-42 постанови Верховного Суду від 30.08.2022р. у справі №459/3660/21 викладена правова позиція, що довідка про доставку документа в електронному вигляді до «Електронного кабінету» є достовірним доказом отримання адресатом судового рішення.

Отже, учасники справи належним чином повідомлені про дату, місце та час судового засідання призначеного на 18.12.2025.

15.12.2025 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від МПП «ОЛЕСЯ» надійшли додаткові пояснення від 12.12.2025 (зареєстровані за вх.№02.3.1-02/10937/25), згідно з якою відповідач просить врахувати дану заяву при прийнятті рішення по справі.

18.12.2025 від Ужгородської міської ради через канцелярію суду надійшла заява від 18.12.2025 (зареєстрована за вх.№02.3.1-02/11071/25), згідно з якою позивач просить провести підготовче судове засідання у справі без участі представника Ужгородської міської ради, закрити підготовче засідання та призначити справу до розгляду по суті.

Згідно з ухвалою від 18.12.2025 суд постановив закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду по суті на 29 січня 2026 р. на 11:15.

20.01.2026 через систему «Електронний суд ЄСІТС» від Малого приватного підприємства «ОЛЕСЯ» надійшло клопотання про долучення доказів та поновлення строку для їх подання від 20.01.2026 (зареєстроване за вх.№02.3.1-02/407/26), в якому відповідач просить поновити строк для подання доказів та приєднати до матеріалів справи такі документи:

- копію заяви Малого приватного підприємства «Олеся» від 01.02.2022 вих.№3, адресованої Ужгородській міській раді (ЦНАП) разом з додатком план-схемою розташування земельної ділянки, та докази надіслання опис вкладень та фіскальний чек;

- копію листів Малого приватного підприємства «Олеся» від 07.08.2024 вих. №13 та №14 на ім`я міського голови та директора Департаменту міської інфраструктури;

- копію ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.07.2024 у справі №308/11092/24;

- копію запиту Малого приватного підприємства «Олеся» вих.№14 від 19.12.2025 на ім`я міського голови Андріїва Б.Є.;

- копію витягу з протоколу №123 засідання постійно діючої комісії з питань регулювання земельних відносин, містобудування та архітектури від 06.03.2024.

В обґрунтування даного клопотання від 20.01.2026 відповідач стверджує про необхідність підтвердження об`єктивної неможливості використання земельної ділянки площею 1,5040 га у спірний період, що безпосередньо впливає на спростування вимог про стягнення безпідставно збережених коштів. Відповідач наголошує на існуванні правових обмежень, зокрема арешту, накладеного ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.11.2023 у справі №308/20491/23, що забороняв будь-які будівельні роботи та розпорядження землею, чим позбавляв підприємство можливості отримувати майнову вигоду. Окрім цього, відповідач посилається на преюдиційні обставини у справі №907/175/24 та протокол обстеження від 30.11.2023, якими вже було підтверджено факт використання лише частини ділянки під плямою забудови (2502,8 кв.м), у той час як решта території була вільною від забудови та захаращеною. Підприємство зазначає, що протягом тривалого часу вживало заходів для офіційного поділу ділянки, звертаючись до позивача з відповідними заявами (на підтвердження чого долучає до клопотання копії відповідних документів), проте через пасивну поведінку міської ради та накладені судом заборони це питання не було вирішене вчасно. Долучення витягів із протоколу земельної комісії та листування з органом місцевого самоврядування, на думку відповідача, є важливим для встановлення відсутності збагачення у розумінні ст. 1212 ЦК України, оскільки за наявності таких фактичних і правових перешкод відповідач не міг повністю використовувати земельну ділянку, а отже, і не зберіг кошти за її користування.

Розглядаючи клопотання відповідача від 20.01.2026, суд враховує, що положення ст. 80 ГПК України відображають приватноправові засади змагальності господарського процесу, відповідно до чого тягар доказування цілком покладається на сторін. У такому контексті зазначений обов`язок із доказування характеризується специфічністю та виникає тоді, коли особа реалізує своє право на судовий захист. При цьому особа наділена правом самостійно обирати коло доказів, на які вона посилається і які подає суду, виходячи із своєї процесуальної заінтересованості та позиції у справі.

За змістом ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно п. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно ч. 1, 2 ст. 210 ГПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Згідно з ч.1-2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

У відповідності до ч. 1, 4 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

У постанові Верховного Суду від 12.01.2022 у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21), зроблено висновок, що: «при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

За таких обставин, з метою повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, надання сторонам можливості реалізації прав, наданих їм Господарським процесуальним кодексом України; беручи до уваги доводи, наведені відповідачем клопотанні про долучення доказів та поновлення строку для їх подання від 20.01.2026; враховуючи, що суд після закриття підготовчого провадження не перейшов до дослідження доказів, а дослідження доказів, які відповідач просить долучити до справи сприятиме встановленню усіх обставин справи; враховуючи принцип змагальності сторін (п. 4 ч. 3 ст. 2, ст.13 ГПК України), що зумовлює обов`язок суду, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; положення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23 червня 1993 року, «Мала проти України» від 03.07.2014, «Кузнєцов та інші проти Росії» від 11.01.2007, згідно з якими принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них; беручи до уваги приписи ст. 119 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав до задоволення клопотання про поновлення строку на подачу доказів і долучення таких доказів до матеріалів справи.

Керуючись ст. ст. 2, 48, 80, 119, 170, 234 ГПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Клопотання Малого приватного підприємства «ОЛЕСЯ» про долучення доказів та поновлення строку для їх подання від 20.01.2026 (зареєстроване за вх.№02.3.1-02/407/26 від 20.01.2026) задовольнити.

2. Поновити Малому приватному підприємству «ОЛЕСЯ» строк на подання доказів згідно з клопотанням відповідача про долучення доказів та поновлення строку для їх подання від 20.01.2026 (зареєстрованим за вх.№02.3.1-02/407/26 від 20.01.2026).

3. Долучити до матеріалів справи докази, а саме:

- копію заяви Малого приватного підприємства «Олеся» від 01.02.2022 вих.№3, адресованої Ужгородській міській раді (ЦНАП) разом з додатком план-схемою розташування земельної ділянки, та доказами її надіслання опису вкладення та фіскального чеку від 01.02.2022;

- копію листів Малого приватного підприємства «Олеся» від 07.08.2024 вих. №13 та №14 на ім`я міського голови та директора Департаменту міської інфраструктури;

- копію ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.07.2024 у справі №308/11092/24;

- копію запиту Малого приватного підприємства «Олеся» вих.№14 від 19.12.2025 на ім`я міського голови Андріїва Б.Є.;

- копію витягу з протоколу №123 засідання постійно діючої комісії з питань регулювання земельних відносин, містобудування та архітектури від 06.03.2024.

4. Ухвала в частині поновлення строку на подання доказів може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду, згідно зі статей 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали).

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та в іншій частині не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвала складена і підписана 21.01.2026.

Суддя С.В. Сисин