РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.01.2026Справа № 910/13298/25

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРКС" (04070, місто Київ, вулиця Іллінська, будинок 8) до Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО" (03150, місто Київ, вулиця Казимира Малевича, будинок 31) про стягнення 49 930,99 грн.,

Без виклику сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

27.10.2025 в системі «Електронний суд» представником Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРКС" сформовано позовну заяву до Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО" про стягнення 49 930,99 грн та 28.10.2025 передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Крім того, примірник даної ухвали надіслано на адресу Моторного (транспортного) страхового бюро України, витребувано інформацію щодо полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № ЕР219542772.

12.11.2025 через відділ діловодства суду від МТСБУ надійшла інформація з єдиної централізованої бази даних МТСБУ.

01.12.2025 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне:

- відповідно до наданих документів позивача, позовні вимоги не зрозуміло як розраховувалися, а саме страхове відшкодування. Ремонтна калькуляція Позивачем не розраховувалася та не надавалася Відповідачу, виплата була здійснена на ТОВ ГРАНД МОТОР;

- відповідачем було замовлено звіт №1231 про визначення вартості матеріального збитку транспортного засобу, а саме розрахунок коефіцієнту фізичного зносу, який складає 0,3273;

- позивач не надав жодної експертизи по даному транспортному засобі.

10.12.2025 від представника відповідача надійшло клопотання у відповідності до якого представник зазначив, що у відзиві відповідачем було зазначено, що останнім було виплачено страхове відшкодування у сумі 14 799,06 грн, але платіжний документ було надано на суму 10736,77 грн таким чином представник просить долучити платіжну інструкцію на суму 4062,29 грн.

16.12.2025 сформовано заяву у відповідності до якої представник зокрема зазначив, що доказами вартості відновлювального ремонту ТЗ та фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП, є рахунок СТО ТОВ «ГРАНД МОТОР» № СГМ-К-СА041717 від 21.02.2025 року; та докази його оплати - платіжне доручення № 1122604 від 12 березня 2025 року та №1122562 від 12 травня 2025 року.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» та ПРАТ СК "ВУСО" є учасниками Угоди про пряме врегулювання збитків по обов`язковому страхуванню цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яка діє з 01.12.2016. Інформація про учасників угоди розміщена на сайті Моторно транспортного (страхового) бюро України http://www.mtsbu.ua.

Представник позивача зазначає, що відповідно до даної Угоди було проведено пряме врегулювання збитків та погоджено між страховими компаніями до виплати: 160 000 (сто шістдесят тисяч) грн. 00 коп. Внаслідок зазначеного вище Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» здійснило Потерпілому виплату страхового відшкодування в розмірі: 160 000 (сто шістдесят тисяч) грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1122604 від 12 березня 2025 року.

За таких обставин, враховуючи, що транспортний засіб «Toyota Rav 4», номерний знак НОМЕР_1 перебував в експлуатації не перевищує 5 років (КТЗ 2020 року випуску), то відсутні підстави для застосування визначеного в звіті зносу, і до висновків викладених у звіті.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

18 лютого 2025 року о 11:53 год. у м. Київ сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу «Nissan Juke», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «Toyota Rav 4», номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок якої, зокрема, було пошкоджено автомобіль «Toyota Rav 4», номерний знак НОМЕР_1 .

Вищезазначена дорожньо-транспортна пригода за взаємним погодженням водіїв була оформлена повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (електронним європротоколом).

17.12.2024 між АТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРКС" та ОСОБА_2 було укладено договір страхування наземного транспорту «Все включено» Оферта № 0320781а4к3, предметом якого є страхування автомобіля «Toyota Rav 4», номерний знак НОМЕР_1 , 2020 року випуску.

Страхувальник звернувся до Позивача з заявою про подію та на виплату за договором ОСЦПВВНТЗ.

Заяву було розглянуто та здійснено розрахунок страхового відшкодування на підставі:

Протоколу огляду ТЗ від 19 лютого 2025 року;

Рахунок №СГМ-К-СА041717 від 21.02.2025 року;

Ремонтна калькуляція « 1.102.25.0 від 06.03.2025 року;

Страховий Акт №: ARX4375582 від 11.03.2025 року;

Розрахунок страхового відшкодування.

Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Toyota Rav 4», номерний знак НОМЕР_1 склала: 209 930,99 грн.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» та ПРАТ СК "ВУСО" є учасниками Угоди про пряме врегулювання збитків по обов`язковому страхуванню цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яка діє з 01.12.2016.

Інформація про учасників угоди розміщена на сайті Моторно транспортного (страхового) бюро України http://www.mtsbu.ua.

Відповідно до даної Угоди було проведено пряме врегулювання збитків та погоджено між страховими компаніями до виплати: 160 000 (сто шістдесят тисяч) грн. 00 коп. Внаслідок зазначеного вище Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» здійснило Потерпілому виплату страхового відшкодування в розмірі: 160 000 (сто шістдесят тисяч) грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1122604 від 12 березня 2025 року.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» на підставі розрахунку страхового відшкодування, складеного страхового акту №: ARX4375582 від 11.03.2025 року, здійснено ще сплату суми страхового відшкодування Потерпілому в розмірі: 49 930,99 грн., згідно платіжного доручення №1122562 від 12 травня 2025 року.

28.05.2025 позивач звернувся до відповідача з претензією про виплату страхового відшкодування у розмірі 49930,99 грн.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1, 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Для здійснення відшкодування шкоди, що була отримана внаслідок використання джерел підвищеної небезпеки, насамперед необхідно встановити та підтвердити вину особи, що має відповідати за шкоду, у вчиненні такої дії, отже, цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того, чи є в діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 16.07.2018 по справі №910/20412/16.

Суд зазначає, що не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в дорожньо-транспортній пригоді може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами.

Подію ДТП зафіксовано Європротоколом №E653С16Е25D29 в електронному вигляді, складеним учасниками ДТП 18.02.2025.

Відповідно до частини 2 статті 31 Закону України №3720-IХ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (тут та надалі у редакції, чинній з 01.01.2025 року) у разі настання контактної (наявне зіткнення) дорожньо-транспортної пригоди за участю лише двох забезпечених транспортних засобів, за умови заподіяння шкоди майну виключно у вигляді пошкодження (знищення) транспортного засобу, незаподіяння шкоди життю та здоров`ю фізичних осіб, відсутності у водіїв обох транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, впливу лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції, а також за умови досягнення згоди таких водіїв щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, такі водії мають право без залучення відповідних підрозділів Національної поліції України спільно скласти для надання страховику (МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду у паперовій чи електронній формі за формою і відповідно до інструкції, затверджених МТСБУ. Після складення такого повідомлення водії транспортних засобів мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформування відповідних підрозділів Національної поліції України про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Рішенням Президії МТСБУ від 13.07.2017 №403/2017 визначено, що з 01.10.2017 європротокол, оформлений в електронній формі, є повним аналогом європротоколів, надісланих або пред`явлених страховику у паперовій формі.

Наявне в матеріалах справи повідомлення про ДТП (електронний європротокол № E653С16Е25D29 від 18.02.2025) є заповненим обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у відповідних частинах, що стосуються інформації про транспортні засоби, зазначені дату та час дорожньо-транспортної пригоди, координати ДТП, визначені обставини дорожньо-транспортної пригоди, а також відсутні зауваження водіїв стосовно відомостей, які зазначені в електронному європротоколі. Крім того, у європротоколі міститься інформація про наявність полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, враховуючи положення чинного законодавства, суд приймає вищевказаний електронний європротокол як належний доказ настання 18.02.2025 ДТП за участю транспортних засобів «Nissan Juke», номерний знак НОМЕР_2 та «Toyota Rav 4», номерний знак НОМЕР_1 .

Також, суд зазначає, що відповідно до статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

У зв`язку із тим, що між учасниками ДТП спільно складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, отже, водій, винний у вчиненні ДТП, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

За змістом відомостей європротоколу від 18.02.2025 (що не заперечувалося обома учасниками справи) ДТП відбулася з вини водія автомобіля «Nissan Juke», номерний знак НОМЕР_2 .

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Закон України №3720-IХ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення здійснення виплати за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб під час використання наземних транспортних засобів в Україні.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої у особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, виник обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб.

За змістом частини 1 статті 14 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату в межах страхової суми відповідно до цього Закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди майну потерпілої особи такій особі відшкодовуються матеріальні збитки, пов`язані з пошкодженням чи знищенням транспортного засобу потерпілої особи.

Як підтверджено матеріалами справи, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом «Nissan Juke», номерний знак НОМЕР_2 була застрахована у відповідача згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР219542772 (термін дії з 25.02.2024 по 24.02.2025).

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні (ч. 1 ст. 18 Закону України "Про страхування")

В матеріалах справи наявний поліс №NUVLEК7 від 21.02.2024 укладений між Приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО" та страхувальником ОСОБА_1 за яким було збільшено суму страхового відшкодування до 500 000,00 грн. Об`єктом страхування є «Nissan Juke», номерний знак НОМЕР_2 .

Страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки.

Згідно із ст.102 Закону України "Про страхування", здійснення страхової виплати проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених договором страхування) і рішення страховика про визнання випадку страховим та здійснення страхової виплати (страхового акта).

Відповідно до ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов`язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Згідно із положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч.2 ст.108 Закону України "Про страхування" якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою позивачем на користь потерпілої страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц.

Згідно із матеріалами справи, позивачем здійснено Розрахунок страхового відшкодування на підставі Рахунку №СГМ-К-СА041717 від 21.02.2025 року, Ремонтної калькуляція « 1.102.25.0 від 06.03.2025 року та затверджено страховий акт №: ARX4375582 від 11.03.2025.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» та ПРАТ СК «ВУСО» є учасниками Угоди про пряме врегулювання збитків по обов`язковому страхуванню, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яка діє з 01.12.2016.

Інформація про учасників угоди розміщена на сайті Моторно транспортного (страхового) бюро України http://www.mtsbu.ua.

Пряме врегулювання збитків - це система, в якій страховик, який застрахував цивільно - правову відповідальність потерпілого, в частині відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням або фізичним знищенням транспортного засобу потерпілого, виконує обов`язки страховика, який застрахував цивільно - правову відповідальність особи, відповідальної за скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Така система не вимагає від страхувальника укладання додаткових договорив страхування, крім договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ОСЦПВВНТ3), укладеного з страховиком - учасником системи прямого врегулювання збитків.

Таким чином, відповідно до даної Угоди було проведено пряме врегулювання збитків та погоджено між страховими компаніями до виплати: 160 000,00 грн. Внаслідок зазначеного вище Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» здійснило Потерпілому виплату страхового відшкодування в розмірі: 160 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1122604 від 12.03.2025 року.

На підставі страхового акту №: ARX4375582 від 11.03.2025 позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 49 930,99 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1122562 від 12.05.2025 року.

Таким чином позивачем здійснено страхове відшкодування у загальному розмірі 209 930,99 грн.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач в силу приписів ст.993 Цивільного кодексу України та ст.108 Закону України "Про страхування" набув права вимоги до відповідача у межах фактичних затрат.

Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно із п.1 ч.1 ст.27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова (регламентна) виплата у разі пошкодження транспортного засобу розраховується як сума документально підтверджених витрат, пов`язаних із: відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, включаючи пошкодження, зроблені умисно для врятування потерпілих осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку, визначеному частинами другою і третьою цієї статті.

Витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу (страхова (регламентна) виплата), відшкодовуються страховиком (МТСБУ) у розмірі вартості відновлювального ремонту, що забезпечує приведення транспортного засобу у стан, який мав такий транспортний засіб до настання дорожньо-транспортної пригоди, та визначається відповідно до частини третьої цієї статті (ч.2 ст.27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні.

Оскільки цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом «Nissan Juke», номерний знак НОМЕР_2 була застрахована у відповідача відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР/219542772 за яким страхова сума за шкоду майну складає 160000,00 грн, франшиза 0,00 грн, а також відповідно до полісу №NUVLEК7 від 21.02.2024 укладений між Приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО" та страхувальником ОСОБА_1 за яким було збільшено суму страхового відшкодування до 500 000,00 грн. Об`єктом страхування є «Nissan Juke», номерний знак НОМЕР_2 , то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених вказаним Законом та договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Згідно із ч.3 ст.27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу включає:

1) вартість складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, визначеного на підставі акта огляду транспортного засобу, складеного представником страховика (у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ), або висновку суб`єкта оціночної діяльності, оцінювача, судового експерта, складеного відповідно до частини четвертої статті 31 цього Закону, а також вартість матеріалів, необхідних для здійснення відповідного ремонту;

2) вартість робіт з ремонту (заміни) складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, передбаченого пунктом 1 цієї частини.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п.1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092).

Відповідно до вимог пункту 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = С р + С м + С с Х (1- Е З), де:

С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн;

С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн;

С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн;

Е З - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (відповідач) відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу, у разі наявності підстав для його вирахування.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі №910/3650/16 та у постановах Верховного Суду від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16, від 06.02.2018 у справі № 910/3867/16, від 14.05.2018 №910/5092/17.

Згідно із п.7.38, п.7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки. 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки. Винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4 цієї Методики.

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Toyota Rav 4», номерний знак НОМЕР_1 , копія якого наявна в матеріалах справи, роком випуску зазначеного ТЗ є 2020, а ДТП відбулось 2025, тобто на момент скоєння ДТП, строк експлуатації «Toyota Rav 4», номерний знак НОМЕР_1 не перевищував 5 років, а відтак коефіцієнта фізичного зносу (Ез) автомобіля «Toyota Rav 4», номерний знак НОМЕР_1 дорівнює 0,0.

З огляду на викладене суд не приймає коефіцієнт фізичного зносу, який складає 0,3273 та викладений у долученому відповідачем звіті №1231 про визначення вартості матеріального збитку транспортного засобу.

Пунктом 77 частини першої ст. 1 Закону України "Про страхування" від 18.11.2021 №1909-IX, франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування та/або законодавством.

Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР/219542772, передбачено, що франшиза становить 0,00 грн.

Перевіривши розрахунок страхового відшкодування, судом встановлено, що розрахунок страхового відшкодування є обґрунтованим та здійснений з дотриманням приписів Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Як встановлено судом вище, між сторонами було проведено пряме врегулювання збитків та погоджено між страховими компаніями до виплати: 160 000,00 грн. Внаслідок зазначеного вище Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» здійснило Потерпілому виплату страхового відшкодування в розмірі: 160 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1122604 від 12.03.2025 року.

На підставі страхового акту №: ARX4375582 від 11.03.2025 позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 49 930,99 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1122562 від 12.05.2025 року.

Таким чином позивачем здійснено страхове відшкодування у загальному розмірі 209 930,99 грн.

Предметом розгляду даної справи є стягнення страхового відшкодування у розмірі 49 930,99 грн.

Відповідачем після відкриття провадження у справі було виплачено страхове відшкодування у сумі 14 799,06 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №72008 від 06.11.2025 у розмірі 10 736,77 грн та платіжною інструкцією №76819 від 26.11.2025 у розмірі 4062,29 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч. 3 ст. 231 ГПК України).

Таким чином, оскільки сума страхового відшкодування у розмірі 14799,06 грн сплачена відповідачем після звернення позивача з даним позовом до суду, провадження у справі в частині стягнення з відповідача 14799,06 грн підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Оскільки страхове відшкодування було здійснено відповідачем після відкриття провадження у справі, витрати по сплаті судового збору в цій частині покладаються на відповідача з огляду на положення ч. 9 ст 129 ГПК України, якою передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Окрім того суд звертає увагу, що пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що сплачена сума судового збору в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях, повертається за ухвалою суду особі, яка його сплатила, за клопотанням цієї особи.

Закриття провадження у справі є формою закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення по суті, у зв`язку з чим і результат вирішення спору відсутній, то при вирішенні питання щодо розподілу/повернення судового збору підлягає застосуванню положення п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Аналогічна правова позиція наведене у постановах Верховного Суду від 22.05.2019 у справі №904/9628/17, від 19.02.2020 у справі №903/181/19.

Оскільки розгляд справи № 910/13298/25/25 по суті розглядається, суд не вбачає підстав для повернення судового збору з Державного бюджету України.

Відтак предметом розгляду є невиплачена сума страхового відшкодування у розмірі від 35131,93 грн.

Відповідач заперечуючи позовні вимоги стверджує, що не зрозуміло як розраховувалися позовні вимоги оскільки ремонтна калькуляція Позивачем не розраховувалася та не надавалася Відповідачу, виплата була здійснена на ТОВ ГРАНД МОТОР; позивач не надав жодної експертизи по даному транспортному засобі.

Суд відхиляє заперечення відповідача, з огляду на таке.

Суд враховує позицію Верховного Суду, наведену у постанові від 06.07.2018 по справі №924/675/17, згідно із якою розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, але виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу деталей, ПДВ та з вирахуванням франшизи.

Також у постанові Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 911/482/17 наведена правова позиція, згідно із якою визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

У постанові Верховного Суду від 25.07.2018 у справі №922/4013/17 вказано, що реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати.

За встановлених вище обставин, враховуючи наведену вище судову практику, оскільки Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» на підставі розрахунку страхового відшкодування, складеного страхового акту №: ARX4375582 від 11.03.2025 року здійснено ще сплату суми страхового відшкодування в розмірі: 49 930,99 грн., згідно платіжного доручення №1122562 від 12 травня 2025 року на рахунок СТО «ТОВ ГРАНД МОТОР», суд відхиляє як необґрунтовані заперечення відповідача щодо понесених позивачем витрат у цій сумі.

З огляду на викладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 35131,93 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Так як позивачем було подано позовну заяву у даній справі в електронній формі, розмір судового збору, що підлягає сплаті, підлягає пониженню на коефіцієнт 0,8 та становить 2422,40 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн (відповідно до платіжного доручення №1168389 від 17.10.2025), тобто внесено судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено законом, у зв`язку з чим на користь позивача підлягає поверненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Поміж тим в матеріалах справи відсутнє клопотання позивача про повернення надмірно сплаченого судового збору

Керуючись ст. 129, 231, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 14799,06 грн.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО" (03150, місто Київ, вулиця Казимира Малевича, будинок 31, ) на користь Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРКС" (04070, місто Київ, вулиця Іллінська, будинок 8, ) страхове відшкодування у розмірі 35131 (тридцять п`ять тисяч сто тридцять одна) грн 93 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 19.01.2026.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ