СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м. Харків Справа №917/11/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І.

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.,

за участю представників:

прокурор Горгуль Н.В.,

від позивача не з`явився,

від відповідача Остапенко І.О.,

від третьої особи - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» (вх.№1844П від 25.08.2025) на рішення Господарського суду Полтавської області від 05.08.2025 у справі №917/11/25 (м. Полтава, суддя Сірош Д.М., повне рішення складено 22.09.2025)

за позовом Першого заступника керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області, м. Решетилівка, Полтавська область, в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах - Кобеляцької міської ради, м. Кобеляки, Полтавська область,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільховатське», м. Полтава,

третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державний реєстратор Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області Кабаченко Ольги Володимирівни, м. Полтава,

про скасування рішення державного реєстратора, скасування державної реєстрації права власності та витребування земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільховатське», в якому просив:

1. Скасувати рішення державного реєстратора Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області Кабаченко Ольги Володимирівни про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» індексний номер: 75508033 від11.10.2024, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0035.

2. Скасувати рішення державного реєстратора Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області Кабаченко Ольги Володимирівни про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» індексний номер: 75508416 від 11.10.2024 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0036.

3. Скасувати рішення державного реєстратора Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області Кабаченко Ольги Володимирівни про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» індексний номер: 75508257 від 11.10.2024, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0270;

4. Скасувати рішення державного реєстратора Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області Кабаченко Ольги Володимирівни про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» індексний номер: 75508599 від 11.10.2024, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:008:0041;

5. Скасувати рішення державного реєстратора Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області Кабаченко Ольги Володимирівни про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» індексний номер: 75546020 від 15.10.2024, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:006:0236.

6. Скасувати рішення державного реєстратора Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області Кабаченко Ольги Володимирівни про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю Вільховатське індексний номер: 75546135 від 15.10.2024, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0290;

7. Скасувати рішення державного реєстратора Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області Кабаченко Ольги Володимирівни про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» індексний номер: 75546255 від 15.10.2024, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0273;

8. Скасувати рішення державного реєстратора Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області Кабаченко Ольги Володимирівни про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» індексний номер: 75546361 від 15.10.2024, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0338.

9. Скасувати державну реєстрацію права власності, проведену за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» на земельну ділянку площею 12,4 га з кадастровим номером :05:001:0035, яка знаходиться в адміністративних межах Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.10.2024 номер запису 57070588, з одночасним припиненням речових прав ТОВ «Вільховатське» на вказану земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218);

10. Скасувати державну реєстрацію права власності, проведену за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» на земельну ділянку площею 17,9 га з кадастровим номером :01:001:0270, яка знаходиться в адміністративних межах Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.10.2024 номер запису 57070740, з одночасним припиненням речових прав ТОВ «Вільховатське» на вказану земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218);

11. Скасувати державну реєстрацію права власності, проведену за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» на земельну ділянку площею 16,3 га з кадастровим номером :05:001:0036, яка знаходиться в адміністративних межах Кобеляцької міс ької ради Полтавського району Полтавської області, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.10.2024 номер запису 57070885, з одночасним припиненням речових прав ТОВ «Вільховатське» на вказану земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218);

12. Скасувати державну реєстрацію права власності, проведену за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» на земельну ділянку площею 19,9774 га з кадастровим номером :00:008:0041, яка знаходиться в адміністративних межах Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.10.2024 номер запису 57071051, з одночасним припиненням речових прав ТОВ «Вільховатське» на вказану земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218);

13. Скасувати державну реєстрацію права власності, проведену за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» на земельну ділянку площею 1,36 га з кадастровим номером :00:006:0236, яка знаходиться в адміністративних межах Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.10.2024 номер запису 57103039, з одночасним припиненням речових прав ТОВ «Вільховатське» на вказану земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218);

14. Скасувати державну реєстрацію права власності, проведену за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» на земельну ділянку площею 5,25 га з кадастровим номером :01:001:0290, яка знаходиться в адміністративних межах Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.10.2024 номер запису 57103121, з одночасним припиненням речових прав ТОВ «Вільховатське» на вказану земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218);

15. Скасувати державну реєстрацію права власності, проведену за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» на земельну ділянку площею 4,374 га з кадастровим номером :01:001:0273, яка знаходиться в адміністративних межах Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.10.2024 номер запису 57103210, з одночасним припиненням речових прав ТОВ «Вільховатське» на вказану земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218);

16. Скасувати державну реєстрацію права власності, проведену за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» на земельну ділянку площею 1,955 га з кадастровим номером :01:001:0338, яка знаходиться в адміністративних межах Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.10.2024 номер запису 57103297, з одночасним припиненням речових прав ТОВ Вільховатське на вказану земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218);

17. Витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» (, адреса: вул. Решетилівська,42, м. Полтава, 36007) на користь Кобеляцької міської ради Полтавської області земельну ділянку площею 12,4 га з кадастровим номером :05:001:0035, вартістю 197201,39 грн, яка знаходиться в адміністративних межах Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області;

18. Витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» (, адреса: вул. Решетилівська, 42, м. Полтава, 36007) на користь Кобеляцької міської ради Полтавської області земельну ділянку площею 16,3 га з кадастровим номером :05:001:0036, вартістю 608915,29 грн, яка знаходиться в адміністративних межах Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області.

19. Витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» (, адреса: вул. Решетилівська, 42, м. Полтава, 36007) на користь Кобеляцької міської ради Полтавської області земельну ділянку площею 17,9 га з кадастровим номером :01:001:0270, вартістю 668683,93 грн, яка знаходиться в адміністративних межах Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області;

20. Витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» (, адреса: вул. Решетилівська, 42, м. Полтава, 36007) на користь Кобеляцької міської ради Полтавської області земельну ділянку площею 19,9774 га з кадастровим номером :00:008:0041, вартістю 324683,81 грн, яка знаходиться в адміністративних межах Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області;

21. Витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» (, адреса: вул. Решетилівська,42, м. Полтава, 36007) на користь Кобеляцької міської ради Полтавської області земельну ділянку площею 1,36 га з кадастровим номером :00:006:0236, вартістю 38833,31 грн, яка знаходиться в адміністративних межах Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області;

22. Витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» (, адреса: вул. Решетилівська, 42, м. Полтава, 36007) на користь Кобеляцької міської ради Полтавської області земельну ділянку площею 5,25 га з кадастровим номером :01:001:0290, вартістю 177762,33 грн, яка знаходиться в адміністративних межах Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області;

23. Витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» (, адреса: вул. Решетилівська,42, м. Полтава, 36007) на користь Кобеляцької міської ради Полтавської області земельну ділянку площею 4,374 га з кадастровим номером :01:001:0273, вартістю 148101,42 грн, яка знаходиться в адміністративних межах Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області;

24. Витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» (, адреса: вул. Решетилівська, 42, м. Полтава, 36007) на користь Кобеляцької міської ради Полтавської області земельну ділянку площею 1,955 га з кадастровим номером :01:001:0338, вартістю 66195,31 грн, яка знаходиться в адміністративних межах Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 05.08.2025 позов задоволено.

Скасовано рішення державного реєстратора Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області Кабаченко Ольги Володимирівни про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» індексний номер: 75508033 від11.10.2024, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0035.

Скасовано рішення державного реєстратора Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області Кабаченко Ольги Володимирівни про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» індексний номер: 75508416 від 11.10.2024 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0036.

Скасовано рішення державного реєстратора Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області Кабаченко Ольги Володимирівни про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» індексний номер: 75508257 від 11.10.2024, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0270.

Скасовано рішення державного реєстратора Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області Кабаченко Ольги Володимирівни про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» індексний номер: 75508599 від 11.10.2024, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:008:0041.

Скасувано рішення державного реєстратора Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області Кабаченко Ольги Володимирівни про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» індексний номер: 75546020 від 15.10.2024, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:006:0236.

Скасовано рішення державного реєстратора Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області Кабаченко Ольги Володимирівни про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» індексний номер: 75546135 від 15.10.2024, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0290.

Скасовано рішення державного реєстратора Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області Кабаченко Ольги Володимирівни про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» індексний номер: 75546255 від 15.10.2024, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0273.

Скасовано рішення державного реєстратора Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області Кабаченко Ольги Володимирівни про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» індексний номер: 75546361 від 15.10.2024, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0338.

Скасовано державну реєстрацію права власності, проведену за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» на земельну ділянку площею 12,4 га з кадастровим номером :05:001:0035, яка знаходиться в адміністративних межах Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.10.2024 номер запису 57070588, з одночасним припиненням речових прав ТОВ «Вільховатське» на вказану земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218).

Скасовано державну реєстрацію права власності, проведену за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» на земельну ділянку площею 17,9 га з кадастровим номером :01:001:0270, яка знаходиться в адміністративних межах Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.10.2024 номер запису 57070740, з одночасним припиненням речових прав ТОВ «Вільховатське» на вказану земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218);

Скасовано державну реєстрацію права власності, проведену за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» на земельну ділянку площею 16,3 га з кадастровим номером :05:001:0036, яка знаходиться в адміністративних межах Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.10.2024 номер запису 57070885, з одночасним припиненням речових прав ТОВ «Вільховатське» на вказану земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218).

Скасовано державну реєстрацію права власності, проведену за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» на земельну ділянку площею 19,9774 га з кадастровим номером :00:008:0041, яка знаходиться в адміністративних межах Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.10.2024 номер запису 57071051, з одночасним припиненням речових прав ТОВ «Вільховатське» на вказану земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218).

Скасовано державну реєстрацію права власності, проведену за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» на земельну ділянку площею 1,36 га з кадастровим номером :00:006:0236, яка знаходиться в адміністративних межах Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.10.2024 номер запису 57103039, з одночасним припиненням речових прав ТОВ «Вільховатське» на вказану земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218).

Скасовано державну реєстрацію права власності, проведену за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» на земельну ділянку площею 5,25 га з кадастровим номером :01:001:0290, яка знаходиться в адміністративних межах Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.10.2024 номер запису 57103121, з одночасним припиненням речових прав ТОВ «Вільховатське» на вказану земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218).

Скасовано державну реєстрацію права власності, проведену за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» на земельну ділянку площею 4,374 га з кадастровим номером :01:001:0273, яка знаходиться в адміністративних межах Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.10.2024 номер запису 57103210, з одночасним припиненням речових прав ТОВ «Вільховатське» на вказану земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218).

Скасовано державну реєстрацію права власності, проведену за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» на земельну ділянку площею 1,955 га з кадастровим номером :01:001:0338, яка знаходиться в адміністративних межах Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.10.2024 номер запису 57103297, з одночасним припиненням речових прав ТОВ «Вільховатське» на вказану земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218).

Витребувано з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» (, адреса: вул. Решетилівська,42, м. Полтава, 36007) на користь Кобеляцької міської ради Полтавської області земельну ділянку площею 12,4 га з кадастровим номером :05:001:0035, вартістю 197201,39 грн, яка знаходиться в адміністративних межах Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області.

Витребувано з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» (, адреса: вул. Решетилівська, 42, м. Полтава, 36007) на користь Кобеляцької міської ради Полтавської області земельну ділянку площею 16,3 га з кадастровим номером :05:001:0036, вартістю 608915,29 грн, яка знаходиться в адміністративних межах Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області.

Витребувано з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» (, адреса: вул. Решетилівська, 42, м. Полтава, 36007) на користь Кобеляцької міської ради Полтавської області земельну ділянку площею 17,9 га з кадастровим номером :01:001:0270, вартістю 668683,93 грн, яка знаходиться в адміністративних межах Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області.

Витребувано з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» (, адреса: вул. Решетилівська, 42, м. Полтава, 36007) на користь Кобеляцької міської ради Полтавської області земельну ділянку площею 19,9774 га з кадастровим номером :00:008:0041, вартістю 324683,81 грн, яка знаходиться в адміністративних межах Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області.

Витребувано з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» (, адреса: вул. Решетилівська,42, м. Полтава, 36007) на користь Кобеляцької міської ради Полтавської області земельну ділянку площею 1,36 га з кадастровим номером :00:006:0236, вартістю 38833,31 грн, яка знаходиться в адміністративних межах Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області;

Витребувано з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» (, адреса: вул. Решетилівська, 42, м. Полтава, 36007) на користь Кобеляцької міської ради Полтавської області земельну ділянку площею 5,25 га з кадастровим номером :01:001:0290, вартістю 177762,33 грн, яка знаходиться в адміністративних межах Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області.

Витребувано з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» (, адреса: вул. Решетилівська,42, м. Полтава, 36007) на користь Кобеляцької міської ради Полтавської області земельну ділянку площею 4,374 га з кадастровим номером :01:001:0273, вартістю 148101,42 грн, яка знаходиться в адміністративних межах Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області.

Витребувано з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» (, адреса: вул. Решетилівська, 42, м. Полтава, 36007) на користь Кобеляцької міської ради Полтавської області земельну ділянку площею 1,955 га з кадастровим номером :01:001:0338, вартістю 66195,31 грн, яка знаходиться в адміністративних межах Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЛЬХОВАТСЬКЕ» на користь Полтавської обласної прокуратури 87 622,24 грн судового збору.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилося та звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства, просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 05.08.2025 у справі №917/11/25 повністю і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю; вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує про наступне:

- суд хибно взяв до уваги твердження прокурора про відсутність правонаступництва у спірних правовідносинах, не врахувавши судові рішення у справах №18/4, №22/237;

- набуте ТОВ «Вільховатське» право постійного користування земельною ділянкою не припинилося внаслідок перетворення останнього в акціонерне товариство за результатами приватизації та перейшло до його правонаступника відповідача;

- поза увагою та належною оцінкою суду першої інстанції залишилось те, що заявлена позовна вимога є фактично бажанням автоматично закріпити право на спірні земельні ділянки за позивачем;

- судом порушено норми процесуального права, а саме не здійснено належної оцінки державного акта на право колективної власності серія ПЛ №00002 від 29.12.1994 крізь призму судових рішень у справах №18/4, №22/237, №532/2209/24 та, відповідно, правомірності рішення державного реєстратора; порушено принцип рівності сторін у процесі та обмежено доступ до правосуддя відповідачу у справі у зв`язку з відсутністю повного тексту судового рішення протягом 10 днів.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.08.2025 витребувано з Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/11/25. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

29.09.2025 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №917/11/25 (вх.№11467).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.10.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» (вх.№1844П від 25.08.2025) на рішення Господарського суду Полтавської області від 05.08.2025 у справі №917/11/25 залишено без руху з підстав відсутності доказів сплати судового збору.

В строк, наданий судом, від апелянта надійшла заява (вх.№11984 від 10.10.2025) про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання вимог ухвали суду від 03.10.2025. Зокрема, апелянтом надано докази сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.10.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» (вх.№1844П від 25.08.2025) на рішення Господарського суду Полтавської області від 05.08.2025 у справі №917/11/25.

Від Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№12784 від 03.11.2025), в якому остання просить залишити рішення Господарського суду Полтавської області від 05.08.2025 у справі №917/11/25 без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «Вільховатське» без задоволення.

В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу прокурор зазначає, що хоча колективне сільськогосподарське підприємство і визначалося як суб`єкт права власності, за яким може бути зареєстровано майно, у тому числі шляхом отримання державного акта на землю, однак власниками, яким належить це майно, є його члени, а розпорядження таким майном здійснюють загальні збори членів підприємства. Реєстрація права власності на землю, що належить підприємству на праві колективної власності, яке не було припинено, без відповідних рішень уповноважених законодавством суб`єктів, які (рішення) були би підставою для такої реєстрації, суперечить чинному на час такої реєстрації законодавству. Оскільки спірні земельні ділянки незаконно вибули з комунальної власності та перейшли до приватної власності, то, на сьогодні, ТОВ «Вільховатське» незаконно володіє та користується спірними земельними ділянками, а належний власник Кобеляцька міська рада позбавлена відповідних прав. Посилання апелянта на адміністративні справи є безпідставними, оскільки в них не надавалася оцінка питанню правонаступництва.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.11.2025 призначено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» (вх.№1844П від 25.08.2025) на рішення Господарського суду Полтавської області від 05.08.2025 у справі №917/11/25 на « 27» листопада 2025 р. о 10:00 год у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2025 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» - адвоката Майєр В.І. про її участь у судових засіданнях Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №917/11/25 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника. Судове засідання у справі №917/11/25, яке призначено на 27.11.2025 о 10:00 год, та подальші судові засідання у даній справі постановлено провести за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» - адвоката Майєр В.І. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного заявника.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.11.2025 розгляд справи №917/11/25 відкладено на 08 січня 2026 року о 10:00 год у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.01.2026 оголошено перерву у розгляді справи №917/11/25 до « 15» січня 2026 р. о 12:45 год у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань №132.

Від Решетилівської окружної прокуратури надійшли додаткові пояснення (вх.№597 від 15.01.2026).

До судового засідання Східного апеляційного господарського суду 15.01.2026 позивач та третя особа не з`явилися. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, шляхом доставлення ухвали від 08.01.2026 до електронних кабінетів учасників справи в системі «Електронний суд».

Ураховуючи, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено учасникам справи необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, зокрема, було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених статтею 42 Господарського процесуального кодексу України, належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 15.01.2026 представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скаргу задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Прокурор проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу доводи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.12.1994 Кобеляцькою районною радою народних депутатів видано акт на право колективної власності на землю серії ПЛ №00002, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 1, Акціонерному товариству Вільховатське передано землі загальною площею 1869,2 га у колективну власність для виробництва сільськогосподарської продукції, які розташовані на території Вільховатської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області.

Відповідно до витягу з ЄДРПОУ 21.07.1997 створено Акціонерне товариство закритого типу Вільховатське (), про що в Реєстрі внесено запис 21.03.2007 під №0000420, 10.04.2023 проведена Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті її реорганізації під №019000420.

Відповідно до витягу з ЄДРПОУ 10.04.2023 проведена Державна реєстрація Товариства з обмеженою відповідальність Вільховатське ().

ТОВ Вільховатське 08.10.2024 та 10.10.2024, використовуючи копію Державного акту від 29.12.1994 серії ПЛ №00002, із записом про реєстрацію в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю № 1 та передавального акту АТЗТ Вільховатське від 17.03.2023 звернулось до Державного реєстратора Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області Кабаченко Ольги Володимирівни, яка 11.10.2024 та 15.10.2024 прийняла рішення про реєстрацію права власності на 8 земельних ділянок загальною площею 79,5164 га з кадастровими номерами :05:001:0035 (рішення 75508033, реєстраційний номер об`єкта 218), :05:001:0036 (рішення 75508416, реєстраційний номер об`єкта 218), :01:001:0270 (рішення 75508257, реєстраційний номер об`єкта 218), :00:008:0041 (рішення 75508599, реєстраційний номер об`єкта 218), :00:006:0236 (рішення 75546020, реєстраційний номер об`єкта 218), :01:001:0290 (рішення 75546135, реєстраційний номер об`єкта 218), :01:001:0273 (рішення 75546255, реєстраційний номер об`єкта 218), :01:001:0338 (рішення 75546361, реєстраційний номер об`єкта 218) за ТОВ Вільховатське.

Наведені обставини стали підставою для звернення прокурора в інтересах держави з позовом до господарського суду.

Оскаржуване судове рішення мотивовано тим, що державним реєстратором під час здійснення державної реєстрації права власності за ТОВ Вільховатське на спірні земельні ділянки не перевірено наявність необхідних документів для проведення реєстрації та їх відповідність чинному законодавству, що є грубим порушенням вимог Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, у зв`язку з чим рішення державного реєстратора Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області Кабаченко О. В. від 11.10.2024 та 15.10.2024 про державну реєстрацію права власності на спірні земельні ділянки за Товариством з обмеженою відповідальністю Вільховатське підлягають скасуванню. Місцевий господарський суд зазначив, що законодавцем як на момент проведення спірних реєстраційних дій, так і після набрання чинності змінами до Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) допускалась можливість передання у власність землі, що перебувала у колективній власності неприпиненого сільськогосподарського підприємства, лише у порядку, визначеному законом, проте, в даному випадку при реєстрації права власності на спірні земельні ділянки відповідного порядку дотримано не було. Враховуючи, що реєстрація права власності на земельні ділянки за ТОВ Вільховатське відбулась без дослідження документів заявника на предмет їх відповідності вимогам законодавства, без визначення факту виникнення у заявника права на майно, та за відсутності визначених законодавством підстав, суд дійшов висновку, що відповідно до приписів статті 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація права власності за ТОВ Вільховатське щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :05:001:0035, :05:001:0036, :01:001:0270. :00:008:0041. :00:006:0236. :01:001:0290. :01:001:0273. :01:001:0338 підлягає скасуванню одночасно з припиненням речових прав. Суд вказав, що земельні ділянки, які незаконно вибули із комунальної власності у власність ТОВ Вільховатське підлягають витребуванню із чужого незаконного володіння на користь Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, що є належним способом захисту. Також суд першої інстанції на підставі наявних матеріалів справи відхилив доводи відповідача щодо правонаступництва.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Предметом позову у даній справі є матеріально-правові вимоги прокурора в інтересах держави в особі Кобеляцької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» про скасування рішення державного реєстратора, скасування державної реєстрації права власності та витребування земельних ділянок.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 14 Конституції України, статті 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Таким чином, у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

При цьому під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04.10.2017 у справі № 914/1128/16, постанові Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 912/1856/16.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних правовідносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Тобто, вирішуючи спір, суд повинен дати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент його звернення до суду. При цьому право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам (аналогічний висновок міститься у наведених у касаційній скарзі постановах Верховного Суду від 04.10.2022 у справі № 914/2476/20 та від 30.08.2022 у справі № 914/1658/15).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 02.07.2019 у справі № 48/340, від 22.10.2019 у справі № 923/876/16, постанові Верховного Суду від 30.08.2022 у справі №914/1658/15.

Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19 та постановах Верховного Суду від 30.08.2022 у справі №914/1658/15, від 31.08.2022 у справі №914/970/20).

Обрання позивачем неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (подібний висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19, від 02.02.2021 у справі №925/642/19, від 22.06.2021 у справі №200/606/18, від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц, від 15.09.2022 у справі №910/12525/20).

При цьому, обраний позивачем неефективний спосіб захисту порушеного права виключає дослідження та вирішення судом заявлених позовних вимог по суті, оскільки відповідний аналіз має бути зроблений у мотивувальній частині судового рішення в разі звернення позивача до суду із позовом про захист права із застосуванням належного та ефективного способу захисту (подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №911/269/19, від 16.11.2021 у справі №924/1304/20).

У постанові від 08.02.2022 у справі №209/3085/20 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що коли особа звернулася до суду за захистом її порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або інтересу, а суд позов задовольнив, виконання його рішення має настільки, наскільки це можливо, відновити стан позивача, який існував до порушення його права та інтересу, чи не допустити таке порушення. Судове рішення не повинне породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту.

Крім того, спосіб захисту права або інтересу повинен бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц).

Як вбачається з матеріалів справи, прокурор у даному випадку заявив позовні вимоги про скасування рішень державного реєстратора, скасування державної реєстрації права власності на спірні земельні ділянки та витребування з чужого незаконного володіння відповідача спірних земельних ділянок.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц зазначено наступне:

« 95. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (див. принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю у пункті 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц).

96. Функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Гарантування державою об`єктивності, достовірності, повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження й обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав є загальними засадами цієї реєстрації (пункт 1 частини першої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

97. Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

98. Цей припис слід розуміти так, що рішення суду про витребування з незаконного володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем.

99. На підставі такого рішення суду для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, не потрібно окремо скасовувати запис про державну реєстрацію права власності за відповідачем.

100. Відтак, пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права».

У пунктах 10.6.- 10.10. постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13 зазначено таке:

« 10.6. Велика Палата Верховного Суду вже неодноразово звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16).

10.7. Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14, захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 Цивільного кодексу України.

10.8. Велика Палата Верховного Суду погоджується з цим висновком Верховного Суду України, оскільки задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 Цивільного кодексу України, є неефективними.

10.9. Таким чином, власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 Цивільного кодексу України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача.

10.10. Для витребування майна оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, визнання права власності на спірне майно не є ефективним способом захисту прав; при цьому позивач у межах розгляду справи про витребування майна з чужого володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, без заявлення вимоги про визнання його недійсним; таке рішення за умови його невідповідності закону не тягне правових наслідків, на які воно спрямоване. Подібні за змістом висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17, від 1 та 15 жовтня 2019 року у справах № 911/2034/16 та № 911/3749/17, від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17».

У пунктах 83- 87 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №466/8649/16-ц (провадження № 14-93цс20) викладено такі висновки:

« 83. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 2 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19) та багатьох інших.

84. При цьому відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (див., зокрема, пункт 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18)).

85. Як зазначено вище, задоволення віндикаційного позову є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас такий запис вноситься виключно в разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), у пункті 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18).

86. Отже, ефективність віндикаційного позову забезпечується саме наявністю державної реєстрації права власності за відповідачем, оскільки за відсутності такої реєстрації судове рішення про задоволення віндикаційного позову не є підставою для державної реєстрації права власності за позивачем. Тому позовна вимога про скасування державної реєстрації права власності відповідача суперечить позовній вимозі про витребування нерухомого майна. Виходячи з цього в задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації права власності слід відмовити.

87. Велика Палата Верховного Суду також звертає увагу на те, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності підлягає державній реєстрації. Задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності суперечить зазначеній імперативній вимозі закону, оскільки виконання судового рішення призведе до прогалини в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в частині належності права власності на спірне майно. Отже, замість скасування неналежного запису про державну реєстрацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно має бути внесений належний запис про державну реєстрацію права власності позивача. Такий запис, як зазначено вище, вноситься на підставі судового рішення про задоволення віндикаційного позову».

Ураховуючи викладене, з огляду на положення статей 387 та 388 Цивільного кодексу України, спрямованість позову прокурора на повернення спірного майна у комунальну власність, судом першої інстанції не враховано, що позовні вимоги про скасування рішень державного реєстратора та скасування державної реєстрації права власності на спірні земельні ділянки є неефективними способами захисту, що саме по собі є підставою для відмови у позові в цій частині.

Щодо вимоги про витребування спірного майна із чужого незаконного володіння відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом статей 317, 318 Цивільного кодексу України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 321 цього Кодексу).

Для застосування приписів ст. 388 ЦК України необхідною умовою є доведення позивачем, насамперед, того факту, що позивач є власником майна. Тобто, особа яка звертається до суду з вимогою про витребування майна з незаконного володіння, як у добросовісного так і у недобросовісного набувача, повинна довести своє право власності на майно, що перебуває у володінні відповідача.

Тобто, до предмету доказування у віндикаційному позові входять факти, що підтверджують право власності позивача (інше суб`єктивне право титульного володільця) на витребуване майно, факт вибуття майна з володіння позивача, наявність майна в натурі у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном (безтитульний статус його володіння).

Ураховуючи, що відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на окремі об`єкти, з`ясуванню судом, зокрема, підлягає те, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 цього Кодексу.

Статтею 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених Законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а є лише однією з необхідних умов реалізації встановленого права.

При цьому необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними у розумінні статті 76 Господарського процесуального кодексу України доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача; порушення (невизнання або оспорювання) означеного права/інтересу відповідачем; належність обраного способу судового захисту (з точки зору адекватності порушення і спроможності його усунути та поновити (захистити) право або інтерес та закріплення положеннями діючого законодавства).

Тобто вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

При цьому відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

У даному випадку позивачем у справі є Кобеляцька міська рада Полтавської області. Відповідно до позовної заяви, прокурор стверджує, що спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :05:001:0035, :05:001:0036, :01:001:0270, :00:008:0041, :00:006:0236, :01:001:0290, :01:001:0273, :01:001:0338 повинні повернутися в комунальну власність.

Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням, зокрема, на неправомірну реєстрацію права приватної власності на землі колективної власності за юридичною особою. Прокурор наполягає на тому, що ТОВ «Вільховатське» не є правонаступником АТ «Вільховатське» (АТЗТ «Вільховатське»).

Водночас, як вбачається з матеріалів справи з Державного акту на право колективної власності серії ПЛ №00002 від 29.12.1994 неможливо встановити належність спірних земельних ділянок до земель, на які ТОВ «Вільховатське» зареєструвало право приватної власності, оскільки межі земель, що включені до вказаного державного акту на право колективної власності, не встановлені в натурі (на місцевості). Відомості з вказаного державного акту не дають змогу встановити належність земельних ділянок із вищезазначеними кадастровими номерами до земель, що були передані АТ «Вільховатське».

Крім того, передавальний акт АТЗТ «Вільховатське» від 17.03.2023 не містить відомостей щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :05:001:0035, :05:001:0036, :01:001:0270, :00:008:0041, :00:006:0236, :01:001:0290, :01:001:0273, :01:001:0338. Будь-яких інших доказів, які б могли підтверджувати те, що земельні ділянки із спірними кадастровими номерами, входять до меж земель, включених до державного акту на право колективної власності, матеріали справи не містять.

З огляду на що, доводи прокурора стосовно віднесення спірних земельних ділянок до комунальної власності з огляду на неможливість реєстрації права приватної власності на землі комунальної власності в іншому порядку, ніж визначено законодавством, за встановлених фактичних обставин справи на наявних у справі доказів, не свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог про витребування спірних земельних ділянок у комунальну власність.

При цьому, апеляційний господарський суд зазначає, що згідно з Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», у разі якщо власники земельних часток (паїв) після розподілу земельних ділянок, що підлягали паюванню, до 1 січня 2019 року не прийняли рішення про розподіл інших земель, що залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, що не було припинено як юридична особа, та якщо такі землі не передані у власність у порядку, визначеному законом, розподіл таких земель проводиться згідно з вимогами цієї статті за згодою більшості осіб, визначених абзацами другим - четвертими частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю). Організація розподілу земель, що залишилися у колективній власності, здійснюється сільською, селищною, міською радою, на території якої такі землі розташовані.

В той же час лише у разі якщо до 1 січня 2028 року протокол про розподіл земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між особами, визначеними абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю), не оформлений у порядку, визначеному цією статтею, та не поданий на затвердження органу місцевого самоврядування, вважається, що суб`єкти права колективної власності відмовилися від права колективної власності на землю, а зазначені землі (крім невитребуваних часток (паїв) і сформованих за їх рахунок земельних ділянок, а також нерозподілених земельних ділянок) передаються у комунальну власність в порядку визнання майна безхазяйним.

Отже, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів звертає увагу на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спірні земельні ділянки вибули із власності позивача та знаходиться в іншої особи без належної законної правової підстави, що могло б стати правовою підставою для віндикаційної вимоги.

Як вже зазначалося, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Тож у кожному конкретному спорі суд насамперед повинен оцінювати застосовувані способи захисту порушених прав, які випливають із характеру правопорушень, визначених спеціальними нормами права, а також ураховувати критерії ефективності таких засобів захисту та передбачені статтею 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) обмеження щодо недопущення зловживання свободою при здійсненні цивільних прав будь-якою особою.

Водночас, вищезазначені доводи прокурора мають ознаки суперечливої поведінки та не спрямовані на усунення невизначеності, яка виникла в правовідносинах, з огляду на неможливість достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

З урахуванням наведеного, вирішуючи спір, з огляду на предмет і підстави заявленого позову, відповідно до встановлених фактичних обставин справи та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку, що прокурором у встановленому процесуальним законом порядку не доведено наявність обставин, які з огляду на норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та фактичну доказу базу, є підставою для задоволення позовних вимог.

Також колегія суддів враховує, що частиною другою статті 2 ГПК України визначено, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є: диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ГПК України).

Згідно із статтею 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Отже, у господарському судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.

Позивач, звертаючись до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.

Тобто позивач, вільно, на власний розсуд, обирає спосіб здійснення свого диспозитивного права, шляхом звернення з позовом із визначеними ним вимогами до особи, винної, на його думку, в порушенні його майнових прав. Право особи звернутися до суду з самостійно визначеними позовними вимогами узгоджується з обов`язком суду здійснити розгляд справи в межах таких вимог.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Отже, попри обов`язок суду вирішити наявний між сторонами спір з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів відповідних осіб, предмет та підстави позову визначаються та можуть в установленому порядку змінюватися тільки позивачем, тоді як суд позбавлений права на відповідну процесуальну ініціативу (подібні висновки викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.03.2019 у справі № 908/1165/17, від 06.11.2019 у справі № 909/51/19, від 25.03.2020 у справі № 5023/1123/12, від 16.09.2021 у справі № 922/3059/16).

Колегія суддів зазначає, що за встановлених обставин справи та вищенаведених висновків суду щодо обраного прокурором способу захисту, та недоведеності порушеного права позивача, відсутні підставі для задоволення позовних вимог.

Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до чинного законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про відмову у позові в повному обсязі.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення в оскаржуваному рішення, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Здійснюючи розподіл судових витрат, суд керується положеннями ст.ст.123,129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням вимог апеляційної скарги, витрати апелянта за подання до суду апеляційної скарги покладаються на прокуратуру.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 273 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який продовжено до 03.02.2026 (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21.10.2025 № 4643-IX).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

З огляду на поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого ст.273 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, п.2, ч.1 ст.275, п.п.2,3,4 ч.1 ст. 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» задовольнити.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 05.08.2025 у справі №917/11/25 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Стягнути з Полтавської обласної прокуратури (м. Полтава, вул. 1100 - річчя Полтави, 7; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільховатське» (36011, Полтавська обл., місто Полтава, вул. Котляревського, будинок 3; ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 105 146,69 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 26.01.2026.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов

Суддя О.І. Склярук