РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.01.2026Справа № 910/14652/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Князькова В.В. розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом Приватного підприємства «Лідер», м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Даргрант», м.Київ

про стягнення 629 729,85 грн, -

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Лідер» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Даргрант» про стягнення заборгованості в сумі 386 756 грн, пені в сумі 139 064,19 грн, 3% річних в розмірі 14 235 грн, штрафу в сумі 38 675,60 грн та інфляційних втрат в розмірі 50 999,06 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем своїх обов`язків за договором №010524/1 від 01.05.2024 в частині своєчасного внесення орендних платежів в обсязі та строки, що визначені правочином. 08.01.2025 до суду надійшли письмові пояснення позивача, в яких останнім зазначено, що у позовній заяві допущено технічну помилку у визначенні реквізитів договору, порушення умов якого стало підставою позову, та вказано, що вірним датою та номером договору є №11/03/1 від 11.03.2024.

Ухвалою від 01.12.2025 відкрито провадження у справі; визнано справу малозначною; постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників судового процесу.

Відповідач відзиву на позов не подав, клопотання про продовження строку на подачу відзиву не заявив, проте, про розгляд справи був повідомлений належним чином з урахуванням такого.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Згідно ч.6 ст.6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Як встановлено судом відповідачем не здійснено реєстрацію електронного кабінету в підсистемі електронний суд.

Ухвала про відкриття провадження була доставлена засобами поштового зв`язку на адресу відповідача, що визначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, а саме: 04071, м.Київ, вул.Щекавицька, буд.37/48, кв.1.

Конверт із судовою кореспонденцією було вручено адресату 23.12.2025.

Наразі, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Одночасно, з огляду на те, що до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

Відповідно до ч.4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2024 між Приватним підприємством «Лідер» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Даргрант» (орендар) було укладено договір оренди №11/03/1, за умовами п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове оплатне користування рухомий склад: вантажні залізничні напіввагони (надалі PC або вагон/вагони). Орендодавець гарантує, що не існує ніяких обмежень для передачі PC в оренду.

Згідно п.п.1.2, 1.3 договору №11/03/1 від 11.03.2024 номери залізничних вагонів, їх кількість, дата їх передачі, які розуміються під терміном «рухомий склад», вказуються в Актах приймання-передачі PC. Рухомий склад передається для здійснення орендарем господарської діяльності.

Пунктами 2.1 - 2.3 договору №11/03/1 від 11.03.2024 визначено, що орендар вступає у строкове користування PC з моменту підписання акту прийому-передачі PC. PC є переданим в оренду з моменту прибуття PC на станцію прийому-передачі, що вказується орендарем в листі-заявці, та/або підписання сторонами акту прийому-передачі PC. Підтвердженням прибуття PC на станцію є дата, вказана в календарному штемпелі в залізничній накладній. Передача PC в оренду оформляється актом приймання-передачі PC на станції прийому-передачі та не передбачає передачу права власності на PC. День підписання акту та/або прибуття PC на станцію є першим днем оренди.

Згідно п.3.1 договору №11/03/1 від 11.03.2024 орендна плата нараховується за кожну добу оренди рухомого складу. Сума договору в цілому складається з орендної плати за всі одиниці рухомого складу, які були передані в оренду відповідно до договору.

У п.3.2 договору №11/03/1 від 11.03.2024 вказано, що протягом 3-х робочих днів з початку місяця, що слідує за звітним місяцем, орендодавець надає орендарю акт приймання-передачі наданих послуг, рахунок, розрахунок обсягу наданих послуг. З метою оперативної перевірки і узгодження обсягів наданих послуг, копії всіх перерахованих документів можуть бути направлені орендодавцем орендарю за допомогою засобів електронного зв`язку за адресами, вказаними в реквізитах цього договору.

Розмір орендної плати узгоджується Сторонами у розмірі 750 (сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. з ПДВ за один переданий залізничний вагон в оренду на добу. Вартість оренди однієї одиниці PC може зазначатися в додаткових угодах та/або актах прийому-передачі (п.3.3 договору №11/03/1 від 11.03.2024).

Відповідно до п.3.4 договору №11/03/1 від 11.03.2024 загальна сума щомісячної орендної плати корегується залежно від часу, за який орендна плата не нараховується.

За умовами п.3.5 договору №11/03/1 від 11.03.2024 зобов`язання Орендаря по сплаті орендних платежів забезпечуються наступним чином:

Орендар здійснює оплату вартості послуг Орендодавця за поточний календарний місяць до 10- го числа поточного місяця, на підставі рахунку Орендодавця (3.5.1).

Передоплату за останній місяць оренди Орендар сплачує протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати отримання від Орендодавця відповідного рахунку. Цей платіж залишається на рахунку Орендодавця як гарантована орендна плата за останній місяць оренди і повертається після повної оплати всіх наданих послуг або зараховується в погашення заборгованості (3.5.2).

У п.3.8 договору вказано, що початок фінансових зобов`язань орендаря по сплаті орендних платежів виникає з дня підписання актів прийому-передачі, та закінчується днем прибуття рухомого складу на станцію приписки або іншу залізничну станцію на території України, вказану орендодавцем, згідно з штемпелем на залізничній накладній/датою підписання зворотнього акту прийому-передачі рухомого складу з оренди.

Згідно п.6.2 договору №11/03/1 від 11.03.2024 за несвоєчасне перерахування коштів (повністю або частково), орендар сплачує орендодавцю пеню за кожний день прострочки, шляхом перерахування коштів в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу. Нарахування пені здійснюється за весь період затримки платежів і до дня остаточного розрахунку. У разі несвоєчасного перерахування коштів (повністю або частково) понад 15 (п`ятнадцять) календарних днів, орендар додатково зобов`язаний сплатити орендодавцю штраф в розмірі десяти відсотків від суми заборгованості, що виникла до пред`явлення орендарю письмової претензії.

Цей договір набуває чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками Сторін і діє до 31.12.2025 (п.8.1 договору в редакції додаткової угоди від 30.12.2024).

Додатковою угодою від 01.07.2024 сторонами визначено розмір орендної плати в сумі 880,08 грн за один переданий залізничний вагон в оренду на добу.

Додатковою угодою від 01.08.2024 сторонами визначено розмір орендної плати в сумі 600 грн за один переданий залізничний вагон в оренду на добу.

Додатковою угодою від 01.10.2024 сторонами визначено розмір орендної плати в сумі 450 грн за один переданий залізничний вагон в оренду на добу.

Як свідчать матеріали справи, в межах договору №11/03/1 від 11.03.2024 орендодавцем було передано, а орендарем прийнято у строкове платне користування вагони, про що сторонами складено та підписано акти приймання передачі рухомого складу від 01.07.2024, від 30.09.2024, від 06.10.2024, від 14.10.2024, від 01.11.2024, від 05.12.2024, від 06.01.2025, від 08.01.2025, від 17.03.2024, від 19.03.2024, від 30.04.2024.

За наслідками перебування вагонів в оренді сторонами було складено та підписано звіти виконавця по розрахунку орендної оплати та акти надання послуг на загальну суму 763 568,40 грн, зокрема, №336 від 31.03.2024 на суму 54 750 грн, №380 від 30.04.2024 на суму 117 756 грн, №521 від 31.07.2024 на суму 136 412,40 грн, №565 від 31.08.2024 на суму 93 000 грн, №607 від 30.09.2024 на суму 91200 грн, №666 від 31.10.2024 на суму 129 150 грн, №740 від 30.11.2024 на суму 95 850 грн, №789 від 31.12.2024 на суму 39 150 грн, №2 від 08.01.2025 на суму 6300 грн.

Проте, як вказує позивач, відповідачем в повному обсязі свої зобов`язання із внесення орендних платежів виконано не було, внаслідок чого у Товариства з обмеженою відповідальністю «Даргрант» утворилась заборгованість на суму 386 756 грн, що стало підставою для нарахування пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат й звернення до суду з розглядуваним позовом.

Оцінюючи доводи позивача та наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, при цьому, суд виходить з такого.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

За приписами ч.1 ст.762 Цивільного кодексу України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

У ч.5 вказаної статті вказано, що плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Судом вказувалось, що згідно п.3.1 договору №11/03/1 від 11.03.2024 орендна плата нараховується за кожну добу оренди рухомого складу. Сума договору в цілому складається з орендної плати за всі одиниці рухомого складу, які були передані в оренду відповідно до договору.

У п.3.2 договору №11/03/1 від 11.03.2024 вказано, що протягом 3-х робочих днів з початку місяця, що слідує за звітним місяцем, орендодавець надає орендарю акт приймання-передачі наданих послуг, рахунок, розрахунок обсягу наданих послуг. З метою оперативної перевірки і узгодження обсягів наданих послуг, копії всіх перерахованих документів можуть бути направлені орендодавцем орендарю за допомогою засобів електронного зв`язку за адресами, вказаними в реквізитах цього договору.

Розмір орендної плати узгоджується Сторонами у розмірі 750 (сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. з ПДВ за один переданий залізничний вагон в оренду на добу. Вартість оренди однієї одиниці PC може зазначатися в додаткових угодах та/або актах прийому-передачі (п.3.3 договору №11/03/1 від 11.03.2024).

Відповідно до п.3.4 договору №11/03/1 від 11.03.2024 загальна сума щомісячної орендної плати корегується залежно від часу, за який орендна плата не нараховується.

За умовами п.3.5 договору №11/03/1 від 11.03.2024 зобов`язання Орендаря по сплаті орендних платежів забезпечуються наступним чином:

Орендар здійснює оплату вартості послуг Орендодавця за поточний календарний місяць до 10- го числа поточного місяця, на підставі рахунку Орендодавця (3.5.1).

Передоплату за останній місяць оренди Орендар сплачує протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати отримання від Орендодавця відповідного рахунку. Цей платіж залишається на рахунку Орендодавця як гарантована орендна плата за останній місяць оренди і повертається після повної оплати всіх наданих послуг або зараховується в погашення заборгованості (3.5.2).

Додатковою угодою від 01.07.2024 сторонами визначено розмір орендної плати в сумі 880,08 грн за один переданий залізничний вагон в оренду на добу.

Додатковою угодою від 01.08.2024 сторонами визначено розмір орендної плати в сумі 600 грн за один переданий залізничний вагон в оренду на добу.

Додатковою угодою від 01.10.2024 сторонами визначено розмір орендної плати в сумі 450 грн за один переданий залізничний вагон в оренду на добу.

Судом встановлено, що за наслідками перебування вагонів в оренді сторонами було складено та підписано звіти виконавця по розрахунку орендної оплати та акти надання послуг на загальну суму 763 568,40 грн, зокрема, №336 від 31.03.2024 на суму 54 750 грн, №380 від 30.04.2024 на суму 117 756 грн, №521 від 31.07.2024 на суму 136 412,40 грн, №565 від 31.08.2024 на суму 93 000 грн, №607 від 30.09.2024 на суму 91200 грн, №666 від 31.10.2024 на суму 129 150 грн, №740 від 30.11.2024 на суму 95 850 грн, №789 від 31.12.2024 на суму 39 150 грн, №2 від 08.01.2025 на суму 6300 грн.

Проте, з долученої до матеріалів справи банківської виписки вбачається, що відповідачем лише частково було внесено оплату за оренду вантажних вагонів, а саме сплачено грошові кошти на загальну суму 376 812,40 грн, внаслідок чого у Товариства з обмеженою відповідальністю «Даргрант» утворилась заборгованість на суму 386 756 грн. При цьому, в контексті настання строку внесення орендних платежів судом враховано пояснення позивача стосовно того, що рахунки на адресу орендаря не направлялись. Суд зауважує, що відсутність рахунку на оплату у правовідносинах оренди не нівелює обов`язку орендаря внести орендні платежі, розмір яких фактично є визначеним умовами договору, а отже, відомий орендарю.

25.09.2025 позивачем було направлено на адресу відповідача претензію №24/09/01 від 24.09.2025 про сплату заборгованості. На підтвердження направлення позивачем було долучено до матеріалів справи поштову накладну №540, опис вкладення та фіскальний чек.

Однак, зі змісту позовної заяви полягає, що вимога Приватного підприємства «Лідер» залишена Товариством з обмеженою відповідальністю «Даргрант» без реагування, заборгованість не сплачена.

Суд зазначає, що згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст.2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення віл 27.10.1993р. Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів»).

У п.26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Проте, всупереч наведеного вище, відповідачем обставини, які повідомлено позивачем не заперечено, належне виконання позивачем своїх обов`язків за договором №24/09/01 від 24.09.2025 доказово не спростовано, доказів оплати орендних платежів в повному обсязі не надано.

За таких обставин, виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог Приватного підприємства «Лідер» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Даргрант» про стягнення заборгованості в сумі 386 756 грн.

Щодо вимог про стягнення пені в сумі 139 064,19 грн, 3% річних в розмірі 14 235 грн, штрафу в сумі 38 675,60 грн та інфляційних втрат в розмірі 50 999,06 грн.

Згідно з ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно п.6.2 договору №11/03/1 від 11.03.2024 за несвоєчасне перерахування коштів (повністю або частково), орендар сплачує орендодавцю пеню за кожний день прострочки, шляхом перерахування коштів в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу. Нарахування пені здійснюється за весь період затримки платежів і до дня остаточного розрахунку. У разі несвоєчасного перерахування коштів (повністю або частково) понад 15 (п`ятнадцять) календарних днів, орендар додатково зобов`язаний сплатити орендодавцю штраф в розмірі десяти відсотків від суми заборгованості, що виникла до пред`явлення орендарю письмової претензії.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 Цивільного кодексу України ) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми.

У кредитора згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України є право вимоги до боржника щодо сплати, зокрема, інфляційних втрат річних за період прострочення в оплаті основного боргу.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 Цивільного кодексу України ) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми.

У кредитора згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України є право вимоги до боржника щодо сплати, зокрема, інфляційних втрат річних за період прострочення в оплаті основного боргу.

З огляду на прострочення внесення орендних платежів за договором №11/03/1 від 11.03.2024 позивачем було нараховано та заявлено до стягнення пеню в сумі 139 064,19 грн, 3% річних в розмірі 14 235 грн, штрафу в сумі 38 675,60 грн та інфляційні втрати в розмірі 50 999,06 грн.

Здійснивши перевірку наведеного позивачем розрахунку, суд дійшов висновку, що останній є арифметично вірним, а отже, позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на приписи ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача на сплату судового збору покладаються на відповідача повністю.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного підприємства «Лідер» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Даргрант» про стягнення заборгованості в сумі 386 756 грн, пені в сумі 139 064,19 грн, 3% річних в розмірі 14 235 грн, штрафу в сумі 38 675,60 грн та інфляційних втрат в розмірі 50 999,06 грн - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Даргрант» (04071, м.Київ, вул.Щекавицька, буд.37/48, кв.1, ) на користь Приватного підприємства «Лідер» (01133, м.Київ, бул.Лесі Українки, буд.34, офіс 310, ) заборгованість в сумі 386 756 грн, пеню в сумі 139 064,19 грн, 3% річних в розмірі 14 235 грн, штраф в сумі 38 675,60 грн, інфляційні втрати в розмірі 50 999,06 грн та судовий збір в сумі 7556,76 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного господарського суду.

Повний текст складено та підписано 26.01.2026.

Суддя В.В. Князьков