ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2026 р.м. ХарківСправа № 922/3919/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Христенко І.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоряна Нива", с.Семенівка
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грайн-Продактс», м.Харків
про зобов`язання передачі насіння соняшника
за участю представників :

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

04.11.2025 року до Господарського суду Харківської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоряна Нива" до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грайн-Продактс», в якій просить суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Грайн Продактс» передати (поставити) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗОРЯНА НИВА» насіння соняшника в кількості 1871 кг. на виконання умов договору поставки від 17.03.2025 року №17-03 шляхом його доставки за адресою: м. Ізюм, вул. Маршала Федоренко, буд. 40-В.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.11.2025 року позовну заяву залишено без руху.

11.11.2025 року представник позивача надав до суду заяву про усунення недоліків (вх.№26185).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.11.2025 року відкрито провадження у справі №922/3919/25 та призначено підготовче засідання на 09.12.2025 року, яке протокольною ухвалою суду було відкладено на 23.12.2025 року.

14.11.2025 року представник позивача надав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі (вх.№26494).

Протокольною ухвалою суду від 23.12.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.01.2026 року.

24.12.2025 року представник позивача надав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі та прийняти рішення по суті спору (вх.№30213).

Представник позивача у судове засідання 13.01.2026 року не з`явився, раніше подавав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання 13.01.2026 року не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач був повідомлений належним чином, з огляду на наступне.

Ухвали суду направлялись на юридичну адресу відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 61020, м. Харків, вул. Китаєнка, буд.1-А.

Однак, всі ухвали повернулись до суду без вручення відповідачу, з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Крім того, ухвали суду направлялись на адресу керівника (засновника) відповідача ОСОБА_1 , яким 28.11.2025 було отримано ухвалу про відкриття провадження у справі (а.с.88).

Однак, всі інші ухвали повернулись до суду без вручення керівнику відповідача, з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з ч.4 ст.89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

Під час розгляду справи судом перевірено юридичну адресу відповідача згідно з даними ЄДРЮО, яка залишилася незмінною.

Інформації про іншу адресу відповідача у суду немає.

Згідно з 5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд, у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25.06.2018 у справі №904/9904/17).

Тобто, неотримання поштової кореспонденції в точці видачі є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо належного отримання листа, тобто є його власною волею.

Поряд з цим, суд зазначає, що відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відтак, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, і не вручено підприємством зв`язку з посиланням на "за закінченням терміну зберігання", вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт не отримання відповідачем кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та, яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Слід враховувати, що організація власної господарської діяльності забезпечується самим відповідачем, зокрема щодо призначення відповідальної особи на отримання поштової кореспонденції та подальшим її одержанням. Отже відповідач несе ризики та наслідки, пов`язані з неналежним отримання поштової кореспонденції.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Відзив на позов відповідачем до суду надано не було.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка ратифікована Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Згідно з ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

При цьому, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Оскільки явка в судове засідання представника відповідача обов`язковою не визнавалася, його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останнього за наявними в справі матеріалами, як це передбачено ст.202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

15.05.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Зоряна Нива" (надалі - покупець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Грайн-Продактс» (постачальник/відповідач) було укладено договір поставки №15-05-1 (надалі - договір).

В порядку та на умовах, визначених Договором, Постачальник, відповідно до попередньої домовленості з Покупцем, зобов`язується передати (поставити) Покупцеві у його власність сільськогосподарську продукцію насіння соняшнику (що далі іменується «Товар»), а Покупець зобов`язується прийняти Товар і у визначений строк сплатити його вартість. Код Товару згідно з УКТ ЗЕД: 120600 (п.1.1. Договору).

Одиниця виміру Товару - кілограм. Загальна кількість Товару, яка підлягає постачанню за цим Договором, визначається як кількість фактично поставленого Товару згідно даних, вказаних у видаткових і податкових накладних (п.1.2. Договору).

Відповідно до п.2.1. Договору постачальник зобов`язується передати Товар на умовах DAP (місце поставки Кіровоградська обл., м. Кропивницький, проспект Промисловий, 19). Умови поставки визначаються відповідно до міжнародних правил «Інкотермс 2020».

Пунктом 2.2. Договору встановлено, що приймання-передача Товару за кількістю і якістю здійснюється на умовах даного Договору.

Відповідно до п.2.3. Договору якість та кількість поставленого Постачальником Товару, визначена лабораторією Покупця, є кінцевою, що підтверджується відміткою на товарно-транспортних накладних Постачальника. Датою поставки Товару є дата приймання Товару Покупцем.

Відповідно до п.2.4. Договору строк поставки товару - до 30.06.2025 року. Товар може поставлятися Покупцю окремими партіями, але повний його обсяг, визначений у цьому договорі, має бути поставлений у термін, встановлений даним пунктом договору.

Даний Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і діє 30 червня 2025 р., але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами зобов`язань за даним договором. Закінчення строку дії або розірвання цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час його дії (п.9.1. Договору).

На виконання умов договору поставки від 15 травня 2025 року № 15-05-1 між сторонами спору складено специфікації:

від 15 березня 2025 року №1, строк поставки до 30 травня 2025 року, умови поставки DAP склад покупця м. Ізюм, вул. Маршала Федоренко, б. 40;

від 22 травня 2025 року № 2, строк поставки до 16 червня 2025 року, умови поставки DAP склад покупця м. Ізюм, вул. Маршала Федоренко, б. 40.

На виконання умов договору поставки від 15 травня 2025 року №15-05-1 між позивачем та відповідачем складені наступні видаткові накладні:

від 17 травня 2025 року № 1705-1 в кількості 148459 кг.;

від 18 травня 2025 року № 1805-1 в кількості 74856 кг.;

від 22 травня 2025 року № 2205-1 в кількості 64280 кг.;

від 23 травня 2025 року № 2305-1 в кількості 189698 кг.;

від 25 травня 2025 року № 2505-1 в кількості 212700 кг.;

від 30 травня 2025 року № 3005-1 в кількості 162180 кг.;

від 31 травня 2025 року № 3105-1 в кількості 77100 кг.;

від 31 травня 2025 року № 3105-2 в кількості 130580 кг.;

від 3 червня 2025 року № 0306-1 в кількості 129581 кг.;

від 4 червня 2025 року № 0406-1 в кількості 104055 кг.

Загальна вага товару за видатковими накладними становить 1 293 489 кг. на суму 31063930,16 грн.

Відповідно до специфікацій умовами поставки визначено DAP склад покупця м. Ізюм, вул. Маршала Федоренко, буд. 40-В.

Відповідно до товарно-транспортних накладних відповідач частково здійснив поставку товару (як зазначає позивач в позові, лише в кількості 1 295 360 кг.), що свідчить про неповну поставку товару.

Оскільки обов`язком відповідача за договором поставки є передання (поставка) на користь позивача сільськогосподарської продукції насіння соняшнику і відповідач уникає виконання власного обов`язку, то позивач вважає за належне захистити порушене право шляхом зобов`язання відповідача передати (поставити) позивачу насіння соняшнику в кількості 1871 кг.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

За приписами ч. 1 ст. 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Як було встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідно до Специфікації від 15 березня 2025 року № 1 сторони погодили строк поставки до 30 травня 2025 року, умови поставки DAP склад покупця м. Ізюм, вул.Маршала Федоренко, буд. 40 (а.с.9).

Відповідно до Специфікації від 22 травня 2025 року № 2 сторони погодили строк поставки до 16 червня 2025 року, умови поставки DAP склад покупця м.Ізюм, вул. Маршала Федоренко, буд. 40 (а.с.10).

Згідно з п.1.2. загальна кількість Товару, яка підлягає постачанню за цим Договором, визначається як кількість фактично поставленого Товару згідно даних, вказаних у видаткових і податкових накладних (п.1.2. Договору).

На виконання умов договору №15-05-1 від 15.05.2025 між позивачем та відповідачем складені та підписані видаткові накладні: від 17 травня 2025 року №1705-1 в кількості 148459 кг.; від 18 травня 2025 року № 1805-1 в кількості 74856 кг.; від 22 травня 2025 року №2205-1 в кількості 64280 кг.; від 23 травня 2025 року №2305-1 в кількості 189698 кг.; від 25 травня 2025 року № 2505-1 в кількості 212700 кг.; від 30 травня 2025 року №3005-1 в кількості 162180 кг.; від 31 травня 2025 року №3105-1 в кількості 77100 кг.; від 31 травня 2025 року № 3105-2 в кількості 130580 кг.; від 3 червня 2025 року №0306-1 в кількості 129581 кг.; від 4 червня 2025 року № 0406-1 в кількості 104055 кг (а.с.11-20).

Загальна вага товару за видатковими накладними становить 1 293 489 кг.

Вищевказані видаткові накладні підписані сторонами та скріплені печатками підприємств.

Позивач зазначає в позові, що видаткові накладні складені за Договором поставки від 17 березня 2025 року № 17-03, однак як вбачається з наявних в матеріалах справи видаткових накладних, в них вказане замовлення - Договір 15-05-1 від 15.05.2025.

Отже суд розцінює посилання позивача на договір від 17 березня 2025 року №17-03 як описку.

При цьому суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Відповідно до п.2.3. Договору якість та кількість поставленого Постачальником Товару, визначена лабораторією Покупця, є кінцевою, що підтверджується відміткою на товарно-транспортних накладних Постачальника. Датою поставки Товару є дата приймання Товару Покупцем.

В матеріалах справи наявні товарно-транспортні накладні на підтвердження поставки товару, які підписані та скріплені печатками позивача та відповідача (а.с.21-63).

Відповідно до товарно-транспортних накладних відповідач здійснив поставку товару лише частково, на загальну вагу 1 269 220 кг.

Отже, враховуючи, що відповідачем поставлено товар відповідно до ТТН на меншу кількість, ніж передбачено видатковими накладними, позивач правомірно вимагає поставити товар в кількості 1871 кг.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Поряд з цим суд зазначає, що положеннями ст.530 ЦК України не визначена форма пред`явлення вимоги кредитором, тому останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову. При цьому волевиявлення щодо виконання боржником відповідного обов`язку має бути вчинено кредитором в активній однозначній формі такої поведінки, доведеної до відома боржника (аналогічний висновок викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.06.2020 року у справі № 910/10958/20).

Відповідно до умов договору, а саме п.2.4. строк поставки товару - до 30.06.2025 року. Товар може поставлятися Покупцю окремими партіями, але повний його обсяг, визначений у цьому договорі, має бути поставлений у термін, встановлений даним пунктом договору.

Таким чином, строк виконання зобов`язань, є таким, що настав.

Згідно з статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання відповідно до ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Строк виконання відповідачем своїх зобов`язань є таким, що настав.

На даний час доказів передачі позивачу товару на заявлену кількість відповідачем до суду не надано.

Пунктом 9.1. Договору визначено, що він діє - до повного виконання сторонами взаємних зобов`язань.

Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Грайн Продактс» передати (поставити) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗОРЯНА НИВА» насіння соняшника в кількості 1871 кг на виконання умов договору поставки 15-05-1 від 15.05.2025 шляхом його доставки за адресою: м. Ізюм, вул. Маршала Федоренко, буд. 40-В, підтверджуються доданими до матеріалів справи доказами, не спростовані відповідачем, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.1 ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно з ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, правомірними, підтверджуються матеріалами справи, відповідачем не спростовані, отже, підлягають повному задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується положеннями ст.129 ГПК України, відповідно до яких судовий збір покладається на відповідача, з вини якого виник спір.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 42, 46, 73, 74, 79, 80, 86, 129, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Грайн Продактс» (адреса: 61020, м. Харків, вул. Китаєнка, буд.1-А; ) передати (поставити) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗОРЯНА НИВА» (адреса: 63640, Харківська обл., Шевченківський р-н, село Семенівка, вул.Верьовкіна, буд.6; ) насіння соняшника в кількості 1871 кг на виконання умов договору поставки від 17 березня 2025 року № 17-03 шляхом його доставки за адресою: м. Ізюм, вул. Маршала Федоренко, буд. 40-В.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Грайн Продактс» (адреса: 61020, м. Харків, вул. Китаєнка, буд.1-А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗОРЯНА НИВА» (адреса: 63640, Харківська обл., Шевченківський р-н, село Семенівка, вул. Верьовкіна, буд.6; ) 2422,40 грн судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "23" січня 2026 р.

СуддяК.В. Аріт