ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/1176/25

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Центр Візії" (49000, м. Дніпро, вул. Ніла Армстронга, 2д, )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Айрон" (35700, Рівненська область, м. Здолбунів, вул. Шевченка, 1А)

про стягнення у сумі 32387 грн.70 коп..

без повідомлення (виклику) сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Український Центр Візії" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Айрон" у якому просить стягнути з останнього заборгованість у сумі 32387 грн. 70 коп. Даний позов обгрунтовує неналежним виконанням Відповідачем Договору про надання послуг від 22.07.2025 року, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 31650,00 грн.. Крім того, на суму боргу Позивачем нараховано 508,78 грн. інфляційних втрат, 228,92 грн. 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 23.12.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзиву на позов суду не надав. До господарського суду повернулася Ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 23.12.2025 року, яка направлялась на адресу відповідача вказану у позовній заяві: 35700, Рівненська область, м. Здолбунів, вул. Шевченка, 1А, з відміткою поштового відправлення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.12.2025 року, зробленого на запит суду, місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Айрон" значиться: Україна, 35700, Рівненська область, м. Здолбунів, вул. Шевченка, 1А.

Суд зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Крім того пунктом сьомим статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином суд вважає, що відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відтак, керуючись статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відзиву відповідача за наявними у ній матеріалами.

Ухвала суду від 23.12.2025 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі доставлена Позивачу в його електронний кабінет.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

22.07.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український центр візії", як Виконавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод Айрон", як Замовником було укладено Договір про надання послуг (надалі Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору Замовник замовляє, а Виконавець зобов`язується надавати Замовнику консалтингові послуги щодо виходу продукції замовника на ринок таких країн, як Румунія та Польща.

Відповідно до п. 3.1 Договору Загальна вартість послуг складає 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США, які оплачуються Замовником в національній валюті України - гривні, за комерційним курсом станом на дату платежу, на умовах 50% передоплати протягом 3 банківських днів з моменту підписання даного договору.

Інша частина (50%) сплачується Замовником протягом 3банківських днів після повідомлення Виконавця про готовність роботи перед кінцевим представленням результату.

Замовником 04.08.2025р. було сплачено Виконавцеві першу половину обумовленої договором вартості робіт, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією.

Строк виконання роботи, обумовлений сторонами у п.1.3 договору складає 65 календарних днів з дати надходження передоплати на рахунок виконавця.

Сторони у п. 2.5 Договору погодили, що за результатами надання послуг Виконавцем надається презентація у форматі PDF з повним розкриттям інформації та механізмів виходу на європейський ринок, яка буде містити такі блоки:

A) Інформація про ринки Польщі та Румунії:

- cкільки сіток, габіонів та армопоясів продається зараз у цих країнах;

- які сегменти є основними покупцями: державні проекти, будівельні компанії, DIY-мережі;

- як змінюється попит і в якому напрямку рухається ринок;

Б). Огляд конкурентів:

- основні виробники та імпортери в Польщі та Румунії;

- порівняння цін, умов постачання та ринкових позицій.

B). Актуальні ціни та маржа:

- середні оптові й роздрібні ціни на продукцію;

- сезонні коливання цін і потенційна маржинальність.

Г). Вимоги для виходу на ринок:

- обов`язкові сертифікати, технічні стандарти, вимоги до розмірів, покриття та міцності:

- вимоги до маркування та упаковки продукції.

Г). Запити клієнтів:

- які формати, розміри та характеристики найбільш затребувані в Польщі та Румунії.

- що очікують дистриб`ютори та замовники.

Д). SWOT-аналіз і рекомендації:

- сильні сторони, можливі ризики, основні бар`єри та точки входу;

- рекомендовані перші кроки для виходу на ринок.

Як встановлено судом, Позивачем було виконано обумовлені Договором роботи у строк, надано Замовникові для попереднього ознайомлення презентацію та 11.09.2025р. Укрпоштою (накладна 968) за допомогою сервісу "Вчасно" направлено Замовникові для підписання Акт наданих послуг №1-27.08.2025 від 27.08.2025, який отримано та переглянуто Замовником, що підтверджується відповідними відмітками сервісу Вчасно, а саме: "Документ отримано (45469583): 12:53 11.09.2025"; "Документ переглянуто (45469583): 16:44 11.09.2025". Зазначені в дужках цифри (45469583) є кодом ЄДРПОУ Замовника.

Також, 11.09.2025 ТОВ «УЦВ» направило і додаток до Акту наданих послуг із деталізованим розшифруванням та переліком виконаної роботи, який також отримано та переглянуто Замовником, що підтверджується відповідними відмітками сервісу Вчасно: "Документ отримано 45469583): 12:54 11.09.2025"; "Документ переглянуто (45469583): 16:00 23.09.2025".

Оскільки, Відповідачем ігнорувалися будь-які спроби позивача зв`язатись та від ТОВ "Завод Айрон" не надходило жодного зворотного зв`язку, виконавцем, 29.09.2025р. направлено (продубльовано) Замовникові на електронну пошту повідомлення про завершення робіт та готовність їх до представлення, а також прохання підписати акти у Вчасно і оплатити рахунок. Однак електронний лист був проігнорований Відповідачем.

Згідно п. 2.7 укладеного сторонами Договору Замовник зобов`язаний повернути підписаний примірник Акту про надання послуг, або надати мотивовані заперечення у строк, що не перевищує 2 (два) робочих дні. У випадку пропуску вказаного строку Акт наданих послуг вважається погодженим та будь-які заперечення, які надаються Замовником із пропуском вказаного вище строку не приймаються Виконавцем.

Враховуючи те, що Замовником було отримано Акт наданих послуг та додаток до нього, не заявлено будь-яких претензій до здійсненої Виконавцем роботи, однак Відповідач не оплатив вартість наданих послуг, станом на день розгляду справи залишились неоплаченими надані послуги у сумі 31 650,00 грн..

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі Договору про надання послуг від 22.07.2025 і, відповідно до п. 3.1 Замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані послуги.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор мас право вимагати від боржника ви конання його обов`язку.

Так, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання ( ст. 901 ЦК України ).

Відповідно до частини 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відтак вимога Позивача про стягнення з Відповідача основного боргу у розмірі 31650 грн. 00 коп. грунтується на договорі та законі, і, відповідно, є правомірною.

Стосовно позовних вимог про стягнення з Відповідача 508,78 грн. інфляційних втрат, 3% річних у розмірі 228,92 грн., суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 525 Цивільного кодексу України встановлена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Згідно частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 508,78 грн. інфляційних втрат, 3% річних у сумі 228,92 грн. за період прострочення з 15.09.2025 по 11.12.2025 року нараховані арифметично вірно.

Відтак, підлягають стягненню з Відповідача 508,78 грн. інфляційних втрат, 3% річних у сумі 228,92 грн. за період прострочення з 15.09.2025 по 11.12.2025 року.

В рішенні ЄСПЛ "Кузнєцов та інші проти Росії" від 11.01.2007 р., аналізуючи право особи на справедливий розгляд її справи відповідно до статті 6 Конвенції, зазначено, що обов`язок національних судів щодо викладу мотивів своїх рішень полягає не тільки у зазначенні підстав, на яких такі рішення ґрунтуються, але й у демонстрації справедливого та однакового підходу до заслуховування сторін.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Згідно зі статтею 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищезазначене, та те, що Позивач довів належними та допустимими доказами факт не виконання Відповідачем зобов`язань за Договором про надання послуг від 22.07.2025, а Відповідач вказаного не спростував, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Центр Візії" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Айрон" підлягає задоволенню.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на Відповідача, так як спір виник внаслідок його неправомірних дій.

Статтею 240 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до цієї ж статті датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Айрон" (35700, Рівненська область, м. Здолбунів, вул. Шевченка, 1А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Центр Візії" (49000, м. Дніпро, вул. Ніла Армстронга, 2д, ) заборгованість у розмірі 32387 грн. 70 коп., з яких: 31 650 грн. 00 коп. основного боргу, 508 грн. 78 коп. інфляційних втрат, 228 грн. 92 коп. 3% річних та 3028 грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.