номер провадження справи 24/197/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2026 Справа № 908/3891/25

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, за участю секретаря судового засідання Коваль А.К., розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/3891/25

за позовом Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Шевченка, буд. 132, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ІНКАМ ФІНАНС (69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, 11А, каб. № 8, )

про стягнення 20585,00 грн.

за участю представників:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (сформована у системі Електронний суд 26.12.2025, зареєстрована в канцелярії суду за вх. №4321/08-07/25 від 26.12.2025) Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області до Товариства з обмеженою відповідальністю ІНКАМ ФІНАНС про стягнення 20585,00 грн основного боргу за договорами поставки №267 від 06.03.2024, №587 від 08.07.2024 та №842 від 15.11.2024.

В обґрунтування підстав позову вказано про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю ІНКАМ ФІНАНС умов договорів поставки №267 від 06.03.2024, №587 від 08.07.2024 та №842 від 15.11.2024 в частині передачі товару в повному обсязі, що є підставою для стягнення з відповідача суми 20585,00 грн вартості невикористаних скретч-карток у судовому порядку. Позивач просить суд розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2025, наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Азізбекян Т.А.

Ухвалою від 29.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3891/25. Присвоєно справі номер провадження 24/197/25. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін та призначено на 21.01.2026 об 11 год. 20 хв.

19.01.2026 через систему Електронний суд від представника позивача надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи неявку представників сторін, судовий процес 21.01.2026 проводився без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Правова позиція позивача викладена у позовній заяві. Заяву представника позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні судом задоволено.

Відповідач у судове засідання 21.01.2026 не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника відповідача або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Своїм правом бути присутніми у судовому засіданні відповідач не скористався. Письмового відзиву не надав.

Ухвала суду від 29.12.2025 про відкриття провадження у справі № 908/3891/25 направлялась судом відповідачу в його електронний кабінет та доставлена 29.12.2025, про що свідчить довідка Господарського суду Запорізької області про доставку електронного листа.

Суд враховує, що відповідно до ст. 6 ГПК України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 5). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (ч. 7).

Отже, отримання процесуальних документів через підсистему "Електронний суд" є належним способом повідомлення для осіб, які в обов`язковому порядку мають зареєструвати електронний кабінет в системі ЄСІКС.

Крім того, про хід розгляду справи відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України Єдиний державний реєстр судових рішень://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України Про доступ до судових рішень № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

Отже, суд вважає, що ним вжито достатньо заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі № 908/3891/25.

Судом також враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відзив на адресу суду від відповідача не надійшов, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача не надходило.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки судом належним чином виконано обов`язок та вжито заходи щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, неявка в судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 21.01.2026 справу розглянуто, ухвалено рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

06.03.2024 між Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області (Покупець, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС» (Постачальник, відповідач у справі) укладено договір поставки №267 (надалі - Договір №267), за умовами якого постачальник приймає на себе зобов`язання передати Покупцю у власність товари, а Покупець зобов`язується оплатити і прийняти вказаний товар (п. 1.1 договору №267).

Пунктом 1.5 Договору №257 визначено, що відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно до «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 20.12.1997.

Загальна сума договору (з урахуванням додаткової угоди №1 до договору №267 від 06.03.2024) 10135,00 грн, у тому числі ПДВ (п. 3.2 Договору №267).

Відповідно до п. 4.1 Договору № 267, оплата товару здійснюється Покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника в день виписки рахунку-фактури та накладної на товар. Ціна одного літру товару вказується у рахунку-фактурі та накладній і дійсна протягом дня їх виписки.

Згідно із п. 5.1 Договору № 267, строк поставки товарів до закінчення терміну дії довірчого документу (скретч-картки). Передача Покупцю товару за цим договором здійснюється на АЗС Постачальника шляхом заправки автомобілів Покупця при пред`явленні довіреними особами Покупця скретч-картки (п. 5.2.1 договору №267).

За визначенням п. 5.2.2 Договору № 267, скретч-картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі зобов`язання сторін по погашених скретч-картках вважаються виконаними, при цьому Постачальник не може передавати Покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч-картці.

Умови постачання товару самовивезення. Покупець зобов`язується отримати Товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який вказаний на довірчому документі (п. 5.3 Договору № 267).

Постачальник не несе відповідальності та звільняється від зобов`язань за Договором, у разі неотримання покупцем товару на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначено на довірчому документі (п. 5.4 Договору № 267).

Пунктом 6.3 Договору №267 передбачено, що Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором, забезпечити поставку товарів, якість яких відповідає умовам, установлених розділом 2 цього договору.

Згідно із п. 10.2 Договору №267 цей договір діє до 31 грудня 2024 року.

08.07.2024 між Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області (Покупець, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС» (Постачальник, відповідач у справі) було укладено договір поставки №587 (далі - Договір №587), умови якого ідентичні умовам договору №267 від 06.03.2024.

Пунктом 3.1 Договору №587 визначено, що загальна сума договору: 10900,00 грн, у тому числі ПДВ.

Строк дії Договору №587 - до 31 грудня 2024 року (п. 10.2 Договору №587).

15.11.2024 між Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області (Покупець, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС» (Постачальник, відповідач у справі) було укладено договір поставки №842 (далі - Договір №842), умови якого ідентичні умовам договору №267 та договору №587.

За визначенням п. 3.1 договору №842, загальна сума договору: 7950,00 грн, у тому числі ПДВ.

Строк дії договору №842 - до 31 грудня 2024 року (п. 10.2 Договору №842).

На виконання вказаних договорів позивач перерахував на розрахунковий рахунок постачальника грошові кошти в загальній сумі 28985,00 грн, в тому числі ПДВ, що підтверджується платіжними дорученнями №509 від 18.11.2024 на суму 7685,00 грн, №72 від 11.03.2024 на суму 2450,00 грн, №3 від 08.07.2024 на суму 10900,00 грн, №10 від 15.11.2024 на суму 7950,00 грн.

Постачальник передав покупцеві скретч-картки на 545 літрів бензину А-95, що підтверджується видатковими накладними:

- №0008/0000048 від 11.03.2024 на суму 2450,00 грн з ПДВ,

- №0008/0002252 від 18.11.2024 на суму 7685,00 грн з ПДВ,

- №0008/0001108 від 08.07.2024 на суму 10900,00 грн з ПДВ,

- №0008/0002231 від 15.11.2024 на суму 7950,00 грн з ПДВ.

За поясненнями позивача, в період з березня 2024 року до першої половини грудня 2024 року позивачем було частково отримано товар об`ємом 160 літрів на загальну суму 8400,00грн. Разом із цим, з середини грудня 2024 року на АЗС мережі «АВІАС» було неможливо отримати продукцію за скретч-картками, у зв`язку із відсутністю нафтопродуктів на АЗС.

Через відсутність палива на АЗС ANP та АЗС Авіас Плюс Позивач не використав скретч-картки в кількості 25 штук №21, 42, 48, 49, 23, 20, 46, 47, 22, 44, 45, 26, 27, 24, 25, 28, 29, 98, 99, 28, 29, 96, 97, 94, 95, загальна кількість невикористаного пального 385 літрів.

Позивач звертався зі скретч-картками до операторів АЗС Авіас Плюс, АЗС ANP (адреса: м. Олександрія: вул. Дніпропетровське шосе, 17, вул. Кременчуцьке шосе, 18, вул. Лугова, 90; м.Кропивницький: вул. Кропивницького, 2-а, вул. Героїв України, 31, вул. В. Пермська, 72) та мав намір отримати оплачений товар, але АЗС ANP, АЗС Авіас Плюс не здійснювали заправку автомобілів у зв`язку з відсутністю бензину.

У січні 2025 року позивач звертався засобами телефонного зв`язку до відповідача із метою з`ясування обставин подальшого отримання пального. На що відповідачем було повідомлено про те, що ситуація вирішується. Після січня 2025 року відповідач на зв`язок не виходить.

З метою досудового врегулювання спору, 10.09.2025, Олександрійською районною державною адміністрацією була направлена претензія №1 (вих.№01-45/132/1) від 10.09.2025 (поштове відправлення №714) з вимогою надати оплачений товар у термін 10 календарних днів з дня отримання претензії №1 або ж повернути протягом 10 календарних днів з моменту отримання претензії №1 кошти в розмірі 20585,00 грн на розрахунковий рахунок позивача.

Вказана претензія отримана відповідачем 22 вересня 2025 року, що підтверджується повідомленням №28 008 0011 7295 про вручення поштового відправлення. Претензія залишена відповідачем без відповіді, оплачений товар районній державній адмінстрації не передано, грошові кошти не повернуто.

13.10.2025 Олександрійською районною державною адміністрацією була направлена претензія №2 (вих.№01-45/151/1) від 08.10.2025 (поштове відправлення №193) з повторною вимогою надати оплачений товар у термін 10 календарних днів з дня отримання претензії №2 або ж повернути протягом 10 календарних днів з моменту отримання претензії №2 кошти в розмірі 20585,00 грн на розрахунковий рахунок позивача. Вказана претензія отримана відповідачем 20 жовтня 2025 року, що підтверджується повідомленням №R2 800 8000 0254 про вручення поштового відправлення.

Претензія повторно залишена відповідачем без відповіді, оплачений товар районній державній адмінстрації не передано, грошові кошти не повернуто.

Загальна кількість не переданого відповідачем товару відповідно до договорів поставки №267 від 06.03.2024, №587 від 08.07.2024 та №842 від 15.11.2024 становить 385 літрів пального на загальну суму 20585,00 грн (23 скретч-картки номіналом 15 літрів та 2 скретч-картки номіналом 20 літрів).

Неналежне виконання відповідачем зобов`язання щодо поставки товару за попередньо оплаченими талонами/скретч-картами у визначені договорами спосіб та строк і, як наслідок, неповернення суми передплати, стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд визнав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (тут і надалі в редакції до 28.08.2025, чинній на момент спірних правовідносин), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватись від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

За своєю правовою природою укладений сторонами договір є договором поставки, до яких застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі, а також інші юридичні факти.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно із ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Згідно умовами укладеного сторонами Договору, скретч-картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скетч-картках вважаються виконаними, при цьому постачальник не може передати покупцю товар іншої марки чи в кількості менший, ніж зазначено в скетч-картках.

Постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 20.12.1997 затверджені Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, згідно з якими торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу автозаправних станцій, автогазозаправних станцій та автогазозаправних пунктів (надалі - АЗС) (абзац 2 п.3 Правил).

Згідно з п. 9 Правил, розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку.

Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару.

Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року №281/171/578/155 затверджена Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі - Інструкція).

Згідно з п.3 Інструкції, талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому. Порядок відпуску нафтопродуктів за талонами визначений у пп.10.3.3 Інструкції, а саме: форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона.

Відтак, талон є документом, який засвідчує право його власника отримати пальне на АЗС.

Суд установив, що позивач свої зобов`язання за Договором виконав у спосіб, що встановлені договорами. Вартість обумовленого Договором товару позивачем сплачено в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.10.2013 №3-30гс13 по справі №5011-42/13539-2012.

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений (невідпущений) товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов`язання.

Тобто, виходячи з аналізу положень статті 693 ЦК України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі формі позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 по справі № 918/631/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що відповідач не дотримався встановлених Договорами умов щодо передачі товару позивачеві в обумовленій кількості. Відтак, у нього виник обов`язок повернути суму грошових коштів, сплачених позивачем в якості попередньої оплати за товар, який не переданий відповідачем.

Відповідач попередню оплату в сумі 20585,00 грн за укладеними з позивачем Договорами не повернув.

Після отримання від позивача претензій на виконання своїх зобов`язань відповідачем жодних дій не здійснено. Після пред`явлення позову у цій справі останній також не висловлював наміру вчинити дії по виконанню своїх зобов`язань.

З огляду на викладене, пред`явлена позивачем вимога про стягнення з відповідача вартості непоставленого товару за Договором у сумі 20585,00 грн є обґрунтованою та підтвердженою належними доказами.

Станом на час прийняття рішення судом у справі доказів на підтвердження виконання відповідачем зобов`язання за договорами в частині передачі позивачу оплаченої продукції або повернення коштів, сплачених за неї, до суду надано не було надано, а отже вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 20585,00 грн підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).

Частинами 1, 2 ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивачем доведено обґрунтованість та правомірність заявлених позовних вимог.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом відповідно до ст. 74 ГПК України, визнані судом обґрунтованими позовні вимоги не спростував, доказів, які могли б свідчити про виконання ним зобов`язання щодо видачі товару за попередньо оплаченими позивачем талонами/скретч-картами, або звільнення його від такого обов`язку, суду не надав.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Враховуючи, що позов подано через підсистему Електронний суд та приписи ст. 4 Закону України Про судовий збір, з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 2422,40 грн судового збору.

Також, суд констатує наявність підстав для повернення з Державного бюджету суми зайво сплаченого судового збору.

З наявних матеріалів справи слідує, що Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн (платіжна інструкція №92 від 23.12.2025).

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до п.п. 1-2 п. 2 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2025 встановлений на рівні 3028,00 грн.

Одночасно, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Приймаючи до уваги викладене, а також враховуючи, що заявлено вимоги майнового характеру, у розумінні Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання означеного позову із застосуванням коефіцієнту 0,8 становить 2422,40 грн (3028,00 грн. х 0,8).

Таким чином суд виходить з того, що позивач сплатив суму судового збору у більшому розмірі, ніж передбачено. При цьому, сума зайво сплаченого судового збору складає 605,60 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже, сума зайво сплаченого Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області судового збору в розмірі 605,60 грн підлягає поверненню позивачу з державного бюджету - за наявності відповідного клопотання позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 231, 233, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ІНКАМ ФІНАНС (69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 11А, каб. 8, ) на користь Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Шевченка, буд. 132, ) суму попередньої оплати в розмірі 20585 (двадцять тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять) грн 00 коп. та 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26.01.2026.

Суддя Т.А. Азізбекян