СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

26 січня 2026 року м. Харків Справа № 18/257(917/1479/25)

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Тарасова І.В.,

без виклику учасників справи,

розглянувши в приміщенні Східного апеляційного господарського суду заяву ОСОБА_1 (вх.№ 970 від 22.01.2026) про відвід головуючого судді Лакізи В.В. та судді Тарасової І.В. від розгляду справи №18/257(917/1479/25) за апеляційною скаргою ОСОБА_2 (вх.№2696 П/2) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 04.12.2025 (повна ухвала складена 04.12.2025, суддя Киричук О.А.) та апеляційною скаргою ОСОБА_2 (вх.№2806П/2) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 18.12.2025 (повна ухвала складена 18.12.2025, суддя Киричук О.А.) у справі №18/257(917/1479/25)

за заявою Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області, м.Полтава,

до Публічного акціонерного товариства Бурова компанія "Букрос", м.Полтава,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 21.11.2017 введено процедуру санації Публічного акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос".

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 затверджено план санації, розробленого інвестором ПАТ БК "Букрос" ОСОБА_1 у справі № 18/257, припинено повноваження керуючого санацією ПАТ "Бурова компанія "Букрос" арбітражного керуючого Тищенко О.І., призначено керуючим санацією ПАТ "Бурова компанія "Букрос" керівника ПАТ Бурова компанія "Букрос" Спєвакова Д.Л.

До Господарського суду Полтавської області в межах справи № 18/257 про визнання Публічного акціонерного товариства Бурова компанія "Букрос" банкрутом надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Бурова компанія "Букрос" до ОСОБА_1 , в якій позивач просив:

1. Визнати недостовірною та такою, що порочить ділову репутацію ПАТ БК "Букрос" інформацію, поширену Відповідачем у скарзі ОСОБА_1 на арбітражного керуючого Тищенко О.І. №89 від 20.05.2025 (вх. №89653-33-25 від 26.05.2025) із додатками, а саме: " Її дії є злочинними...". "Вважаю, що ОСОБА_3 перебуває у злочинній змові з боржником". "...вона свідомо грабує кредиторів, прикриваючись своїми повноваженнями". "Ця особа є не арбітражним керуючим, а звичайною аферисткою та шахрайкою...".

2. Зобов`язати Відповідача спростувати недостовірну інформацію шляхом подання до Господарського суду Полтавської області заяви про спростування протягом 10 днів з моменту набрання рішенням законної сили, з текстом: "СПРОСТУВАННЯ. На виконання рішення [назва суду] від [дата] у справі № 18/257, я, ОСОБА_1 , спростовую як недостовірну інформацію, поширену мною у скарзі ОСОБА_1 на арбітражного керуючого Тищенко О.І. №89 від 20.05.2025 (вх. №89653-33-25 від 26.05.2025) до Міністерства юстиції із додатками та відображену в ухвалах господарського суду Полтавської області від 27.01.2025 та від 13.02.2025 справа №18/257, про те, що арбітражний керуючий Тищенко О.І. у змові з ПАТ БК "Букрос" вчиняє злочини. Зазначені відомості є неправдивими".

3. Стягнути з Відповідача на користь Позивача 100 000,00 грн відшкодування шкоди, завданої діловій репутації.

4. Заборонити Відповідачеві поширювати в майбутньому недостовірну інформацію, зазначену в пункті 1.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 04.12.2025 у справі №18/257(917/1479/25) залишено позов Публічного акціонерного товариства Бурова компанія "Букрос" до ОСОБА_1 про визнання недостовірною та такою, що порочить ділову репутацію ПАТ БК "Букрос" інформацію поширену ОСОБА_1 , без розгляду.

ОСОБА_2 не погодився з ухвалою Господарського суду Полтавської області та 15.12.2025 звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 04.12.2025 у справі № 18/257(917/1479/25) про залишення позовної заяви без розгляду в повному обсязі та направити справу №18/257(917/1479/25) для продовження розгляду до Господарського суду Полтавської області.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.12.2025, для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 (вх.№2696 П/2) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 04.12.2025 у справі №18/257(917/1479/25); призначено справу до розгляду на "28" січня 2026 р. об 11:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 105.

Також, заявником - ОСОБА_2 до Господарського суду Полтавської області подана скарга на дії керуючого санацією Спєвакова Д.Л. (вх.№16275 від 16.12.2025), в якому заявник просив суд: визнати незаконними дії керуючого санацією ПАТ БК "Букрос" Спєвакова Дмитра Леонідовича щодо подання заяви про залишення позову без розгляду у справі № 18/257(917/1479/25); визнати, що ці дії завдали майнових збитків ПАТ БК "Букрос" (у вигляді втрати активу та судорого збору) та вчинені в умовах конфлікту інтересів на користь третьої особи - ОСОБА_1 ; зобов`язати ОСОБА_4 особисто відшкодувати ПАТ БК "Букрос" суму безповоротно втраченого судового збору; відсторонити ОСОБА_4 від виконання повноважень керуючого санацією через неналежне виконання обов`язків, наявність конфлікту інтересів та завдання шкоди боржнику.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 18.12.2025 відмовлено у прийнятті до розгляду скарги ОСОБА_2 на керуючого санацією Спєвакова Д.Л. (вх.№16275 від 16.12.2025).

ОСОБА_2 не погодився з ухвалою Господарського суду Полтавської області та 24.12.2025 через підсистему "Електронний суд" звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 18.12.2025 у справі № 18/257(917/1479/25) про відмову у прийнятті скарги, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та перешкоджає подальшому провадженню у справі; направити матеріали скарги ОСОБА_2 на незаконні дії керуючого санацією Спєвакова Д.Л. до Господарського суду Полтавської області для розгляду справи по суті.

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.12.2025 для розгляду справи №18/257 (917/1479/25) визначено колегію суддів у складі: Лакіза В.В. (головуючий суддя-доповідач), суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 18.12.2025 у справі №18/257 (917/1479/25); призначено справу до розгляду на "28" січня 2026 р. о 12:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 105.

17.01.2026 ОСОБА_1 через підсистему "Електронний суд" (вх.№ 711 від 19.01.2026) подав заяву про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І.В. від розгляду апеляційних скарг ПП "УСБК-1" і фізичної особи ОСОБА_2 у справі № 18/257 в порядку вирішення заявленого відводу згідно з ст. 39 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 з посиланням на п.п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України зазначив про існування інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді (які заявник не може розголошувати), що, на його думку, призводить до висновку, що судді прямо або побічно заінтересовані у результаті розгляду справи (п.п. 3 ч. 1 ст. 35 ГПК України).

Також 19.01.2025 ОСОБА_1 подав заяву (вх.№ 713), в якій просив внести доповнення до заяви від 17.01.2026 про відвід суддів Лакізи В.В., Білоусової Я.О., Тарасової І.В. у справі № 18/257 та у справі № 18/257 (917/1479/25).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.01.2026 визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 в частині відводу колегії суддів у складі: головуючого судді Лакізи В.В., судді Білоусової Я.О., судді Тарасової І.В. від розгляду справи №18/257(917/1479/25); передано справу №18/257(917/1479/25) для вирішення питання про відвід суддів у порядку, встановленому ст. 32, ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.01.2026 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині відводу колегії суддів у складі: головуючого судді Лакізи В.В., судді Білоусової Я.О., судді Тарасової І.В. від розгляду справи №18/257(917/1479/25).

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.01.2026 у зв`язку з відпусткою судді Білоусової Я.О. для розгляду справи №18/257 (917/1479/25) визначено колегію суддів у складі: Лакіза В.В. (головуючий суддя-доповідач), суддя Мартюхіна Н.О., суддя Тарасова І.В.

22.01.2026 через підсистему "Електронний суд" ОСОБА_1 подано заяву про відвід головуючого судді Лакізи В.В. та судді Тарасової І.В. від розгляду апеляційних скарг ОСОБА_2 у справі № 18/257 (917/1479/25) в порядку вирішення заявленого відводу згідно ст. 39 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування поданої заяви вказує про неупередженість та пряму зацікавленість судді Лакізи В.В. у розгляді справи, що, на думку заявника, вбачається за наслідками:

- безпідставного відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 04.12.2025 у справі №18/257 (917/1479/25), яку подано в інший спосіб, ніж до суду апеляційної інстанції; апеляційна скарга подана з пропуском строку, визначеного ст. 256 ГПК України, за відсутності клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження; апелянт не є стороною у справі №18/257(917/1479/25),

- безпідставного відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 18.12.2025 у справі №18/257 (917/1479/25), оскільки апелянт не є стороною у справі № 18/257 (917/1479/25).

Крім того, доводами заяви про відвід головуючого судді Лакізи В.В. та судді Тарасової І.В. від розгляду справи 18/257 (917/1479/25) визначено те, що за наслідками ухвалення постанови Східного апеляційного господарського суду від 14.01 2026 у справі №18/257 було скасовано імперативну норму затвердження плану санації; поновлено на посаді керуючого санацією Тищенко О.І. (всупереч рішенню комітету кредиторів); до розгляду відповідної апеляційної скарги були допущені фізична і юридична особи, які не являються сторонами у справі і не брали участі у розгляді справи в суді першої інстанції.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 від 22.01.2026 про відвід головуючого судді Лакізи В.В., судді Тарасової І.В. від розгляду справи № 18/257(917/1479/25), колегія суддів визнає її необґрунтованою з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не містить вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 39 ГПК України).

Головна мета відводу - гарантувати безсторонність суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігти будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Крім того, згідно з ч.4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Тобто обставини щодо відводу головуючого судді Лакізи В.В. та судді Тарасової І.В. від розгляду справи 18/257 (917/1479/25), на які посилається заявник у вказаній заяві про відвід, не є тими підставами, за наявності яких в силу вимог ст. 35 ГПК України можна дійти висновку про упередженість та необ`єктивність суддів, оскільки такі обґрунтовані незгодою із попередніми процесуальними рішеннями суду, а відтак не можуть бути визнані підставами для відводу суддів від розгляду даної справи.

Більш того, слід зазначити, скаржник доводить, що ухвали суду апеляційної інстанції про відкриття апеляційних проваджень за апеляційними скаргами ОСОБА_2 у справі №18/257 (917/1479/25) суперечать алгоритму дій суду апеляційної інстанції в разі надходження апеляційної скарги від особи, яка не брала участі у справі, однак вважає, що суд в оскаржуваному рішенні вирішив питання про її права та інтереси.

З цього приводу судова колегія зазначає, що відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007).

Відповідно до приписів пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з конституційних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статей 17, 254 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та/або обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Тобто скаржник повинен підтвердити безпосередність його правового зв`язку з оскаржуваним судовим рішення, а саме: чітко зазначити в апеляційній скарзі, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та/або обов`язки, та про які саме.

В свою чергу, чинний Господарський процесуальний кодекс України передбачає необхідність дослідження апеляційним господарським судом наявності правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі; чи вирішено місцевим господарським судом питання про права, інтереси та/або обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням, що може бути здійснено тільки після відкриття апеляційного провадження за відповідною апеляційною скаргою.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи № 18/257 (917/1479/25) апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 04.12.2025 у справі №18/257 (917/1479/25) була подана безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду через підсистему "Електронний суд", що підтверджується, зокрема, зазначенням адресата, якому направлено відповідний процесуальний документ; відміткою вхідної кореспонденції суду апеляційної інстанції на першому аркуші матеріалів апеляційної скарги.

З приводу порушення ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Полтавської області від 04.12.2025 у справі №18/257 (917/1479/25), судова колегія звертає увагу на таке.

Відповідно до ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Згідно з ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого судом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції була постановлена 04.12.2025. Відтак, останнім днем звернення з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 04.12.2025 у справі № 18/257 (917/1479/25) є 15.12.2025 (враховуючи, що 14.12.2025 є вихідним днем).

З апеляційною скаргою скаржник звернувся до суду апеляційної інстанції через підсистему "Електронний суд" 15.12.2025, тобто в межах десятиденного строку, встановленого ст. 256 ГПК України. Відтак, скаржником не було пропущено строк на звернення з апеляційною скаргою на ухвалу суду.

За висновками суду апеляційної інстанції вищенаведені обставини спростовують помилкові твердження заявника про те, що судом апеляційної інстанції безпідставно відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 04.12.2025 у справі №18/257 (917/1479/25) та ухвалу Господарського суду Полтавської області від 18.12.2025 у справі №18/257 (917/1479/25).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі №908/2349/14 вказано, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Частиною 4 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами. Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного, а заявник таких доказів не наводить. Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані.

Таким чином, заява про відвід (вх.№ 970 від 22.01.2026) не містить даних про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів та доказів на підтвердження обставин перебування судді в особливих стосунках з особою, яка бере участь у справі.

Враховуючи зазначені вище вимоги процесуального законодавства, суд дійшов висновку про те, що заява ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Лакізи В.В. та судді Тарасової І.В. від розгляду справи № 18/257(917/1479/25) є необґрунтованою.

Відповідно до ч. 8, 11 т. 39 ГПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи, за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Частиною 3 ст. 39 ГПК України визначено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Оскільки заявлений відвід визнано необґрунтованим, а тому, з огляду на ч. 3 ст. 39 ГПК України, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 цього Кодексу.

Відтак, справа підлягає передачі для здійснення визначення складу суду автоматизованою системою відповідно до положень ст.32 ГПК України та розгляду заяви про відвід.

Керуючись ст. ст. 32, 35, 39, 234 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 (вх.№ 970 від 22.01.2026) про відвід головуючого судді Лакізи В.В. та судді Тарасової І.В. від розгляду справи №18/257(917/1479/25).

2. Передати справу №18/257(917/1479/25) для вирішення питання про відвід суддів у порядку, встановленому ст. 32, ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя І.В. Тарасова