ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" січня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/4474/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.,

Секретар судового засідання Задорожний А.О.

за участі представників;

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

під час розгляду у відкритому судовому засіданні справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОДИСТРИБ`ЮШН КАРГО ПАРТС" (вул. Закревського Миколи, буд. 16, м. Київ, 02232; ),

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Висоцького Максима Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ),

про стягнення 30 228,04 грн, -

1. Суть спору.

05.11.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява (вх.№1452/25) ТОВ "АВТОДИСТРИБ`ЮШН КАРГО ПАРТС" до відповідача ФОП Висоцького М.А., в якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 30 228,04 грн, з яких 13 917,12 грн сума основного боргу, 2 200,32 грн сума пені за прострочення строку виконання зобов`язання за Договором, 6 247,43 грн сума 12% річних від простроченої суми за порушення грошового зобов`язання, 7 863,17 грн втрати від інфляції, завдані внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання за Договором.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням ФОП Висоцьким М.А. умов Договору №14258-23/2018 від 29.11.2018, в частині своєчасної та повної оплати вартості товару поставленого за Договором.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.17.2025 було відкрито провадження у справі 916/4474/25 за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін із призначенням розгляду справи по суті на 04.12.2025 о 14:00.

02.12.2025 до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника (вх.№38536/25).

У судове засідання 04.12.2025 сторони не з`явились, явку уповноважених представників не забезпечили.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.12.2025 було оголошено перерву в судовому засіданні до 12.01.2026 р. о 14:00.

06.01.2026 до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника (вх.№265/26).

У судове засідання 12.01.2026 сторони не з`явились, явку уповноважених представників не забезпечили.

У судовому засіданні 12.01.2026 судом було підписано скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення та відкладено складення повного рішення.

3. Аргументи учасників справи.

3.1. Аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОДИСТРИБ`ЮШН КАРГО ПАРТС».

У якості обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 29.11.2018 було укладено договір №14258-23/2018 за яким постачальник зобов`язався поставити покупцю запчастини, експлуатаційні матеріали, автомобільні шини, а також надати шиноремонтні та шиномонтажні послуги.

Позивач вказує, що ним було здійснено відвантаження товару відповідачу, що підтверджується укладеною видатковою накладною від 19.01.2022 за №SI та 21.01.2025 за №SI на загальну суму 13 917,12 грн.

Однак, як зазначає ТОВ «АВТОДИСТРИБ`ЮШН КАРГО ПАРТС», відповідач не виконав зобов`язання зі сплати вартості робіт та товарів на загальну суму 13 917,12 грн.

Відтак, у зв`язку з невиконанням ФОП Висоцьким Максимом Анатолійовичем, як замовником, обов`язку з оплати товару та надання послуг в розмірі 13 917,12 грн, позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат в розмірі 7 863,17 грн та 3 % річних у розмірі 6 247,43 грн, а також пені у розмірі 2 200,32 грн. стягнення яких позивач вимушений здійснювати в судовому порядку.

3.2. Аргументи ФОП Висоцького Максима Анатолійовича.

Висоцький Максим Анатолійович своїм правом передбаченим ст. 165 ГПК України, на подання відзиву по суті справи не скористалася, жодних доказів у якості спростування наведених позивачем обставин відповідачем до матеріалів справи не додано.

Згідно положень ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відтак суд вирішує спір який виник між ТОВ "АВТОДИСТРИБ`ЮШН КАРГО ПАРТС"" та ФОП Висоцького М.А вирішується за наявними в матеріалах справи доказами.

4. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Відповідно до наявного в матеріалах справи Договору №14258-23/2018 від 29.11.2018 ТОВ "АВТОДИСТРИБ`ЮШН КАРГО ПАРТС", як виконавець, зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передати у власність покупця визначені цим Договором запчастини, експлуатаційні матеріали, автомобільні шини, а також надати шиноремонтні та шиномонтажні послуги, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти Товар і Послуги та здійснити їх оплату, а ФОП Висоцького М.А., як замовником, було прийнято, роботи (надані послуги) запчастини, експлуатаційні матеріали, автомобільні шини та надано шиноремонтні та шиномонтажні послуги.

Згідно до п.1.2 Договору, номенклатура, найменування товару, одиниця виміру, походження товару, загальна кількість, ціна за одиницю товару, що передаються за цим Договором, термін та умови передачі, визначаються у рахунках-фактурах (рахунках на оплату), товарних (видаткових) накладних, або інших передбачених чинним законодавством документах та товари, які є невід`ємною частиною Договору та остаточно узгоджується сторонами на кожну окрему партію товару.

Пунктом 1.3 договору визначено, що найменування, вартість та обсяг наданих послуг, визначається в актах виконаних робіт, укладених сторонами, які є невід`ємними частинами даного Договору.

Приписами п.2.1 Договору передбачено, що покупець направляє постачальнику замовлення на поставку товару з посиланнями на номер і дату даного Договору із зазначенням кількості, номенклатури, асортименту та ціни товару.

Як зазначено в 2.4 Договору, погодження сторонами кількості, номенклатури, асортименту та ціни товару відбувається за їх взаємною згодою шляхом переговорів та фіксується у товарних (видаткових) накладних та в рахунках на оплату, що являються невід`ємними складовими даного Договору, без складання специфікації.

Умовами п.2.5 Договору, покупець підписуючи товарну (видаткову накладну), виявляє згоду на прийняття товару відповідно до постановленого товару за кількістю, номенклатурою, асортиментом та ціною, сторони домовилися, що уповноважуючи певну особу на прийняття товару від постачальника, у тому числі перевізника, покупець тим самим уповноважує таку особу підписувати відповідні документи на товар: товарні (видаткові) накладні, товарно-транспортні накладні тощо.

Згідно з вимогами п.4.1 договору, постачальник зобов`язаний забезпечити покупця сертифікатами відповідності, виданими органами Держстандарту України на товари, що підлягають обов`язковій сертифікації.

Відповідно до п.4.3 договору, покупець зобов`язаний прийняти товар та здійснити відповідні розрахунки згідно з розділом три даного даного Договору.

Згідно до п.5.1 договору, за невиконання або неналежне виконання умов даного Договору, винна сторона несе відповідальність у межах даного Договору. Якщо відповідальність непередбачена даним Договором, але визначена законодавством України, то винна сторона несе відповідальність згідно чинного законодавства України.

Пунктом 5.2 договору визначено, що за порушення грошового зобов`язання за цим договором більше 3-х календарних днів, покупець сплачує на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУдо суми прострочення платежу, за весь період такого прострочення.

За пунктом 5.3. договору, сторони домовилися, що у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, передбаченого цим Договором, винна сторона несе відповідальність, встановленої статтею 625 ЦК України, а саме: той хто прострочив виконання грошового зобов`язання має сплатити на користь іншої сторони за Договором суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 12 (дванадцять) відсотків річних від простроченої суми.

Як зазначено в п.5.5 договору, постачальник залишає за собою право в односторонньому порядку приймати рішення про застосування, часткове застосування, не застосування до покупця пені та штрафних санкцій згідно до п.п 5.1-5.4 даного Договору. Пеня та штрафні санкції вважаються застосованими в разі надіслання покупцю повідомлення-претензії від постачальника з розрахунком за конкретний період санкцій та пені відносно прострочення виконання грошового зобов`язання. Покупець зобов`язаний протягом трьох робочих днів від дати отримання повідомлення-претензії. Сплата пені та штрафних санкцій на інші банківські реквізити постачальника, ніж вказані в повідомленні-претензії, буде зарахована в погашення основної суми простроченого грошового зобов`язання за отримані товари та послуги за цим договором, а пеня і штрафні санкції будуть вважатися непогашеними.

Умовами п.8.2 договору, він набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2018 року.

Відповідно до п.8.4 договору, якщо протягом 1-го місяця до закінчення терміну дії даного Договору жодна зі сторін не заявить про намір змінити його умови або припинити його дію, договір вважається продовженим на 1 календарний рік і так рік за роком.

На виконання зобов`язань за Договором позивачем за видатковими накладними від 19.01.2022 №SI та від 21.01.2022 №SI Відповідачу був відвантажений товар на загальну суму 13 917,12 грн на умовах відстрочення платежу.

Як убачається зі змісту даних видаткових накладних, строк оплати Товару встановлений до 09.01.2022 за ВН №SI від 19.01.2022 та до 11.01.2022 за ВН №SI від 21.01.2022.

Разом з названими вище видатковими накладними відповідачу були вручені рахунки на оплату отриманого Товару від 19.01.2022 №S та від 21.01.2022 №S, відповідно.

Відвантажений позивачем Товар був прийнятий Відповідачем без зауважень заперечень, а видаткова накладна прийнята та підписана уповноваженою особою Відповідача.

Проте, відповідач не здійснив оплату отриманого товару у встановлений видаткових накладних строк.

Не здійснення відповідачем у встановлений строк повної оплати товару призвело до виникнення у відповідача боргу перед розивачем у розмірі 13 917,12 грн. та правових підстав у Позивача для застосування штрафних санкцій.

Таким чином позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення заборгованості в розмірі 13 917,12 грн. на яку позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат в розмірі 7 863,17 грн та 3 % річних у розмірі 6 247,43 грн, а також пені у розмірі 2 200,32 грн.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії Договору №03/11/2025-1ПД професійної правничої допомоги, укладеного 03.11.2025 між Спиридоновим Олегом Володимировичем, як Адвокатом, та ТОВ АВТОДИСТРИБ`ЮШН КАРГО ПАРТС, як Клієнт, за яким адвокат бере на себе зобов`язання в порядку та на умовах, визначених цим Договором, надати необхідну правову допомогу клієнту щодо захисту його прав та законних інтересів у господарських судах всіх інстанцій.

Також згідно Додаткової угоди №03/11/2025-1ПД від 04.11.2025 до Договору (а.с.20 на звороті), за яким на виконання умов Договору Бюро надало Клієнту послуги (професійну правничу допомогу), а Клієнт прийняв ці послуги, а саме:

1.1.Адвокат бере на себе зобов`язання в порядку та на умовах, визначених цим Договором, надати необхідну правову допомогу Клієнту щодо захисту його прав та законних інтересів у Господарських судах всіх інстанцій у відповідності до Господарського процесуального кодексу України відносно контрагента фізичної особи-підприємця Висоцького Максима Анатолійовича.

5. Позиція суду щодо встановлених обставин справи.

Положеннями п.1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено статтею 6 Цивільного кодексу України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Положеннями ст. 203 Цивільного кодексу України, передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до частини 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до ч. 1, 3 ст. 510 Цивільного кодексу України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

За приписами ч.1. ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Статтею 903 Цивільного кодексу України, визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець після прийняття товару зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, якщо інший строк оплати не встановлений договором. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Крім того, відповідно до частини першої статті 222 Господарського кодексу України (в редакції чинній станом на момент виникнення правовідносин), учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відтак суд доходить висновку про наявність у відповідача невиконаного обов`язку зі сплати вартості виконаних робіт ТОВ АВТОДИСТРИБ`ЮШН КАРГО ПАРТС, а також оплати вартості придбаних з цією метою позивачем матеріалів у загальному розмірі 13 917,12 грн. У зв`язку з чим, доходить висновку про необхідність стягнення з ФОП Висоцького М.А. на користь ТОВ АВТОДИСТРИБ`ЮШН КАРГО ПАРТС зазначеної суми.

Також суд зауважує про відсутність заперечень зі сторони відповідача щодо існування правовідносин між сторонами, виконання робіт, якості таких робіт, строку такого виконання, а також інших обставин, що могли б ставити під сумнів право позивача на стягнення.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з приписами ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд вказує, що у зв`язку з неналежним та несвоєчасним виконанням обов`язку з оплати, на суму боргу позивачем правомірно здійснюється нарахування інфляційних збитків та трьох процентів річних, у наступний спосіб:

за видатковою накладною №SI003351879 від 19.01.2022 на суму 3 645,16 грн;

- за видатковою накладною №SI від 21.01.2022 на суму 10 271,16 грн;

Суд, перевіривши проведені позивачем розрахунки пені та 12% річних вказує, що вони є обґрунтованими та арифметично правильними у зв`язку з чим, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат в розмірі 2 200,32 грн та 12% річних в розмірі 6 247,43 грн є такими що підлягають задоволенню.

Здійснивши перевірку наданих позивачем розрахунків інфляційних втрат, суд встановив помилковість в розрахунках.

Враховуючи зазначене, за допомогою системи "Ліга-Закон" судом зроблено власні розрахунки інфляційних втрат в межах визначеного позивачем періоду.

Розрахунок інфляційних втрат є наступним:

Сума боргу

Основна сума заборгованості за договором:Сума боргу
з 01/02/2022 до 01/10/202513 917,12 грн.
Всього:13 917,12 грн.
Інфляційні витрати:

Останній період (01/02/2022 - 01/10/2025)Індекс інфляції
лютий 2022101,60
березень 2022104,50
квітень 2022103,10
травень 2022102,70
червень 2022103,10
липень 2022100,70
серпень 2022101,10
вересень 2022101,90
жовтень 2022102,50
листопад 2022100,70
грудень 2022100,70
січень 2023100,80
лютий 2023100,70
березень 2023101,50
квітень 2023100,20
травень 2023100,50
червень 2023100,80
липень 202399,40
серпень 202398,60
вересень 2023100,50
жовтень 2023100,80
листопад 2023100,50
грудень 2023100,70
січень 2024100,40
лютий 2024100,30
березень 2024100,50
квітень 2024100,20
травень 2024100,60
червень 2024102,20
липень 2024100,00
серпень 2024100,60
вересень 2024101,50
жовтень 2024101,80
листопад 2024101,90
грудень 2024101,40
січень 2025101,20
лютий 2025100,80
березень 2025101,50
квітень 2025100,70
травень 2025101,30
червень 2025100,80
липень 202599,80
серпень 202599,80
вересень 2025100,30

Отже, загальна сума інфляційних втрат за заявлений період складає 7 851,47 грн.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Оцінюючи надані позивачем докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю АВТОДИСТРИБ`ЮШН КАРГО ПАРТС щодо стягнення з ФОП Висоцького М.А, заборгованості в розмірі 13 917,12 грн, інфляційних втрат в розмірі 7 851,47 грн та 12% річних в розмірі 6 247,34 грн, а також пені в розмірі 2 200,32 є обґрунтованими, такими що відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим підлягають задоволенню частково, з урахуванням здійсненого судом розрахунку інфляційних витрат.

На підставі ст. 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2421,46 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Висоцького Максима Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОДИСТРИБ`ЮШН КАРГО ПАРТС" (вул. Закревського Миколи, буд. 16, м. Київ, 02232; ) основний борг в розмірі 13 917/тринадцять тисяч дев`ятсот сімнадцять/грн 12 коп., пеню в розмірі 2 200/дві тисячі двісті/грн 32 коп., інфляційні втрати в розмірі 7 851/сім тисяч вісімсот п`ятдесят одна/грн 47 коп., 12% річних у розмірі 6 247/шість тисяч двісті сорок сім/грн 43 коп. а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2421/дві тисячі чотириста двадцять одна/грн 46 коп.

3.В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повне рішення складено 19 січня 2026 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська