ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.01.2026м. ДніпроСправа № 904/3961/25

За заявою ОСОБА_1 з грошовими вимогами в загальній сумі 1 400 000,00 грн до боржника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Товстоп`ятка В.В.

Представники:

від кредитора ОСОБА_1 : не з`явився

від боржника: не з`явився

арбітражний керуючий: не з`явився

від кредитора АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», в особі філії - Дніпропетровського обласного управління акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ»: Борзенко Л.М.

від кредитора АТ «КРЕДОБАНК»: Павленко Сергій Валерійович

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на підставі статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою суду від 25.07.2025 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Призначено підготовче засідання суду на 13.08.2025 о 11:10 год.

Підготовче засідання, призначене на 13.08.2025 об 11:10 год., не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Соловйової А.Є. з 11.08.2025 по 13.08.2025 у щорічній відпустці.

Ухвалою суду від 14.08.2025 призначено підготовче засідання суду на 20.08.2025 о 12:00 год.

Ухвалою суду від 20.08.2025 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ). Введено процедуру реструктуризації боргів ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ). Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на 120 днів, до 18.12.2025. Призначено керуючим реструктуризацією боргів ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) арбітражного керуючого Медведеву Ксенію Олегівну (свідоцтво №1982 від 15.11.2024, адреса 49069, м. Дніпро, вул. Сергія Подолинського, буд. 31Ж, оф. 317/1). Призначено попереднє засідання суду на 21.10.2025 о 10:00 год.

На виконання ухвали суду від 20.08.2025 господарський суд 21.08.2025 опублікував оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за № 76942 від 21.08.2025 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

17.11.2025 від ОСОБА_1 надійшла заява б/н від 17.09.2025 з грошовими вимогами до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в сумі 1 400 000,00 грн - основна заборгованість.

Ухвалою суду від 20.11.2025 заяву ОСОБА_1 б/н від 17.09.2025 з грошовими вимогами до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в сумі 1 400 000,00 грн - основна заборгованість залишено без руху. Зобов`язано заявника протягом п`яти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки заяви, а саме:

- надати докази направлення копії заяви з грошовими вимогами разом з додатками на адресу боржника та керуючого реструктуризацією боргів;

- надати докази сплати судового збору за подання заяви з грошовими вимогами до боржника у розмірі 6 056,00 грн.

26.11.2025 від ОСОБА_1 надійшла заява б/н від 26.11.2025 про усунення недоліків, до якої додано докази направлення копії заяви з грошовими вимогами разом з додатками на адресу боржника та керуючого реструктуризацією боргів та квитанцію про сплату судового збору №0194-9910-6083-9480 від 25.11.2025 в сумі 6 056,00 грн.

Ухвалою суду від 02.12.2025 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 б/н від 17.09.2025 з грошовими вимогами до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в сумі 1 400 000,00 грн - основна заборгованість. Призначено розгляд заяви в судовому засіданні на 24.12.2025 о 11:40 год.

19.12.2025 від кредитора АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», в особі філії - Дніпропетровського обласного управління акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» надійшло заперечення на заяву з грошовими вимогами ОСОБА_1 .

24.12.2025 від кредитора ОСОБА_1 надійшла заява б/н від 24.12.2025 про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю представника кредитора у іншому засіданні.

24.12.2025 від кредитора АТ "КРЕДОБАНК" надійшло клопотання б/н від 24.12.2025 про відкладення розгляду справи з метою надання часу для ознайомлення з заявою ОСОБА_1 про визнання грошових вимог.

Суд долучив подані документи до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 24.12.2025 усне клопотання кредитора АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», в особі філії - Дніпропетровського обласного управління акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» про витребування доказів - задоволено. Витребувано у ОСОБА_1 для огляду в судовому засіданні оригінал Договору позики б/н від 11.12.2023 укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Відкладено розгляд заяви ОСОБА_1 б/н від 17.09.2025 з грошовими вимогами до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в сумі 1 400 000,00 грн - основна заборгованість в судовому засіданні на 13.01.2026 о 12:10 год.

13.01.2026 від кредитора АТ "КРЕДОБАНК" надійшло заперечення на заяву про грошові вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .

Суд долучив подані документи до матеріалів справи.

У судовому засіданні, призначеному на 18.11.2025, в режимі відеоконференції приймали участь представники кредиторів АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» в особі філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» та АТ «КРЕДОБАНК».

Присутні у судовому засіданні представники кредиторів заперечили проти визнання грошових вимог.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши присутніх кредиторів, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

11.12.2023 року між ОСОБА_1 (далі- Кредитор, Позикодавець) та ОСОБА_2 (далі - Боржник, Позичальник) укладено Договір позики (далі - Договір).

За умовами Договору, а саме п.1.1. Позикодавець передає Позичальнику грошові кошти у розмірі в сумі 1 400 000,00 грн, а Позичальник зобов`язується повернути позику в обумовлений цим Договором строк.

Відповідно до п. 2.1 Договору Позика надається на 18 місяців з моменту отримання Позичальником грошової суми, яка зазначена у п. 1.1 Договору. Даний термін може бути продовжений за угодою Сторін, яка оформляється додатковою угодою до Договору.

Позика передається Позикодавцем Позичальнику безпосередньо перед підписанням Сторонами цього Договору готівкою для власних потреб Позичальника. Факт отримання позики Позичальником підтверджується власноручним підписом на даному договорі Позики (п. 3.1 Договору).

Згідно п. 3.2 Позика за цим Договором надається під відсотки у розмірі 6% річних.

Відповідно до п. 3.4 Договору, Позичальник зобов`язаний повернути Позикодавцю позику в повному обсязі до у строки, передбачені п. 2.1 Договору. Відсотки сплачуються раз в 6 місяців.

Пунктом 4.2. Договору визначено, що у разі прострочення повернення позики Позикодавець має право нараховувати пеню в розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожен день прострочення.

На теперішній час боржником так і не виконано свої зобов`язання за Договором позики від 11.12.2023 року та не повернуто суму позики у розмірі 1 400 000,00 грн.

Згідно з статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України).

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

За своєю суттю договір чи розписка про отримання в борг грошових коштів є документами, якими підтверджується як укладення договору, його умови, а також засвідчують отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Так, судом встановлено, що відповідно до п. 3.1. Договору позика передається Позикодавцем Позичальнику безпосередньо перед підписанням Сторонами цього Договору готівкою для власних потреб Позичальника. Факт отримання позики Позичальником підтверджується власноручним підписом на даному договорі Позики.

Проте у відповідності до положень ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до Постанови судової палати з розгляду справ про банкрутство КГС у складі ВС від 01.03.2023 у справі № 902/221/22 «У справах про неплатоспроможність існує певна відмінність у розгляді та визнанні господарським судом грошових вимог кредиторів до боржника, що виникли на підставі боргової розписки, від вирішення спору у позовному провадженні про стягнення заборгованості за борговою розпискою. Зазначена відмінність, серед іншого, полягає у тому, що визнання господарським судом вимог певного кредитора породжує відповідні правові наслідки, що впливають на права інших кредиторів цього боржника у процедурі неплатоспроможності. При цьому, у вказаній категорії справ існує ризик обопільної недобросовісної поведінки певного кредитора та боржника щодо створення фіктивної (неіснуючої, штучної) заборгованості останнього за борговою розпискою задля збільшення кількості голосів цього кредитора на зборах кредиторів та можливості впливу на саму процедуру неплатоспроможності фізичної особи, зокрема й у питанні формування та реалізації ліквідаційної маси боржника, що, у кінцевому результаті, впливатиме на обсяг задоволених вимог. Беручи до уваги зазначені мотиви, судова палата дійшла висновку, що задля унеможливлення загрози визнання господарським судом фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, на кредитора-фізичну особу, як заявника грошових вимог на підставі боргової розписки, покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування у разі виникнення вмотивованих сумнівів сторін у справі про неплатоспроможність фізичної особи щодо обґрунтованості вимог такого кредитора. У разі вмотивованих сумнівів інших кредиторів щодо реальності (дійсності) такої заборгованості, обґрунтування грошових вимог до боржника самим лише договором позики та/або борговою розпискою у справі про неплатоспроможність фізичної особи може бути недостатнім.

Необхідним, у такому випадку, може бути також документальне підтвердження джерел походження коштів, наданих фізичною особою-кредитором у позику фізичній особі-боржнику, подання інших додаткових доказів наявності між кредитором (позикодавцем) та боржником (позичальником) зобов`язальних правовідносин за відповідним договором позики. У разі ж ненадання зазначеним кредитором сукупності необхідних доказів на обґрунтування своїх вимог, зокрема щодо підтвердження реальності грошового зобов`язання, господарський суд відмовляє у визнанні таких вимог у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Не досліджуючи дійсність відповідного правочину, що виходить за межі предмета розгляду заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника, господарський суд у справі про неплатоспроможність фізичної особи, вирішуючи питання про належне документальне підтвердження кредиторських вимог за борговою розпискою, може надати правову оцінку реальності (дійсності) таких зобов`язань на підставі інших доказів, що підтверджують/спростовують фінансову спроможність цього кредитора щодо надання відповідної позики».

Як вбачається з договору позики, останній не підтверджує передачу від Позикодавця до Позичальника саме грошових коштів на суму 1 400 000 грн, а зазначення інформації у п. 3.1. Договору позики, не може бути тим належним та допустимим доказом саме передачі грошових коштів на суму 1 400 000,00 грн від Позичальника до Позикодавця.

Розглядаючи кредиторські вимоги суд в силу норм статей 45 - 47 КУзПБ має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (постанова від 21.10.2021 у справі № 913/479/18).

Виходячи з вимог КУзПБ обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений саме на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (правова позиція Верховного Суду у постановах від 07.06.2018 у справі № 904/4592/15, від 21.05.2018 у справі №904/10198/15).

При цьому заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги, адже законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог. У випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів. Водночас, покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора кореспондує його праву на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог (висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27.08.2020 у справі №911/2498/18).

Відтак, саме на кредитора покладений обов`язок доказування наявності кредиторських вимог у справі про банкрутство, який передбачає подання сукупності документів, які дозволять суду переконатися в обґрунтованості грошових вимог кредитора. Неподання такої сукупності документів може мати наслідком відмову суду у визнанні спірних вимог кредитора (постанови Верховного Суду від 01.12.2022 у справі № 918/1154/21, від 27.02.2024 у справі №902/1406/15).

У даному випадку, судом встановлено, що в матеріалах поданої заяви відсутні докази того, що 11.12.2023 ОСОБА_2 отримала кошти від ОСОБА_1 єдиною сумою у розмірі 1 400 000 грн, також відсутні докази того на які потреби були направлені зазначені грошові кошти, оскільки на момент отримання позики у ОСОБА_2 були наявні не виконані грошові зобов`язання перед Акціонерним товариством «Кредобанк» на суму 597 272,72 грн, Товариством з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ СПЛІТ" на суму 65 713,79 грн, Акціонерним товариством "Державний Ощадний Банк України" в особі філії - Дніпропетровського обласного управління акціонерного товариства "Державний Ощадний Банк України" на суму 606 938,80 грн.

Під час розгляду заявлених грошових вимог, суд користується правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом. Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (аналогічна позиція наведена у постановах Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18).

Враховуючи викладене, з огляду на недоведеність кредитором ОСОБА_1 заявлених кредиторських вимог, грошові вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в сумі 1 400 000,00 грн - заборгованість за Договором позики від 11.12.2023 підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 2, 73-74, 76-79, 86, 91, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 45, 116 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

Грошові вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в сумі 1 400 000,00 грн - заборгованість за Договором позики від 11.12.2023 - відхилити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття - 13.01.2026 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст. 254-258 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена 19.01.2026.

Суддя А.Є. Соловйова