ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16 січня 2026 року м.Черкаси справа №925/542/25

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянув справу за позовом заступника керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави у особі Черкаської міської ради, м.Черкаси, вул.Б.Вишневецького,36

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Класікбудінвест", м.Черкаси, вул.Євгена Кухарця, 8

про стягнення 805906,45 грн безпідставно збережених грошових коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста,

за участю повноважних представників сторін:

прокурор: Мохонько А.В. прокурор відділу, за посадою;

від позивача: Прокопчук А.П. за довіреністю;

від відповідача: Василега А.П. адвокат, за ордером.

Заступник керівника Черкаської окружної прокуратури звернувся в Господарський суд Черкаської області із позовом в інтересах держави в особі Черкаської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Класікбудінвест" з вимогами про стягнення 805906,45 грн, зокрема: 477902,00 грн безпідставно збережених коштів пайової участі, 276351,75 грн інфляційних втрат та 51652,70 грн 3% річних, а також про відшкодування судових витрат.

Ухвалами суду: від 19.05.2025 відмовлено у задоволенні заяви Черкаської окружної прокуратури від 15.05.2025 (вх.суду №7664/25 від 15.05.2025) про забезпечення позову; від 19.05.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та проведення судового засідання призначено на 19.06.2025; від 19.06.2025 клопотання відповідача про відкладення судового засідання задоволено та проведення судового засідання відкладено на 07.07.2025; від 07.07.2025 задоволено клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 27.08.2025; від 27.08.2025 залишено без задоволення клопотання відповідача про оголошення перерви, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 25.09.2025; від 25.09.2025 задоволено клопотання відповідача та відкладено судове засідання на 05.11.2025; від 05.11.2025 розгляд справи відкладено на 25.11.2025; від 25.11.2025 відкладено проведення судового засідання на 09.12.2025; від 09.12.2025 відкладено проведення судового засідання на 13.01.2026; від 13.01.2026 оголошено перерву в проведенні судового засідання на 16.01.2026.

14.01.2026 за вх.суду №612/26 від Черкаської окружної прокуратури надійшла заява від 13.01.2026, в якій просить суд прийняти заяву до розгляду та з метою забезпечення подання та розгляду заяви про зменшення розміру позовних вимог винести ухвалу про повернення до стадії підготовчого провадження. Заява мотивована тим, що обрахунок розміру пайової участі Товариства з обмеженою відповідальністю "Класікбудінвест", як замовника будівництва блокованих будинків за адресою: 18035, Черкаська обл., Черкаський район, Черкаська територіальна громада, м.Черкаси, вулиця Дахнівська Січ, 1а, здійснено на підставі пп.1 абз.2 п.2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення", Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 №132-IX (далі Закон №132-IX) у розмірі 2 відсотків вартості будівництва об`єкта. У той же час, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 17.09.2025 у справі №918/1207/24, розглядаючи аналогічну справу, дійшов до однозначного висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин рішення міської ради, яким визначався менший розмір пайової участі та яке було чинним станом на момент набрання чинності Законом №132-IX тобто станом на 01.01.2020. На момент набрання чинності Законом №132-ІХ діяло рішення Черкаської міської ради від 12.06.2018 №2-3429 "Про пайову участь у розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури міста", яким для житлових об`єктів пайова участь визначалася у розмірі 1 відсоток загальної вартості будівництва. З огляду на те, що право позивача виконавчого комітету Черкаської міської ради на отримання коштів пайового внеску за здійснення будівництва багатоповерхового будинку на території міста Черкаси, на даний час, залишається порушеним, виникає необхідність у здійсненні перерахунку відповідного розміру обов`язкової до сплати Відповідачем, як замовником будівництва, пайової участі та подальшого зменшення позовних вимог в межах даної справи № 925/542/25.

В судовому засіданні:

прокурор підтримав заяву та просив суд її задовольнити;

представник позивача не заперечив проти задоволення заяви прокурора;

представник відповідача зазначив, що у вирішенні заяви покладається на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників справи, суд вважає за необхідне повернутися у розгляді справи до стадії підготовчого провадження для вирішення питання зменшення розміру позовних вимог.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За приписами ч.1 ст.46 Господарського процесуального кодексу України, сторони користуються рівними процесуальними правами.

Частиною 3 ст.46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до закінчення підготовчого засідання змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Співставляючи стадії процесу доказування та стадії судового процесу, суд враховує, що згідно із ст.177 Господарського процесуального кодексу України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

За змістом ст.ст.181, 182 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи. У підготовчому засіданні суд, у тому числі, з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання; призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

У гл.3 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України закріплені положення, які встановлюють порядок реалізації принципу "диспозитивності господарського судочинства" у підготовчому засіданні. Він полягає в тому, що кожен учасник справи може довести певні обставини справи, подавши відповідні докази, надавши пояснення чи заперечення саме під час підготовчого провадження. Це зумовить чітко визначене загальне спрямування судового розгляду, окреслить коло питань, що підлягають розв`язанню на стадії судового розгляду та дозволить процесуально зекономити час розгляду справи. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12.08.2021 у справі №910/17567/19, від 09.11.2021 у справі №913/20/21.

Відповідно до ст.194 Господарського процесуального кодексу України завданнями розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Тобто, вирішення спору на підставі матеріалів, які зібрані поза межами підготовчого провадження, не відповідає завданням, які визначені процесуальним законом для кожної стадії господарського процесу.

Стадія підготовчого провадження з огляду на її мету є не формальною, а реальною запорукою здійснення ефективного правосуддя на стадії розгляду справи по суті, тож належне та добросовісне ставлення до стадії підготовчого провадження як з боку суду, так і з боку всіх учасників справи, є таким, що у повній мірі відповідає засадам справедливого правосуддя та завданням господарського судочинства. На важливість дотримання строку на подання доказів звертав свою увагу Верховний Суд й раніше у постановах від 06.02.2019 у справі №916/3130/17, від 03.04.2019 №913/317/18, від 03.10.2019 у справі №902/271/18.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Господарським процесуальним законодавством не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття.

Втім, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.01.2022 у справі №234/11607/20 зроблено висновок, що: "при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду, як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод".

Так, у постанові від 26.07.2023 по справі №911/1638/22 (п.п.5.31., 5.32.) Верховний суд вказав, що суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть повернутися до стадії вчинення тих чи інших процесуальних дій, які за загальним правилом можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження, й після закриття підготовчого провадження. Разом з тим, такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до дій, що проводяться на стадії підготовчого провадження, з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16.12.2021 у справі №910/7103/21.

Також, подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 16.12.2021 у справі №910/7103/21, від 02.10.2019 у справі №916/2421/18, від 03.10.2019 у справі №902/271/18, від 16.12.2021 у справі №910/7103/21, від 07.03.2023 у справі №904/1252/22, від 30.08.2023 у справі №910/10477/22 та в ухвалі Верховного Суду від 22.06.2021 у справі №923/525/20.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з позицією ЄСПЛ основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і держава не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

Відповідно до ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На стадії розгляду даної справи по суті виникли обставини, які свідчать про необхідність реалізації прав позивача щодо ефективного способу захисту та необхідності подати заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Суд дійшов висновку про необхідність повернення до стадії розгляду справи у підготовчому провадженні для вчинення відповідних процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження, а саме, прийняття до розгляду із залученням до матеріалів справи заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог.

Відтак, з метою дотримання принципу рівності сторін та процесуальних прав усіх учасників справи, забезпечення об`єктивного, повного та всебічного розгляду справи, з`ясування обставин справи, а також з метою запобігання скасування рішення по даній справі з підстав неможливості скористатися правами, які надані сторонам на стадії підготовчого провадження, суд доходить до висновку про існування законних підстав для повернення на стадію підготовчого провадження за клопотанням сторони.

Керуючись ст.ст.177, 182, 185, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Черкаської окружної прокуратури від 13.01.2026 (вх.№612/25 від 14.01.2026) про повернення до стадії підготовчого провадження задовольнити.

2. Здійснити повернення зі стадії розгляду справи по суті до стадії підготовчого провадження.

3. Призначити проведення підготовчого засідання на 15:00 год. 29 січня 2026 року. Засідання суду провести в приміщенні господарського суду Черкаської області, м.Черкаси, бульв.Шевченка,307, каб.316. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/.

4. До дня засідання подати суду:

Прокурору: обґрунтовану заяву про зменшення розміру позовних вимог, з доказами направлення сторонам.

Позивачу: пропозиції по врегулюванню спору, пропозиції по судовому розгляду справи.

Відповідачу: пропозиції по врегулюванню спору, пропозиції по судовому розгляду справи.

5. Звернути увагу учасників справи, що:

ч.7 ст.42 Господарського процесуального кодексу України установлено їх обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет в системі "Електронний суд" (https://id.court.gov.ua/);

реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі. Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі ВИКЛЮЧНО за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом (абз.1 ч.6, абз.1, 2 ч.8 ст.6 Господарського процесуального кодексу України);

якщо Господарським процесуальним кодексом України передбачено обов`язок учасника справи надсилати копії документів іншим учасникам справи, такі документи можуть направлятися вказаним особам з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в електронній формі, крім випадків, коли інший учасник не має офіційної електронної адреси (ч.7 ст.42 Господарського процесуального кодексу України);

відповідно до ст.42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, за наявності у них електронного кабінету мають можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

6. Роз`яснити сторонам, що в силу положень п.2 ч.2 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка в засідання суду учасника справи без повідомлення про причини неявки не є підставою для відкладення підготовчого засідання.

7. Участь представників сторін у засіданні визнати обов`язковою.

Копію ухвали надіслати учасникам справи в порядку ч.11 ст.242 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М.Скиба