ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2026 року м.Дніпро Справа № 904/4008/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О.(доповідач),

суддів: Іванова О.Г., Кощеєва І.М.

при секретарі судового засідання Скородумова Л.В.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Чернеш Дмитро Сергійович (в залі Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ) - представник ФОП Бакуна Вадима Олексійовича - довіреність № 782 від 22.12.2025р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бакуна Вадима Олексійовича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2025(суддя Юзіков С.Г. від 09.04.2025р.)

у справі №904/4008/22

за позовом Акціонерного товариства "Криворізька Теплоцентраль"

до Фізичної особи-підприємця Бакуна Вадима Олексійовича

про стягнення боргу

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

В провадження Господарського суду Дніпропетрвської області перебуває справа за позовом Акціонерного товариства "Криворізька Теплоцентраль" до Фізичної особи-підприємця Бакуна Вадима Олексійовича про стягнення боргу за безпідставно набуту теплову енергію за період з 03.10.2013 по 14.04.2021 у розмірі 63 320,32грн., 3% річних 9 819,16грн., індексу інфляції - 62 467,30грн.

25.03.2025 у судовому засіданні представник Відповідача Комар Е.Л. оголосив усну заяву про відвід судді Юзікову С.Г. у справі № 904/4008/22 без наведення підстав та його обґрунтування та повідомив про необхідність надання йому часу для викладення заяви письмово. У зв`язку з цим, з метою надання можливості Відповідачеві (його представникам) підготувати письмову заяву про відвід судді, суд оголосив перерву в підготовчому провадженні.

08.04.2025 на електронну пошту суду від представників Відповідача Комара Е.Л., Скриги М.В., Чернеша Д.С. надійшла заява про відвід судді Юзікова С.Г.

Вказаний відвід мотивований тим, що 28 червня 2023 року до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області було подано заперечення на дії суду стосовно відсутності відеофайла відеофіксації судового засідання по справі 904/4008/22 на сайті судова влада за 18.01.2023 року. На офіційному сайті "Судова влада України" відсутня онлайн трансляція судового засідання по справі №904/4008/22 не лише за 18.01.2023 року, але й за усі інші дати проведення судових засідань в режимі відеоконференцій. Це говорить про порушення суддею Юзіковим С.Г. гласності судових процесів протягом усього слухання справи. Також суддя Юзіков С.Г. порушує процесуальні строки при розгляді заяв та клопотань, оскільки заперечення на дії судді подано 28 червня 2023 року, а розглянуто лише 25 березня 2025 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2025 р. заяву представників Фізичної особи-підприємця Бакуна Вадима Олексійовича Комара Е.Л., Скриги М.В., Чернеша Д.С. про відвід судді Юзікова С.Г. у справі № 904/4008/22 залишено без розгляду.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд виходив з того, що 25.03.2025 у судовому засіданні представник Відповідача Комар Е.Л. оголосив усну заяву про відвід судді Юзікову С.Г. у справі № 904/4008/22 без наведення підстав та його обґрунтування та повідомив про необхідність надання йому часу для викладення заяви письмово. У зв`язку з цим суд оголосив перерву в підготовчому провадженні.

08.04.2025 на електронну пошту суду від представників Відповідача Комара Е.Л., Скриги М.В., Чернеша Д.С. надійшла заява про відвід судді Юзікова С.Г., вмотивована тим, що 28 червня 2023 року до канцелярії суду було подано заперечення на дії суду стосовно відсутності відеофайла відеофіксації судового засідання по справі 904/4008/22 на сайті судова влада за 18.01.2023 року та за усі інші дати проведення судових засідань в режимі відеоконференцій, що свідчить про порушення суддею Юзіковим С.Г. гласності судових процесів протягом усього слухання справи. Також суддя Юзіков С.Г. порушує процесуальні строки при розгляді заяв та клопотань, оскільки заперечення на дії судді подано 28 червня 2023 року, а розглянуто лише 25 березня 2025 року.

Оскільки заява про відвід судді Юзікова С.Г. у справі № 904/4008/22 надійшла у письмовому вигляді 08.04.2025, тобто менше ніж за три робочі дні до наступного судового засідання, призначенного на 11.04.2025, місцевий господарський суд виснував про те, що заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу у відповідності до вимог частини 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України

Місцевий господарський суд зазначив, що Заявники вказували, що 28.06.2023 до канцелярії суду подавалися заперечення на дії суду, підписані Відповідачем 07.02.2023, стосовно відсутності відеофайлу відеофіксації судового засідання по справі 904/4008/22 на сайті судова влада за 18.01.2023. Попереднє підготовче засідання перед 25.03.2025 у даній справі відбулося 13.02.2025. Тобто, про обставини, якими Заявник обґрунтовує заяву про відвід судді, йому стало відомо 07.02.2023 (дата підписання Заяви Відповідачем) і до 13.02.2025. Виходячи з частини 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України Заявник мав можливість заявити відвід судді протягом двох днів з дня, коли дізнався про таку підставу, чого не зробив, а усно заявив про відвід судді лише 25.03.2025, з поданням заяви у письмовому вигляді 08.04.2025. При цьому Заявник не обґрунтовує пропуск дводенного строку на заявлення відводу судді.

Враховуючи, що відвід заявлений Відповідачем поза межами строку, встановленого частиною 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України, місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення заяви про відвід судді Юзікова С.Г. у справі № 904/4008/22 без розгляду на підставі статті 118 Господарського процесуального кодексу України.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, через систему "Електронний суд", Фізична особа-підприємць Бакун Вадим Олексійович через представника ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2025 року про залишення заяви без розгляду, по справі №904/4008/22, суддя Станіслав Юзіков, скасувати. Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

Апелянт посилається на те, що право на апеляційне оскарження прямо передбачене пунктом 14 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України.

Апелянт звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини від 13.03.2018 "Mirovni Institut проти Словенії" (№ 32303/13), згідно з яким існує право на "публічне слухання" для забезпечення цілей статті 6 параграфу 1 Конвенції та право на "усне слухання", якщо немає виняткових обставин, які виправдовують відмову від такого слухання. В ході розгляду двох інстанцій, як мінімум одна інстанція повинна забезпечити таке слухання, якщо такі виняткові обставини не виявлені. Апелянт зазначає, що розгляд був несправедливим, оскільки Адміністративний суд, за винятком заяв сторін, не визнав прохання інституту-заявника про проведення слухання і не дав жодних підстав та аргументів для відмови в наданні запиту.

Представник Відповідача стверджує, що принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них. Апелянт посилається на рішення у справі "Руїз-Матеос проти Іспанії" від 23 червня 1993 року, заява № 12952/87. Для даного випадку, на думку Апелянта, наявна ситуація, коли сторону позивача вже позбавили можливості надати свої аргументи.

Апелянт цитує постанову Верховного Суду від 18.04.2018 року по справі №826/19844/16, згідно з якою дослідження доказів повинно відбуватись у чітко регламентованому адміністративним процесуальним законодавством порядку, у протилежному випадку доказ, який не досліджений або досліджений з порушенням норм процесу, судом не враховується при прийнятті судового рішення. На думку Апелянта, суди не вказали джерело своєї обізнаності про певні обставини та не перелічили докази, досліджені судом у встановленому законом порядку.

Представник Відповідача посилається на постанову Верховного Суду від 26 травня 2021 року по справі № 391/35/19, провадження № 61-7814св20, де зазначено, що якщо у справі наявні вимоги немайнового характеру, то розгляд такої справи у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Відсутність такого повідомлення позбавила позивача мати розумну можливість представляти свої інтереси в умовах відкритого та публічного судового розгляду.

Апелянт звертається до постанови Верховного Суду від 05 жовтня 2023 року, справа № 160/6427/23, адміністративне провадження № К/990/30331/23, де Суд зробив висновок про порушення принципу змагальності та принципу рівності, оскільки Третій апеляційний адміністративний суд не розглянув клопотання позивачки про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, що позбавило скаржницю права на справедливий апеляційний перегляд справи.

Представник Відповідача зазначає, що відповідно до частини 7 статті 116 Господарського процесуального кодексу України заяву подано "іншими відповідними засобами зв`язку", тому вона вважається поданою саме 07.04.2025 року, а не 08.04.2025 року, як це помилково зазначено в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції.

Апелянт посилається на постанову Верховного Суду від 27 січня 2022 року, справа №160/11673/20, адміністративне провадження №К/9901/30170/21, де зазначено, що процесуальний строк обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав. На думку представника Відповідача, судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі помилково визначено дату обставин для відводу, тобто 07.02.2023 року, у той час як про обставини відводу учасникам справи стало відомо під час судового засідання, яке відбулося 25.03.2025 року, оскільки допущене судом порушення було триваюче.

Представник Відповідача стверджує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справі Ferrazzini проти Італії (Заява № 44759/98), всі процесуальні рішення після відкриття провадження у справі повинні прийматися виключно в судовому засіданні. В даному випадку оскаржувану ухвалу прийнято утаємничено, без судового засідання, що вже само по собі є порушенням норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Апелянт посилається на частини 4, 8 статті 11 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У разі невідповідності правового акта міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір України.

Представник Відповідача звертається до параграфу № 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ревтюк проти Російської Федерації" (Заява N 31796/10), де чітко зазначено, що процедура, при якій судді не вирішують, а тільки роблять вигляд, що вирішують заяви про відведення їх самих, несумісна з вимогою безсторонності суду. Апелянт зазначає, що цей висновок застосовується у даній справі, в якій оскаржуваною ухвалою суддя Юзіков С.Г. оцінював аргументи відводу щодо себе самого та порушив основоположний принцип правосуддя "НІХТО НЕ МОЖЕ БУТИ СУДДЕЮ У СВОЇЙ ВЛАСНІЙ СПРАВІ" (nemo judex in causa sua).

Апелянт зазначає, що виявивши пропуск строку подання відводу, суд першої інстанції, відповідно до аналогії, викладеної у частині 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, мав би залишити заяву про відвід без руху, надавши сторонам можливість надати пояснення суду, навести свої доводи з цього приводу згідно з пунктом 3 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, у той час як суд першої інстанції передчасно оскаржуваною ухвалою залишив заяву без розгляду, чим порушив статтю 6 Конвенції.

Представник Відповідача звертає увагу, що відповідачем є ФОП Бакун Вадим Олексійович, ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , а Дмитро Чернеш є представником відповідача, що діє на підставі нотаріальної довіреності.

Апелянт посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року (справа 761/24881/16-ц, провадження № 14-57цс18), згідно з якою споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав відповідно до частини 3 статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів". Апелянт зазначає, що при прийнятті Закону України "Про судовий збір" законодавець передбачив можливість застосування Закону України "Про захист прав споживачів" при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

Представник Відповідача посилається на постанову Верховного Суду від 25 березня 2020 року, справа № 640/9124/19, де визначено концепцію якості закону, згідно з якою в разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід, тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь людини.

Апелянт звертається до постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 січня 2022 року, справа № 761/16124/15-ц, провадження № 14-184цс20, згідно з якою фінансова послуга підпадає під визначення послуги згідно із Законом про захист прав споживачів. На думку Апелянта, послугами згідно із Законом про захист прав споживачів є всі види комерційної взаємодії суб`єктів господарювання із споживачами.

Представник Відповідача цитує постанову Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 914/4092/21, де Суд зазначив, що кожна фізична особа має право на підприємницьку діяльність. Фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, а лише набуває до нього нової ознаки підприємця. При цьому правовий статус "фізична особа підприємець" сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи та не обмежує їх.

Апелянт посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 листопада 2023 року, справа № 906/308/20, провадження № 12-58гс23, де зазначено, що відмова у звільненні від сплати судового збору з тих підстав, що така особа є відповідачем, без дослідження судом доказів, якими відповідач обґрунтовує наявність підстав для застосування пункту 1 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", завдає шкоди самій суті права відповідача на доступ до суду. На думку представника Відповідача, те, що відповідач є фізичною особою підприємцем, не позбавляє останнього статусу фізичної особи і тому це не виключає можливість застосування частини 3 статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" та звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Акціонерне товариство "Криворізька Теплоцентраль" не скористалося правом подати відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Згідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 15.04.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Іванов О.Г., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.03.2025р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи №904/4008/22. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Бакуна Вадима Олексійовича (представник Чернеш Дмитро Сергійович) на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2025 у справі №904/4008/22 (суддя Юзіков С.Г.) відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

25.04.2025 матеріали справи № 904/4008/22 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.04.2025р. апеляційну скаргу залишено без руху. Скаржнику наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме подання до апеляційного суду належних доказів доплати судового збору у сумі 2422.40 грн.

На виконання вказаної ухвали від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги та долучення до матеріалів апеляційної скарги витребуваних судом доказів.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.05.2025 Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Бакуна Вадима Олексійовича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2025 у справі №904/4008/22 (суддя Юзіков С.Г.). Розгляд справи призначити у судовому засіданні на 03.06.2025 об 09:15 годин.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.06.2025 в судовому засіданні оголошено перерву до 13.01.2026 на 11:00 год.

13.01.2026 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Позивач просить стягнути з Відповідача борг за безпідставно набуту теплову енергію за період з 03.10.2013 по 14.04.2021 у розмірі 63 320,32 грн., 3% річних 9 819,16 грн., індексу інфляції - 62 467,30 грн.

25.03.2025 у судовому засіданні представник Відповідача Комар Е.Л. оголосив усну заяву про відвід судді Юзікову С.Г. у справі № 904/4008/22 без наведення підстав та його обґрунтування та повідомив про необхідність надання йому часу для викладення заяви письмово. У зв`язку з цим суд оголосив перерву в підготовчому провадженні.

08.04.2025 на електронну пошту суду від представників Відповідача Комара Е.Л., Скриги М.В., Чернеша Д.С. надійшла заява про відвід судді Юзікова С.Г.

Указаний відвід мотивований тим, що 28 червня 2023 року до канцелярії суду було подано заперечення на дії суду стосовно відсутності відеофайла відеофіксації судового засідання по справі 904/4008/22 на сайті судова влада за 18.01.2023 року. На офіційному сайті "Судова влада України" відсутня онлайн трансляція судового засідання по справі №904/4008/22 не лише за 18.01.2023 року, але й за усі інші дати проведення судових засідань в режимі відеоконференцій. Також суддя Юзіков С.Г. порушує процесуальні строки при розгляді заяв та клопотань, оскільки заперечення на дії судді подано 28 червня 2023 року, а розглянуто лише 25 березня 2025 року.

Заява про відвід судді Юзікова С.Г. у справі №904/4008/22 надійшла у письмовому вигляді 08.04.2025, тобто менше ніж за три робочі дні до наступного призначеного у справі судового засідання 11.04.2025.

Попереднє підготовче засідання перед 25.03.2025 у даній справі відбулося 13.02.2025.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в силу наступного:

З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, в порядку частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині неоспорюваних сторонами обставин справи відносно того, що Позивач просить стягнути з Відповідача борг за безпідставно набуту теплову енергію, що 25.03.2025 у судовому засіданні представник Відповідача оголосив усну заяву про відвід судді Юзікову С.Г., що 08.04.2025 на електронну пошту суду від представників Відповідача надійшла заява про відвід судді Юзікова С.Г., що указаний відвід мотивований обставинами, пов`язаними з відсутністю відеофайлів відеофіксації судових засідань та порушенням процесуальних строків при розгляді заяв, що заява про відвід судді надійшла у письмовому вигляді 08.04.2025, що попереднє підготовче засідання перед 25.03.2025 у даній справі відбулося 13.02.2025.

Відповідно до частин 1-3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України:

1. Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

2. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

3. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зауважує, що наслідком розгляду заяви про відвід має бути ухвала суду про задоволення або відмову в задоволені заявленного відводу.

При цьому, відповідно до частини 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Колегія суддів констатує відсутність в тексті оспорюваної ухвали висновків суду першої інстанції про визнання подання 08.04.2025р. на електронну пошту суду від представників Відповідача Комара Е.Л., Скриги М.В., Чернеша Д.С. заяви про відвід судді Юзікова С.Г. зловживанням процесуальними правами.

Враховуючи зміст мотивувальної частини оспорюваної ухвали « … Правові наслідки пропуску процесуальних строків визначено ст.118 ГПК України, зокрема право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/5058/24 від 31.03.2025 та у справі № 910/4475/19 (910/3262/19) від 28.01.2025.

Враховуючи те, що відвід заявлений Відповідачем поза межами строку, встановленого ч. 3 ст. 38 ГПК України, заява про відвід судді Юзікова С.Г. у справі № 904/4008/22 підлягає залишенню без розгляду на підставі ст. 118 ГПК України…» та , відовідно,резолютивної частини цієї ухвали, якою суд визнав за можливе оскаржити цю ухвалу в апеляційному порядку « … Ухвала може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в строки та порядку, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України..», колегія суддів виснує, що предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції про повернення заяви заяви заявникові в розумінні пункту 6 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України.

Вирішуючи питання про правильність висновків суду першої інстанції про порушення заявником строків встановлених статтею 118 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів зауважує наступне:

В пунктах 20,21 постанови Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2018 року у справі № 904/5995/16 викладено наступний правовий висновок:

20. Відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Згідно з частиною четвертою цієї статті одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

21. Отже, пропущений учасником процесуальний строк може бути поновлений судом за умови вчинення учасником процесуальної дії, для вчинення якої було встановлено строк, подання учасником заяви про поновлення процесуального строку та визнання причин пропуску строку поважними, крім випадків, коли ГПК України встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому колегія суддів зауважує, що відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Поняття справедливе правосуддя в сучасному розумінні має два аспекти:

- матеріальна справедливість, яка полягає в тому, що кожне судове рішення має бути справедливим по суті (тобто при вирішенні спірного питання повинні бути справедливо визначені права і обов`язки тих, хто звернувся до суду, або завдяки судовому рішенню має бути відновлена порушена справедливість);

- процесуальна справедливість, яка передбачає розгляд справи відповідно до певних судових процедур.

В аспекті зазначеного колегія суддів апеляційного господарського суду звертається до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява № 24003/07, п. 33, 08.12.2016).

Відповідно до статті 255 Цивільного кодексу України:

1. Якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції.

2. Письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв`язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

Оскільки подання 08.04.2025р. на електронну пошту суду від представників Відповідача Комара Е.Л., Скриги М.В., Чернеша Д.С. заяви про відвід судді Юзікова С.Г. відбулося після того, як 25.03.2025р. у судовому засіданні представник Відповідача Комар Е.Л. оголосив усну заяву про відвід судді Юзікову С.Г. у справі № 904/4008/22 без наведення підстав та його обґрунтування та повідомив про необхідність надання йому часу для викладення заяви письмово, а суд першої інстанції, відповідно, з метою надання можливості Відповідачеві (його представникам) підготувати письмову заяву про відвід судді, оголосив ухвалою від 25.03.2025р. перерву в підготовчому провадженні до 11.04.2025р., колегія суддів виснує, що дана заява подана за три робочі дні до наступного підготовчого засідання засідання в розумінні частини 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до пункту 4 частини 1, частини 2 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню

Висновки суду першої інстанції в частині того, що Враховуючи те, що: « … відвід заявлений Відповідачем поза межами строку, встановленого ч. 3 ст. 38 ГПК України, заява про відвід судді Юзікова С.Г. у справі № 904/4008/22 підлягає залишенню без розгляду на підставі ст. 118 ГПК України…» визнається колегією суддів таким, що прийнято при неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки суд апеляційної інстанції не може вирішувати витання наявності/відсутності підстав для задоволення заявленного судді першої інстанції відводу, заява про відвід підлягає поверненню її суду першої інстанції для вирішення по суті.

Розподіл судових витрат:

Оскільки спір по суті не вирішено, а перебуває на розгляді в суді першої інстанції, колегія суддів не здійснює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бакуна Вадима Олексійовича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2025 у справі №904/4008/22 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2025 у справі №904/4008/22 скасувати.

Справу направити до Господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено 19.01.2026

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.Г. Іванов