РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.01.2026Справа № 910/13529/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика"

до Фізичної особи-підприємця Константінова Антона Вікторовича

про стягнення 125941,38 грн.

Суддя: Людмила ШКУРДОВА.

Представники сторін: без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Константінова Антона Вікторовича про стягнення 125941,38 грн.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач не виконав грошові зобов`язання за договором про надання кредиту № 458769-КС-002 від 07.07.2023 р. та додатковою угодою № 1 від 08.07.2023 р. до кредитного договору, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 35000,00 грн. прострочених платежів по тілу кредиту та 90941,38 грн. прострочених платежів по процентах.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2025 р. відкрито провадження у справі № 910/13529/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначає, що:

- позивачем не надано доказів, які б підвереджували, зарахування коштів на платіжну картку, яка належить відповідачу;

- у матеріалах справи відсутні належні докази перерахування та отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 35000,00 грн.;

- позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких даних щодо одноразового ідентифікатора, яким повинен був підписаний кредитний договір;

- позивачем не надано доказів, які б підвереджували, що саме відповідач був зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі, що відповідачем було подано заявку на отримання кредиту, а також що відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами договору.

Заперечуючи проти доводів відповідача, позивач зазначає, що:

- до позовної заяви додані візуальні форми послідовності дій клієнта щодо укладення кредитного договору та додаткової угоди, у яких детально відображені всі дії ТОВ «Бізнес позика» та відповідача щодо укладення кредитного договору та додаткової угоди в електронній формі у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»;

- до позовної заяви додано витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи на веб-сайті кредитодавця "Анкета клієнта", відповідно до якого позичальником зазначено номер банківської картки НОМЕР_1 для перерахування на цю картку кредитних коштів за кредитним договором;

- зробивши часткову оплату, з метою виконання умов кредитного договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання факту укладення кредитного договору і, відповідно, визнання правомірності вимог позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, зокрема заборгованості за комісією за надання кредиту.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

07.07.2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" (кредитодавець) та Фізичною особою-підприємцем Константіновим Антоном Вікторовичем (позичальник) укладено договір про надання кредиту № 458769-КС-002 від 07.07.2023 р., відповідно до п. 1 якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 25000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям. Строк кредиту складає 24 тижні; процентна ставка в день 2,00000000, (фіксована); знижена процентна ставка 1,15123690; комісія за надання кредиту 3750,00 грн.; загальний розмір кредиту 25000,00 грн.; термін дії договору до - 22.12.2023 р.; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 65040,00 грн.

Договір укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 2 договору, протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується за ставкою, вказаною у п. 1 договору, на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3 договору. і

Пунктом 3 договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору.

Умовами п. 14 договору закріплено, що інші умови цього правочину регулюються Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям, які є невід`ємною частиною договору. Усі неврегульовані договором правовідносини сторін регулюються законодавством України.

08.07.2023 р. сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору № 458769-КС-002 від 07.07.2023 р., відповідно до якої позичальник підтверджує наявність у нього станом на 08.07.2023 р. заборгованості перед кредитодавцем за договором в розмірі 25000,00 грн., сума процентів - 575,62 грн., сума комісії - 3750,00 грн.

У пункті 2 додаткової угоди сторони домовились, що кредитодавець збільшує суму кредиту, а позичальник отримує збільшення суми кредиту та зобов`язується повернути кредит, збільшений на 10000,00 грн. у строки та на умовах, викладених у договорі.

Відповідно до п. 4 додаткової угоди загальна сума кредиту становить 35000,00 грн.; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 90921,85 грн.

Згідно з п. 5 додаткової угоди комісія за надання додаткової суми кредиту становить 1500,00 грн.

Пунктом 6 додаткової угоди погоджено графік платежів.

Судом встановлено, що на виконання умов кредитного договору ТОВ «Бізнес позика» перерахувало на рахунок відповідача кредитні кошти в сумі 35000,00 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «ПрофітГід» щодо здійснення переказу грошових коштів у сумі 25000,00 грн. та довідкою АТ «Таскомбанк» про підтвердження переказу на суму 10000,00 грн.

Також, в матеріалах справи наявна анкета клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи (https://my.bizpozyka.com/)) від 23.10.2023 р., згідно якої номер банківського рахунку (банківської картки для перерахування коштів) ФОП Константінова Антона Вікторовича зазначено як № НОМЕР_1 , на яку було перераховано кредитні кошти.

Поряд з цим, на виконання ухвали суду від 03.11.2025 р. АТ «ВСТ Банк» надало банківську виписку з рахунку відповідача (банківська картка № НОМЕР_1 ) за період з 07.07.2023 р. по 22.12.2023 р. про перерахування коштів у сумі 35000,00 грн. на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів від позивача.

Суд враховує правову позицію, висвітлену в постанові Верховного Суду від 23.09.2019 р. у справі № 910/10254/18, згідно з якою банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач зобов`язання за кредитним договором та додатковою угодою до нього належним чином не виконав, оскільки сплатив позивачу лише 17640,00 грн. заборгованості, що підтверджується випискою з банківської картки відповідача № НОМЕР_1 за період з 07.07.2023 р. по 22.12.2023 р., та долученими позивачем до відповіді на відзив квитанціями про оплату від 07.08.2023 р., від 23.08.2023 р., від 22.07.2023 р. та від 08.08.2023 р.

Позивач зазначає, що станом на момент звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 125941,38 грн., яка складається з 35000,00 грн. прострочених платежів по тілу кредиту та 90941,38 грн. прострочених платежів по процентах.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором № 458769-КС-002 від 07.07.2023 р. та додатковою угодою № 1 від 08.07.2023 р. до кредитного договору, позивач і звернувся до суду з даним позовом.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, договір про надання кредиту № 458769-КС-002 від 07.07.2023 р. та додаткова угода № 1 від 08.07.2023 р. до кредитного договору містять відмітку про підписання одноразовим ідентифікатором «Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-9761, номер телефону: НОМЕР_2 07.07.2023 21:31:54» та «Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-1040, номер телефону: НОМЕР_2 08.07.2023 20:57:15».

За приписами ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов?язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що й отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб?єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб?єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв?язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Таким чином, оскільки одноразові ідентифікатори, якими були підписані договір про надання кредиту № 458769-КС-002 від 07.07.2023 р. та додаткова угода № 1 від 08.07.2023 р. до кредитного договору, складаються з комбінації цифр і літер, що відповідає приписам Закону України «Про електронну комерцію», суд приходить до висновку, що між сторонами мало місце укладення правочину щодо надання кредиту, у зв`язку з чим заперечення відповідача відхиляються судом як необґрунтовані.

Крім того, відповідно до п. 5 договору, позичальник підтвердив, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх та відповідно, укладає договір.

Підписуючи договір електронним цифровим підписом саме як фізична особа-підприємець, відповідач підтвердив, що він погоджується виконувати його умови та розуміє їх зміст.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 10561 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

З матеріалів справи слідує, що відповідач в порушення умов вказаного договору, додаткової угоди та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання. Водночас, кредитний договір та додаткову угоду відповідач у судовому порядку не оспорив, натомість отримав кредитні кошти, користувався ними та частково погасив заборгованість.

Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, позивачем належним чином виконано умови кредитного договору № 458769-КС-002 від 07.07.2023 р. та додаткової угоди № 1 від 08.07.2023 р., та перераховано відповідачу 35000,00 грн. кредитних коштів.

Враховуючи наведене та встановлені судом обставини, а саме: факт належності банківської платіжної картки відповідачу, факт наявності у позивача персональних даних відповідача, зокрема, даних платіжної картки, факт перерахування грошових коштів на банківську платіжну картку відповідача в сумі 35000,00 грн., суд дійшов висновку, що докази, надані до матеріалів справи, свідчать про неналежне виконання відповідачем умов укладеного з позивачем договору в частині повернення отриманих кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом.

Натомість відповідач, всупереч вимогам статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, доводів позивача не спростував, доказів повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами суду не надав.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика".

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Константінова Антона Вікторовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" (01133, м. Київ, б. Лесі Українки, буд. 26, оф. 411, код 41084239) 35000 (тридцять п`ять тисяч) грн. 00 коп. заборгованості по тілу кредиту, 90941 (дев`яносто тисяч дев`ятсот сорок одну) грн. 38 коп. заборгованості по процентах, 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до суду апеляційної інстанції.

Суддя Людмила ШКУРДОВА