РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.01.2026Справа № 910/14444/25

за позовом Державного підприємства водних шляхів "Укрводшлях"

до Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот"

про стягнення 250365,92 грн.

Суддя: Людмила ШКУРДОВА.

Представники сторін: без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство водних шляхів "Укрводшлях" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" про стягнення 250365,92 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання послуг № 196/2023-П від 22.11.2023 р. в частині оплати передбачених цим правочином платежів у встановлений строк, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 232362,00 грн. заборгованості за послуги по стоянці та швартуванню суден і плавзасобів, 1788,44 грн. заборгованості з компенсації електроенергії, 16215,48 грн. пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2025 р. відкрито провадження у справі № 910/14444/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що затримки розрахунків за договором зумовлені військовою агресією Російської Федерації проти України, внаслідок якої господарська діяльність відповідача фактично зупинилась, у зв`язку з чим наявні підстави для відмови у стягненні пені. При цьому, відповідач не заперечив факту наявності в останнього заборгованості за договором про надання послуг № 196/2023-П від 22.11.2023 р.

Заперечуючи проти доводів відповідача, позивач зазначає, що спірний договір було укладено під час дії правового режиму воєнного стану, у зв`язку з чим відповідач розумів, за яких обставин він ініціював укладення даного правочину з позивачем, і погодився на всі його умови.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2023 р. між Державним підприємством водних шляхів "Укрводшлях" (виконавець) та Приватним акціонерним товариством "Судноплавна компанія "Укррічфлот" (замовник) укладенено договір № 196/2023-П про надання послуг, відповідно до п. 1.1 якого виконавець надає послуги замовнику на платній основі по стоянці та швартуванню суден та плавзасобів, які належать замовнику.

Пунктом 1.2 договору в редакції додаткової угоди № 2 від 20.06.2024 р. передбачений перелік суден та плавзасобів замовника, що підлягають стоянці.

Згідно з п. 3.1 договору, в редакції додаткової угоди № 1 від 05.01.2024 р. оплата наданих послуг здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця, зазначений у розділі 12 цього договору, протягом 10 робочих днів з дати підписання замовником акту здачі-приймання наданих послуг та надання виконавцем оригіналу рахунку на оплату послуг.

Ціна Договору становить суму всіх здійснюваних щомісячних плат (п. 3.2 договору в редакції додаткової угоди № 1 від 05.01.2024 р.).

Пунктом 3.3 договору в редакції додаткової угоди № 2 від 20.06.2024 р. визначено, що договірна ціна відстою суден та плавзасобів замовника у кількості 4-х одиниць становить 35339,04 грн., в т.ч. ПДВ 5889,84 грн., за 1 повний календарний місяць, згідно з протоколом узгодження договірної ціни (додаток 1).

Пунктом 3.3 договору в редакції додаткової угоди № 3 від 31.01.2025 р. визначено, що договірна ціна відстою суден та плавзасобів замовника у кількості 4-х одиниць становить 38727,00 грн., в т.ч. ПДВ 6454,50 грн., за 1 (один) повний календарний місяць, згідно з протоколом узгодження договірної ціни (додаток 1).

Факт надання послуг оформляється актами приймання-передачі наданих послуг, які підписують до 5-го числа місяця наступного за звітним уповноважені на це особи обох сторін. Підписи сторін в актах обов`язково розшифровуються та скріплюються печаткою (за наявності). Акти приймання-передачі наданих послуг є підставою для проведення остаточних взаєморозрахунків (п. 3.6 договору в редакції додаткової угоди № 1 від 05.01.2024 р.).

Відповідно до п. 3.7 договору в редакції додаткової угоди № 1 від 05.01.2024 р. виконавець готує акт приймання-передачі наданих послуг і попередньо направляє замовнику в сканованому вигляді на електронну пошту замовника з подальшим надсиланням оригіналу документу на офіційну поштову адресу замовника. Моментом отримання акту приймання-передачі наданих послуг вважається направлення його сканованої копії на електронну адресу замовника. Акт приймання-передачі наданих послуг оформляється сторонами протягом 2 робочих днів. У разі не підписання замовником акту приймання-передачі наданих послуг протягом 3-х робочих днів, з моменту його отримання, такий акт вважається прийнятим обома сторонами без заперечень. Замовник має право на відмову від підписання акту приймання-передачі наданих послуг, з обґрунтованими запереченнями такої відмови. У такому випадку виконання послуг вважається виконаними після усунення обґрунтовано доведених недоліків.

У разі несплати замовником вартості отриманих послуг у визначений цим договором строк, виконавець має право надіслати на офіційну поштову адресу замовника акт звірки взаємних розрахунків та претензію щодо сплати заборгованості. Сторони дійшли згоди, що у разі, якщо виконавець не отримує лист замовника на поштовому відділенні, або не надає належним чином обґрунтованих письмових пояснень протягом 3 календарних днів з дня отримання претензії, остання та заборгованість вважаються такими, що визнаються повністю замовником (у тому числі і у частині нарахованих штрафних санкцій), а акт звірки взаємних розрахунків вважається таким, що прийнятий без зауважень замовником (п. 3.8 договору в редакції додаткової угоди № 1 від 05.01.2024 р.).

Цей договір набирає чинності з дати підписання договору і діє до 31.12.2024 р. включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами свого зобов`язання за цим договором (п. 6.1 договору).

У відповідності з п. 6.2 договору, керуючись ст. 631 Цивільного кодексу України сторони встановили, що умови цього договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення, а саме з 27.10.2023 р.

Якщо за один календарний місяць до закінчення строку дії договору жодна сторона письмово не повідомить одна одну про припинення дії договору, він вважається продовженим на один календарний рік і на тих самих умовах (п. 6.3 договору).

Також за умовами додаткової угоди № 1 від 05.01.2024 р. до договору позивач у складі послуг, які він надає відповідачу, зобов`язався забезпечити підключення суден відповідача, щодо яких надаються послуги з відстою по договору, до берегових електромереж позивача, та забезпечити доставку до них електроенергії, а відповідач зобов`язався встановити електролічильник на межі підключення його суден до електромереж позивача та щомісяця компенсовувати позивачу вартість спожитої ним електроенергії, яка фіксується в підписаних сторонами щомісячних актах про приймання-передачу послуг.

На виконання умов договору, позивачем за період травень-жовтень 2025 р. було надано відповідачу послуги на загальну суму 232362,00 грн., що підтверджується підписаними обома сторонами актами про приймання-передачу послуг № 143 від 31.05.2025 р. за травень 2025 р. на суму 38727,00 грн., № 178 від 30.06.2025 р. за червень 2025 р. на суму 38727,00 грн., № 230 від 31.07.2025 р. за липень 2025 р. на суму 38727,00 грн., № 262 від 30.08.2025 р. за серпень 2025 р. на суму 38727,00 грн., № 299 від 30.09.2025 р. за вересень 2025 р. на суму 38727,00 грн. та № 333 від 31.10.2025 р. за жовтень 2025 р. на суму 38727,00 грн., копії яких долучені до матеріалів справи.

Також сторонами підписано акти про приймання-передачу послуг № 193 від 30.06.2025 р. на суму 1759,13 грн. (компенсація за послуги з розподілу електроенергії за червень 2025 р.) та № 272 від 30.09.2025 р. на суму 1788,44 грн. (компенсація за послуги з розподілу електроенергії за вересень 2025 р.).

Поряд з цим, позивачем були виставлені рахунки на оплату послуг № 140 від 30.05.2025 р. на суму 38727,00 грн., № 176 від 30.06.2025 р. на суму 38727,00 грн., № 212 від 31.07.2025 р. на суму 38727,00 грн., № 253 від 30.08.2025 р. на суму 38727,00 грн., № 266 від 30.09.2025 р. на суму 38727,00 грн., № 298 від 31.10.2025 р. на суму 38727,00 грн. та № 281 від 30.09.2025 р. на суму 1788,44 грн., копії яких долучені до матеріалів справи.

Із пояснень позивача слідує, що заборгованість відповідача за договором про надання послуг № 196/2023-П від 22.11.2023 р. становить 232362,00 грн. заборгованості за послуги по стоянці та швартуванню суден і плавзасобів, 1788,44 грн. заборгованості з компенсації електроенергії.

Оскільки заборгованість за надані позивачем послуги за спірний період відповідачем в добровільному порядку сплачена не була, позивач і звернувся до суду з даним позовом.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

За змістом ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як підтверджується матеріалами справи, зокрема підписаними без жодних зауважень та заперечень копіями вказаних вище актів наданих послуг, позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором про надання послуг № 196/2023-П від 22.11.2023 р., в той час як відповідач, в порушення домовленостей між сторонами та норм чинного законодавства, належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з повної та своєчасної оплати наданих позивачем послуг, у зв`язку з чим в останнього утворилась заборгованість, яка складається із 232362,00 грн. заборгованості за послуги по стоянці та швартуванню суден і плавзасобів, 1788,44 грн. заборгованості з компенсації електроенергії.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач, всупереч вимогам статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, доводів позивача не спростував, жодних доказів на доведення відсутності заборгованості або факту оплати за договором про надання послуг № 196/2023-П від 22.11.2023 р. суду не надав.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 232362,00 грн. заборгованості за послуги по стоянці та швартуванню суден і плавзасобів, 1788,44 грн. заборгованості з компенсації електроенергії є обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи, не спростованою відповідачем та такою, що підлягає задоволенню судом.

Поряд з цим, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 16215,48 грн. пені.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що за несвоєчасну оплату послуг, передбачених цим договором, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

За приписами ст.ст. 79, 86 Господарського кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за період з 14.06.2025 р. по 19.11.2025 р., суд дійшов висновку, що вказаний розрахунок є обґрунтованим та арифметично вірним, у зв`язку з чим пеня підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у заявленій позивачем сумі. При цьому, суд зазначає, що позивачем допущено описку в періоді нарахування пені за актом № 143 від 31.05.2025 р., а саме: замість з 14.06.2025 р. по 19.11.2025 р. вказано з 14.06.2025 р. по 14.11.2025 р., однак кількість днів прострочення пені відповідає вказаному у позовній заяві позивачем періоду нарахування (з 14.06.2025 р. по 19.11.2025 р.) і становить 159 днів.

Щодо тверджень відповідача про наявність підстав для відмови у стягненні пені у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

У даному випадку відповідач посилається на лист Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 р., однак такий загальний офіційний лист щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), зумовлених військовою агресією Російської Федерації проти України, не відповідає вимогам конкретизації впливу відповідної форс-мажорної обставини на конкретне зобов`язання (а доведення причинно-наслідкового зв`язку в такому випадку є обов`язковим).

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів неможливості виконання ним свого зобов`язання з оплати отриманих послуг за спірним договором внаслідок настання форс-мажорних обставин. Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження повідомлення відповідачем позивача про настання форс-мажорних обставин.

Окрім того, п. 8.1 договору передбачено, що сторони не несуть відповідальність одна перед одною за невиконання зобов`язань, якщо таке невиконання є наслідком дії непереборної сили (стихійні лиха, об`явлена або фактична війна, громадські хвилювання, загострення політичної обстановки в країні, епідемії, блокада), що виникли після підписання цього договору та які сторони не могли передбачити під час його підписання.

Укладаючи спірний договір 22.11.2023 р., майже після 1,5 р. після запровадження воєнного стану, відповідач був обізнаний з військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим доводи відповідача про настання форс-мажорних обставин є необґрунтованими, а існування воєнного стану на території України не є свідченням наявності обставин непереборної сили в контексті виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання послуг № 196/2023-П від 22.11.2023 р.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" (04071, м. Київ, вул. Електриків, буд. 8, код 00017733) на користь Державного підприємства водних шляхів "Укрводшлях" (04071, м. Київ, вул. Електриків, буд. 14, код 03150102) 232362 (двісті тридцять дві тисячі триста шістдесят дві) грн. 00 коп. заборгованості за послуги по стоянці та швартуванню суден і плавзасобів, 1788 (одну тисячу сімсот вісімдесят вісім) грн. 44 коп. заборгованості з компенсації електроенергії, 16215 (шістнадцять тисяч двісті п`ятнадцять) грн. 48 коп. пені, 3004 (три тисячі чотири) грн. 39 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до суду апеляційної інстанції.

Суддя Людмила ШКУРДОВА