ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" січня 2026 р. Справа № 924/1010/25

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Мухи М.Є., при секретарі судового засідання Лежінінй Я.С. розглянувши матеріали

за позовом Керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах держави в особі Хмельницької міської територіальної громади в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

до 1. Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради, м. Хмельницький;

2. Управління торгівлі Хмельницької міської ради, м. Хмельницький;

3. Фізичної особи - підприємця Мазура Сергія Васильовича, м. Хмельницький

про визнання протиправними та скасування паспортів прив`язок, визнання недійсними договорів про встановлення особистого строкового сервітуту

Представники сторін:

позивача: не з`явився

відповідача 1: Мельничук М.М. згідно витягу з ЄДРПОУ

відповідача 2: не з`явився

відповідача 3: Ткачук Б.М. адвокат

за участю Русецької О.В. прокурора Хмельницької обласної прокуратури

У судовому засіданні відповідно до ст.240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою від 06.02.2025 відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 23.10.2025. У підготовчих засіданнях 23.10.2025, 04.11.2025 оголошувалась перерва до 17.11.2025. Ухвалою від 17.11.2025 із занесенням до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 02.12.2025. Ухвалою від 02.12.2025 судове засідання призначено на 11.12.2025. У судовому засіданні 11.12.2025 оголошувалась перерва до 23.12.2025. 23.12.2025 судове засідання не відбулось у зв`язку із знеструмлення електромережі суду, тому ухвалою від 23.12.2025 судове засідання призначено на 12.01.2026р.

Виклад позицій учасників справи, заяви, клопотання.

Керівник Окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах держави в особі Хмельницької міської територіальної громади в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Хмельницької міської ради звернувся із позовом до суду до визнання протиправним та скасування Паспорту прив`язки для провадження підприємницької діяльності павільйону (реєстраційний номер №003 (909), площею 61,6 кв.м по вул. Львівське шосе у м. Хмельницькому (біля будинку №12), виданого ФОП Мазуру С.В. від 21.08.2014, востаннє продовжений 12.03.2025; визнання недійсним договору №157-С про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення стаціонарної тимчасової споруди від 21.03.2025, укладеного між управлінням торгівлі Хмельницької міської ради та ФОП Мазуром С.В.; визнання протиправним та скасування Паспорту прив`язки для провадження підприємницької діяльності павільйону (реєстраційний номер №659 (1213), площею 33,8 кв.м. по вул. Львівське шосе у м. Хмельницькому, (в районі аптечних складів) виданого ФОП Мазуру С.В. від 03.02.2025; визнання недійсним договору №133-С про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення стаціонарної тимчасової споруди від 11.03.2025, укладеного між управлінням торгівлі Хмельницької міської ради та ФОП Мазуром С.В.

Обґрунтовуючи позов прокурор зазначає, що управлінням архітектури та містобудування Хмельницької міської ради, 21.08.2014 видано Паспорт прив`язки тимчасової споруди ФОП Мазуру С.В. для провадження підприємницької діяльності біля будинку №12 по вул. Львівське шосе, павільйону площею 61,6 кв.м. строком до 21.08.2017 який в подальшому продовжувався до 14.07.2018, до 08.06.2019, до 15.05.2024, до 15.03.2024 та востаннє продовжений 12.03.2025 до 12.03.2026, про що здійснені відповідні записи. Згідно з Паспортом прив`язки тимчасової споруди (реєстраційний номер №003 (909), документом, що засвідчує право на землекористування зазначено Протокол постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього середовища від 06.06.2014 №80.

Відповідно до договору №157-С про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення стаціонарної тимчасової споруди від 21.03.2025, укладеного між управлінням торгівлі Хмельницької міської ради та ФОП Мазур С.В. об`єктом Договору є територія в м. Хмельницькому по вул. Львівське шосе (біля будинку №12) площею 61,6 кв.м., розташування та межі якої зазначено в паспорті прив`язки тимчасової споруди (п.1.2). За тимчасовою спорудою закріплюється територія площею 357 кв.м. для утримання в належному стані згідно схеми благоустрою прилеглої території" тимчасової споруди паспорту прив`язки (п.1.3). Термін дії даного Договору з 21.03.2025 по 12.03.2026 (п. 5.2).

Окрім того, управлінням архітектури та містобудування Хмельницької міської ради, 03.02.2025 видано Паспорт прив`язки тимчасової споруди ФОП Мазуру С.В. для провадження підприємницької діяльності по вул. Львівське шосе (в районні аптечних складів) - павільйону площею 33,8 кв.м. строком до 16.06.2027 (відповідні записи наявні в Паспорті прив`язки ТС).

Згідно з Паспортом прив`язки тимчасової споруди (реєстраційний номер №659 (1213), документом, що засвідчує право на землекористування зазначено договір купівлі - продажу від 22.01.2025.

Відповідно до договору №133-С про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення стаціонарної тимчасової споруди від 11.03.2025, укладеного між управлінням торгівлі Хмельницької міської ради та ФОП Мазур С.В. об`єктом Договору є територія в м. Хмельницькому по вул. Львівське шосе (в районі аптечних складів), розташування та межі якої зазначено в паспорті прив`язки тимчасової споруди (п.1.2). За тимчасовою спорудою закріплюється територія площею 445,5 кв.м. для утримання в належному стані згідно схеми благоустрою прилеглої території тимчасової споруди паспорту прив`язки (п.1.3). Термін дії даного Договору з 11.03.2025 по 16.06.2027 (п.5.2).

Прокурор зауважує, що відповідно до "Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності" затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 21.10.2011 № 244 стаціонарна тимчасова споруда (ТС) - споруда, яка має закрите приміщення для тимчасового перебування людей і по зовнішньому контуру площу до 30 кв.м.

Тобто, як констатує прокурор, на момент видачі паспорту прив`язки (реєстраційний номер №003 (909) від 21.08.2017 і його подальшого продовження, востаннє 12.03.2025 та паспорту прив`язки (реєстраційний номер №659 (1213) від 03.02.2025, діяли чіткі обмеження щодо дозволеної площі тимчасової споруди, однак управлінням архітектури та містобудування Хмельницької міської ради неправомірно видано паспорти прив`язки тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності павільйону площею 61,6 кв.м. та 33,8 кв.м.

Згідно п.1.3, пп. 3-4 пояснювальної записки, яка міститься в Комплексній схемі розміщення стаціонарних тимчасових споруд для провадження на території міста Хмельницького, як повідомляє прокурор, п.1.3 стаціонарна ТС - одноповерхова споруда , яка має закрите приміщення для тимчасового перебування людей і по зовнішньому контуру площу до 30кв м, виконана із легких конструкцій без влаштування фундаменту, з урахуванням основних вимог до споруд, визначених державними будівельними нормами. Також, відповідність намірів щодо місця розташування тимчасової споруди комплексній схемі розміщення ТС, вимогам державних будівельних норм, містобудівної документації визначає відповідний орган з питань містобудування та архітектури.

Зважаючи, що тимчасові споруди №003 (909) та №659 (1213) не відповідають вимогам статті 28 Закону № 3038-VІ і Порядку № 244 через перевищення їх площі, яка не може більшою 30 квадратних метрів саме по зовнішньому контуру, як вважає прокурор, паспорти прив`язки підлягають анулюванню (скасуванню).

Звертає увагу суду, що Управлінням торгівлі Хмельницької міської ради укладені договори про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, які не відповідають ознакам «тимчасової споруди», оскільки площа цих споруд перевищують максимальну допустиму площу, визначену законом, а тому зміст оспорюваних договорів № 133-С про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення стаціонарної тимчасової споруди та № та №157-С про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення стаціонарної тимчасової споруди, відповідно, Управління торгівлі Хмельницької міської ради укладаючи договори 11.03.2025 (договір №133-С) та 21.03.2025 (договір №157-С) про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення стаціонарної тимчасової споруди, не врахували невідповідність розміщеної тимчасової споруди вимогам закону, а тому є підстави для визнання їх недійсними.

Вважає визнання недійсним договору про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення стаціонарної тимчасової споруди ефективним способом захисту з огляду на специфіку спірних правовідносин та порушення при укладенні правочину. Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності повинне відповідати усім вимогам закону, містобудівної документації, будівельним, санітарним, протипожежним, екологічним та іншим нормам, державним стандартам і правилам, локальним нормативно правовим актам органів місцевого самоврядування та іншим актам, дотримання яких вимагається для розташування таких споруд.

Відповідач 1 - Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради у відзиві на позов проти позовних вимог заперечує з огляду на таке.

Відповідно до інформації, наданої архівним відділом Хмельницької міської ради, первинним власником павільйону (тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності площею 36,0 кв.м., розташованого по вул. Львівське шосе (біля будинку №12), встановленого на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 25.06.2009 №639 та рішення Хмельницької міської ради від 12.12.2012 №18 була ФОП Яровець Ганна Федорівна, яка 03.07.2013 отримала паспорт прив`язки на тимчасову споруду №3 на підставі рішення Хмельницької міської ради від 12.12.2012 №18.

Власником вищезазначеного павільйону на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 04.10.2013 №5081 став ФОП Мазур С.В., якому 13.11.2013 було видано паспорт прив`язки тимчасової споруди №469.

Згідно витягу з протоколу засідання постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього середовища від 06.06.2014 №80 відповідач 3 здійснив збільшення площі тимчасової споруди до 61,6 кв.м. На вказаному засіданні постійної комісії була підтримана пропозиція щодо збереження збільшених площ тимчасових споруд, що використовуються для здійснення підприємницької діяльності, на умовах сплати до міського бюджету коштів пайової участі у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста. Факт сплати коштів пайової участі підтверджується супровідним листом Фінансового управління Хмельницької міської ради від 14.10.2025 №3751/29.03-25, до якого додано витяг з Казначейського електронного реєстру зарахування коштів до бюджету за 05.08.2025, датований 06.08.2025.

Відповідач 1 зазначає, що збереження тимчасової споруди площею 61,6 кв.м не лише забезпечувало правові підстави для здійснення господарської діяльності суб`єктом підприємництва, а й сприяло наповненню місцевого бюджету та залученню додаткових коштів на розвиток міської інфраструктури.

На підставі зазначених змін управлінням архітектури та містобудування департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради 21.08.2014 було видано новий паспорт прив`язки на тимчасову споруду №3 з оновленою площею.

Надалі за заявами відповідача 3 - управлінням - неодноразово продовжувався строк дії виданого паспорта прив`язки за вказаною адресою. Зокрема, паспорт прив`язки продовжувався 21.08.2017 до 14.07.2018, до 08.06.2019, до 15.05.2024, до 15.03.2025 та востаннє продовжений 12.03.2025 до 12.03.2026.

Відповідач 1 вважає, що факт неодноразового продовження дії паспорта прив`язки без його переоформлення не може вважатися порушенням або свідчити про відсутність належної правової підстави для розміщення тимчасової споруди. Управління діє виключно в межах та на підставі чинного законодавства, зокрема Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Постанови Кабінету Міністрів України від 26.08.2009 №982, не видає нові паспорти прив`язки тимчасовим спорудам, що не відповідають вимогам законодавства (зокрема щодо допустимої площі), натомість здійснює продовження строку дії або переоформлення раніше виданих паспортів, що є законною та такою, що не суперечить встановленим нормам, практикою. Крім того, зауважує, що Порядком №244 не визначено підстав та процедури відмови у продовженні строку дії паспорту прив`язки.

Щодо павільйону на вул. Львівське шосе (в районі аптечних складів) площею 33,8 кв.м. відповідач 1 повідомляє таке.

Відповідач 3 набув у власність павільйон (тимчасову споруду для провадження підприємницької діяльності) площею 33,8 кв.м., що розташований у м. Хмельницькому, по вул. Львівське шосе (в районі аптечних складів), (паспорт прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності №659, виданий управлінням архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради 03.02.2025 року та дійсний до 16.07.2027 року) на підставі договору купівлі-продажу від 22.01.2025 року, укладеного між ним та ФОП Певнєвим О.В.

У свою чергу, ФОП Певнєв О.В. набув у власність вищезазначений павільйон на підставі договору купівлі-продажу від 07.04.2023 року, укладеного між ФОП Мацак М.В. та ФОП Певнєвим О.В., посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Клімчук А.В., зареєстрованого за №322 (копія договору знаходиться в матеріалах справи). Паспорт прив`язки тимчасової споруди №659 виданий управлінням архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради 27.04.2023.

Первинним власником павільйону було селянське (фермерське) господарство "Струмок", яке встановило тимчасову споруду на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради №39 від 13.01.2011.

Відповідач 1 наголошує, що на час надання дозволу вперше на розміщення спірної ТС нормативно-правовими актами, які застосовувалися на той час, імперативної вимоги щодо обмеження розмірів ТС - до 30 кв.м. не встановлювалися.

Поряд із цим зазначає, що управління є організаційно-розпорядчим виконавчим органом Хмельницької міської ради, а його дії по видачі/продовженню спірного паспорту прив`язки тимчасової споруди пов`язані із реалізацією публічно-владних управлінських функцій у сфері благоустрою території населеного пункту, містобудування та земельних відносин міста Хмельницького, можна дійти висновку, що оскарження паспорту прив`язки, як акту органу місцевого самоврядування, який здійснює управлінські функції у сфері благоустрою населеного пункту зумовлено правовідносинами публічно-правового характеру, а тому не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, а належить до юрисдикції адміністративного суду. Тому спір щодо визнання протиправними та скасування паспортів прив`язки (реєстраційний номер № 003 (909) від 21.08.2014 та № 659 (1213) від 03.02.2025) відноситься до адміністративної юрисдикції, і не може розглядатись в порядку господарського судочинства.

З огляду на викладене, у позові просить відмовити.

Відповідач 2 - Управління торгівлі Хмельницької міської ради відзиву на позов не надало.

Відповідач 3 - ФОП Мазур С.В. у відзиві на позов зауважує, що Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради, видаючи та продовжуючи термін дії паспортів прив`язки для ФОП Мазура С.В., діяло саме як суб`єкт владних повноважень, реалізуючи свої публічно-владні управлінські функції у сфері містобудування та благоустрою.

Вважає, що паспорт прив`язки за своєю правовою природою є актом індивідуальної дії, виданим на виконання делегованих повноважень, який породжує права та обов`язки для конкретної особи (у даному випадку для Відповідача). Отже, оскільки вимога про скасування паспортів прив`язки є вимогою про скасування індивідуальних актів суб`єкта владних повноважень, такий спір є публічно-правовим та має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, оскільки спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій належать до компетенції адміністративних судів, провадження у справі в частині позовних вимог про скасування паспорту прив`язки тимчасової споруди, на думку відповідача 3, підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України.

Відповідач 3 також звертає увагу суду на те, що із матеріалів справи вбачається та не заперечується позивачем, орган, в інтересах якого прокурор подав цей позов - Хмельницька міська рада, була обізнана про обставини видачі вказаних паспортів прив`язки та укладення договору сервітуту. Вказані дії вчинялися безпосередньо її виконавчими органами, а саме питання, як зазначалося вище, було предметом розгляду профільної комісії міської ради ще 06.06.2014 року. Таким чином, Хмельницька міська рада не лише могла, але й повинна була довідатися (і фактично довідалася) про обставини, які позивач наразі вважає порушенням, ще у 2014 році. Відтак, перебіг трирічного строку позовної давності для оскарження вказаних документів розпочався у 2014 році та сплив у 2017 році. Звернення прокурора до суду у 2025 році відбулося із пропуском позовної давності, який складає понад 7 (сім) років.

Враховуючи викладене, просить закрити провадження у справі №924/1010/25 на підставі пункту 1 частини 1 ст. 231 ГПК України, оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі у зв`язку з їх необґрунтованістю, застосувати до позовних вимог наслідки спливу строку позовної давності, передбачені ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Прокурор у відповідях на відзиви відповідача 1 та відповідача 3 щодо підсудності справи господарському суду вказав, що видача паспортів прив`язки тимчасових споруд та укладення договорів особистого строкового сервітуту є взаємопов`язаними тому вирішення спору має здійснюватись судом однієї юрисдикції. В обґрунтування зазначеного посилається на позиції Верховного Суду викладені в постановах у справах №920/447/18, №357/8277/19.

Щодо строку позовної давності, вважає, що дане правопорушення є триваючим, відповідно на даний момент не відпали підстави для звернення із даним позовом до суду. Звертає увагу суду, що оспорюваний новий паспорт прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності по вул. Львівське шосе - павільйону площею 33,8 кв.м. виданий управлінням архітектури та містобудування 03.02.2025, паспорт прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності біля будинку №12 по вул. Львівське шосе - павільйону площею 61,6 кв.м. продовжувався востаннє 12.03.2025, тому прокуратурою не пропущено строк для звернення до суду із цим позовом.

Розглядом матеріалів справи встановлено таке.

Постійною комісією з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища 06.06.2014 (протокол №80) прийнято рішення про збереження самовільно збільшених площ тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на умовах сплати до міського бюджету коштів пайової участі на створення розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури, зокрема ФОП Мазуру С.В. з 36кв.м до 61,6кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

21.08.2014 управлінням архітектури та містобудування Хмельницької міської ради видано Паспорт прив`язки тимчасової споруди ФОП Мазуру С.В. для провадження підприємницької діяльності біля будинку №12 по вул. Львівське шосе, павільйону площею 61,6 кв.м. строком до 21.08.2017, строк дії якого в подальшому продовжувався до 14.07.2018, до 08.06.2019, до 15.05.2024, до 15.03.2024 та востаннє продовжений 12.03.2025 до 12.03.2026, про що здійснені відповідні записи.

03.02.2025 управлінням архітектури та містобудування Хмельницької міської ради, 03.02.2025 видано Паспорт прив`язки тимчасової споруди ФОП Мазуру С.В. для провадження підприємницької діяльності по вул. Львівське шосе (в районні аптечних складів) - павільйону площею 33,8 кв.м. строком до 16.06.2027 (відповідні записи наявні в Паспорті прив`язки ТС).

11.03.2025 між управлінням торгівлі Хмельницької міської ради (власник) та ФОП Мазур С.В. (сервітуарій) укладено до договір №133-С про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення стаціонарної тимчасової споруди від 11.03.2025, предметом якого є особистий строковий сервітут, встановлений виключно сервітуарію на територію, на якій буде розміщуватись та використовуватись для торгівлі продовольчими товарами (вид функціонального призначення згідно додатку №4 до рішення сесії від 22.03.2017 №30) тимчасова споруда - узгодженого архітипу павільйон загальною площею 33,8 кв.м.

Об`єктом особистого строкового сервітуту є територія (об`єкт благоустрою) в м. Хмельницькому за адресою Львівське шосе (в районі аптечних складів) площею 33,8кв.м, розташування та межі якої зазначено в паспорті прив`язки тимчасової споруди, що є невід`ємною частиною цього договору. (п.1.2).

Відповідно до п.1.3 договору за тимчасовою спорудою сервітуарія також закріплюється територія площею 445,5 кв.м. для утримання в належному стані згідно схеми благоустрою прилеглої території тимчасової споруди паспорту прив`язки.

Термін дії даного Договору з 11.03.2025 по 16.06.2027 (п.5.2).

21.03.2025 між управлінням торгівлі Хмельницької міської ради (власник) та ФОП Мазур С.В. (сервітуарій) укладено договір №157-С про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення стаціонарної тимчасової споруди, предметом якого є особистий строковий сервітут, встановлений виключно сервітуарію на територію, на якій буде розміщуватись та використовуватись для торгівлі продовольчими товарами (алкогольні напої) (вид функціонального призначення згідно додатку №4 до рішення сесії від 22.03.2017 №30) тимчасова споруда - узгодженого архітипу павільйон загальною площею 61,6 кв.м.

Об`єктом особистого строкового сервітуту є територія (об`єкт благоустрою) в м. Хмельницькому за адресою Львівське шосе (біля будинку №12) площею 61,6кв.м, розташування та межі якої зазначено в паспорті прив`язки тимчасової споруди, що є невід`ємною частиною цього договору. (п.1.2).

Відповідно до п.1.3 договору за тимчасовою спорудою сервітуарія також закріплюється територія площею 357 кв.м. для утримання в належному стані згідно схеми благоустрою прилеглої території тимчасової споруди паспорту прив`язки.

Термін дії даного Договору з 21.03.2025 по 12.03.2026 (п. 5.2).

Згідно листа фінансового управління Хмельницької міської ради №3751/29.03-25 від 14.10.2025 до бюджету зараховані кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту по коду бюджетної класифікації доходів 24170000, сплачені ФОП Мазур С.В. 15.08.2014 в сумі 26 767,61грн.

14.10.2024 Хмельницька окружна прокуратура звернулась до Хмельницької міської ради із запитом про надання інформації щодо тимчасових споруд розміщених на території Хмельницької міської територіальної громади, окремо площею більше 30кв.м. із зазначенням суб`єкта господарювання, місце розташування , дати видачі паспортів прив`язки та продовження їх дії.

Запитувана інформація була надана 24.10.2024р.

20.05.2025 Хмельницька окружна прокуратура звернулась до Хмельницької міської ради із запитом про надання завірених копій Паспорту прив`язки для провадження підприємницької діяльності павільйону (реєстраційний номер №003 (909), площею 61,6 кв.м по вул. Львівське шосе у м. Хмельницькому (біля будинку №12), Паспорту прив`язки для провадження підприємницької діяльності павільйону (реєстраційний номер №659 (1213), площею 33,8 кв.м. по вул. Львівське шосе у м. Хмельницькому, (в районі аптечних складів), рішення органів місцевого самоврядування, договору купівлі-продажу тимчасової споруди, паспорти прив`язки попередніх власників. Крім того, повідомити чи змінювалось місце розташування тимчасових споруд, чи збільшувалась площа тимчасових споруд, чи здійснювалось об`єднання тимчасових споруд.

Відповідно до листа Управління архітектури та містобудування від 05.06.2025 (вих. № 2659-25) Хмельницькій окружній прокуратурі надано запитувану інформацію.

Листом від 20.08.2025 (вих № 55-4742вих-25) Хмельницька окружна просила Хмельницьку міську раду чи вживались нею заходи, у т.ч. судового захисту, з метою поновлення інтересів територіальної громади за фактами видачі паспорту прив`язки тимчасової споруди Мазуру С.В. №003 (909) та №659 (1213) та укладення договору про встановлення сервітуту для розміщення тимчасової споруди.

У відповіді на вказаний лист Управління архітектури та містобудування (вих.№ 4256-02-23-25 від 26.08.2025) повідомила, що у зв`язку із відсутністю підстав для анулювання паспортів прив`язки зазначених у запиті прокуратори, передбачених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244 (із змінами), останні анульовані не були. Також звернуто увагу, що власникам тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності будуть направлені листи щодо приведення належних їм споруд у відповідність з вимогами наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244 (із змінами).

02.09.2025 керівником Хмельницької окружної прокуратури направлено Хмельницькій міській раді лист повідомлення щодо наміру звернутись до суду про визнання протиправним та скасування Паспорту прив`язки для провадження підприємницької діяльності павільйону (реєстраційний номер №003 (909), площею 61,6 кв.м по вул. Львівське шосе у м. Хмельницькому (біля будинку №12), виданого ФОП Мазуру С.В. від 21.08.2014, востаннє продовжений 12.03.2025; визнання протиправним та скасування Паспорту прив`язки для провадження підприємницької діяльності павільйону (реєстраційний номер №659 (1213), площею 33,8 кв.м. по вул. Львівське шосе у м. Хмельницькому, (в районі аптечних складів) виданого ФОП Мазуру С.В. від 03.02.2025; визнання недійсним договору №133-С про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення стаціонарної тимчасової споруди від 11.03.2025, укладеного між управлінням торгівлі Хмельницької міської ради та ФОП Мазуром С.В. та визнання недійсним договору №157-С про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення стаціонарної тимчасової споруди від 21.03.2025, укладеного між управлінням торгівлі Хмельницької міської ради та ФОП Мазуром С.В.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Статтею 15 Цивільного кодексу України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 ст. 2 Кодексу передбачено, що одним з учасників цивільних відносин є держава Україна, яка згідно зі ст.ст. 167, 170 Цивільного кодексу України набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

У судовому процесі, зокрема у господарському, держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах. Отже, під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган. Аналогічний за змістом висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019р. у справі № 587/430/16-ц та від 27.02.2019р. у справі № 761/3884/18.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто, зазначене конституційне положення встановлює обов`язок органів державної влади, місцевого самоврядування та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу.

Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму рішенні № 4-рп/2008 від 01.04.2008р., неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої і судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

При зверненні до суду із даним позовом прокурор посилався на положення ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", ст. 131-1 Конституції України, ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, а саме: здійснення ним представництва інтересів держави в суді в інтересах держави в особі органу, що уповноважений здійснювати функції із захисту інтересів держави у спірних відносинах, але належним чином не здійснює захист інтересів держави представницькими засобами.

Статтею 1 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів держави в суді у випадках, визначених цим Законом. Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

За приписами ч. 4 ст. 23 Закону наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до ст. 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст. 174 цього Кодексу. Аналіз положень ст. 53 Кодексу у взаємозв`язку зі змістом ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді у випадках, зокрема, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження.

Отже, прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Означену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020р. у справі № 912/2385/18.

Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Конституція України визначають систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами.

Частиною 1 ст. 40 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" визначено, що самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами.

Враховуючи викладене, саме Хмельницька міська рада є позивачем у спірних правовідносинах. Прокуратурою листами від 14.10.2024, 20.05.2025, 20.08.2025 проінформовано Хмельницьку міську раду про факт порушення у сфері дотримання законодавства щодо розміщення тимчасових стаціонарних споруд. Хмельницькою міською радою повідомлено (лист від 26.08.2025 №4256-02-23-25), що у зв`язку із відсутністю підстав для анулювання паспортів прив`язки зазначених у запиті прокуратори, передбачених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244 (із змінами), останні анульовані не були. Також звернуто увагу, що власникам тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності будуть направлені листи щодо приведення належних їм споруд у відповідність з вимогами наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244 (із змінами). Тобто, позивачем відповідні заходи судового захисту не вживались.

Відтак, судом відзначається, що на підтвердження вжиття заходів, які передують зверненню прокурора до суду для здійснення представництва інтересів держави, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурором додано до позовної заяви необхідні звернення, про які вже зазначалось.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що прокурором дотримано встановлений ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" порядок щодо звернення до органів, уповноважених на захист інтересів держави та надання розумного строку для відреагування на стверджуване порушення інтересів держави.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для представництва прокурором інтересів держави у даній справі.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування Паспортів прив`язки для провадження підприємницької діяльності павільйону (реєстраційний номер №003 (909) та (реєстраційний номер №659 (1213) суд зазначає таке.

Механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності регулюється Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженим Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244, з урахуванням вимог Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини другої статті 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Частиною третьою статті 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів".

Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування (частина четверта статті 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244 затверджено Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (далі - Порядок №244), який визначає механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.

Відповідно до Порядку №244, підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС (п.2.1).

Для визначення відповідності намірів щодо місця розташування ТС містобудівній документації, будівельним нормам відповідний комплект документів направляється до органу з питань містобудування та архітектури сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації (п.2.4).

Про відповідність намірів замовника щодо місця розташування ТС містобудівній документації, будівельним нормам замовник повідомляється відповідним органом з питань містобудування та архітектури письмово протягом десяти робочих днів з дня отримання відповідного комплекту документів або замовнику надається аргументована відмова щодо реалізації намірів розміщення ТС (п.2.5).

Для оформлення паспорта прив`язки ТС замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із додатковою заявою щодо оформлення паспорта прив`язки ТС (п.2.6)

Паспорт прив`язки ТС надається органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви (п.2.7).

Відповідно до розділу 2 Положення про управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради, затверджене рішенням сесії міської ради від 17.02.2021 №14, Управління відповідно до покладених на нього завдань: погоджує, у межах своєї компетенції, схеми розміщення об`єктів благоустрою, монументального та монументально-декоративного мистецтва, зовнішньої реклами, малих архітектурних форм, тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (п.20); виконує повноваження щодо регулювання розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (п.26).

З урахуванням наведеного, зважаючи на те, що Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради є організаційно-розпорядчим виконавчим органом Хмельницької міської ради, а його дії по видачі/продовженню спірних паспортів прив`язки тимчасової споруди пов`язані із реалізацією публічно-владних управлінських функцій у сфері благоустрою території населеного пункту, містобудування та земельних відносин міста Хмельницького, суд доходить висновку, що оскарження паспортів прив`язки, як акту органу місцевого самоврядування, який здійснює управлінські функції у сфері благоустрою населеного пункту зумовлено правовідносинами публічно-правового характеру, а тому не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, а належить до юрисдикції адміністративного суду.

У розумінні п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України спором адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Враховуючи наведене, та зважаючи на те, що спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій належать до компетенції адміністративних судів, провадження у справі в частині позовних вимог про скасування паспортів прив`язки тимчасової споруди підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Заява відповідача 3 про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин, судом не розглядається у зв`язку із закриттям провадження у справі в цій частині.

Щодо позовних вимог про визнання недійсними договорів №133-С від 11.03.2025, №157-С від 21.03.2025 про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення стаціонарної тимчасової споруди судом береться до уваги таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Правочином є правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія суб`єкта цивільних правовідносин, спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. Правомірність є конститутивною ознакою правочину як юридичного факту.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені у ст. 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 395 ЦК України сервітут є речовим правом на чуже майно, яке полягає у обмеженому користуванні чужим майном для задоволення потреб, які не можуть бути задоволені іншим шляхом. За приписами ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Відповідно до ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Строк дії земельного сервітуту, що встановлюється договором між особою, яка вимагає його встановлення, та землекористувачем, не може бути більшим за строк, на який така земельна ділянка передана у користування землекористувачу. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею.

Положеннями ст. 99 ЗК України визначено види права земельних сервітутів. Власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення земельних сервітутів, з-поміж яких право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм) (пункт "в" ч. 1 ст. 99 ЗК України).

Відповідно до вимог статті 116 ЗК України громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 100 ЗК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду; сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у разі необхідності встановлення земельного сервітуту на землях державної, комунальної власності, не сформованих у земельну ділянку, допускається формування земельної ділянки в межах території, на яку буде поширюватися право земельного сервітуту.

Крім того, згідно з частинами 2, 3 статті 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції на час вчинення оспорюваного правочину) тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів". Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту (пункт 1.3 "Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності", затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244).

У "Правилах благоустрою Хмельницької міської територіальної громади", затверджених рішенням позачергової 36-ї сесії Хмельницької міської ради №54 від 21.12.2023, визначено, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Як стверджується матеріалами справи, 11.03.2025 між управлінням торгівлі Хмельницької міської ради (власник) та ФОП Мазур С.В. (сервітуарій) укладено договір №133-С про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення стаціонарної тимчасової споруди від 11.03.2025, предметом якого є особистий строковий сервітут, встановлений виключно сервітуарію на територію, на якій буде розміщуватись та використовуватись для торгівлі продовольчими товарами (вид функціонального призначення згідно додатку №4 до рішення сесії від 22.03.2017 №30) тимчасова споруда - узгодженого архітипу павільйон загальною площею 33,8 кв.м. Об`єктом особистого строкового сервітуту є територія (об`єкт благоустрою) в м. Хмельницькому за адресою Львівське шосе (в районі аптечних складів) площею 33,8 кв.м, розташування та межі якої зазначено в паспорті прив`язки тимчасової споруди, що є невід`ємною частиною цього договору.

21.03.2025 між управлінням торгівлі Хмельницької міської ради (власник) та ФОП Мазур С.В. (сервітуарій) укладено договір №157-С про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення стаціонарної тимчасової споруди, предметом якого є особистий строковий сервітут, встановлений виключно сервітуарію на територію, на якій буде розміщуватись та використовуватись для торгівлі продовольчими товарами (алкогольні напої) (вид функціонального призначення згідно додатку №4 до рішення сесії від 22.03.2017 №30) тимчасова споруда - узгодженого архітипу павільйон загальною площею 61,6 кв.м. Об`єктом особистого строкового сервітуту є територія (об`єкт благоустрою) в м. Хмельницькому за адресою Львівське шосе (біля будинку №12) площею 61,6 кв.м, розташування та межі якої зазначено в паспорті прив`язки тимчасової споруди, що є невід`ємною частиною цього договору. (п.1.2).

Зважаючи на площу павільйонів, яка перевищує 30кв.м. кожного, суд доходить висновку, що належні відповідачу 3 павільйони не є тимчасової спорудою/малою архітектурною формою право на розміщення якої може бути реалізовано на правах земельного сервітуту відповідно до пункт "в" ч. 1 ст. 99 ЗК України.

Однак, всупереч зазначеним вимогам законодавства, ФОП Мазурем С.В. укладено 2 договори на розміщення стаціонарних тимчасових споруд - торгівельних павільйонів площею понад 30 квадратних метрів кожен на праві земельного сервітуту.

Суд вважає, що відповідачами не спростовано твердження прокурора про те, що всупереч наведеним вимогам чинного законодавства, між ФОП Мазурем С.В. та Управлінням торгівлі Хмельницької міської ради укладено договори про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, які не відповідають ознакам "тимчасової споруди", оскільки площа кожної із споруд (павільйонів) перевищує максимальну допустиму площу, визначену законом.

Отже, зміст оспорюваних договорів №№ 133-С від 11.03.2025 та 157-С від 21.03.2025 про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення стаціонарної тимчасової споруди не відповідає вимогам законодавства, що є підставою для визнання їх недійсними.

Судом відзначається, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як передбачено ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Беручи до уваги вищевказані положення законодавства, встановлені судом обставини, зміст доводів учасників процесу та наявних доказів, суд констатує, що оспорювані договори укладено всупереч приписам закону, відтак, позовні вимоги про визнання їх недійсними є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із задоволенням позову про визнання договорів від 11.03.2025 та 21.03.2025 недійсними, судовий збір у справі, сплачений за вказані позовні вимоги, покладається на другого та третього відповідачів (сторін означеного договору) у рівних частинах.

При цьому, з огляду на закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування паспортів прив`язки для провадження підприємницької діяльності, судом звертається увага на можливість повернення з Державного бюджету України на підставі ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" судового збору, сплаченого за вказані позовні вимоги у разі звернення прокурора з відповідною заявою.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 20, 24, 73, 74, 75, 129, п. 1 ч. 1 ст. 231, ст. ст. 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування Паспортів прив`язки для провадження підприємницької діяльності павільйону (реєстраційний номер №003 (909) від 21.08.2014, реєстраційний номер №659 (1213) від 03.02.2025 закрити.

Визнати недійсним договір №157-С про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення стаціонарної тимчасової споруди вiд 21.03.2025, укладений між управлінням торгівлі Хмельницької міської ради та ФОП Мазуром С.В.

Визнати недійсним договір №133-С про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення стаціонарної тимчасової споруди вiд 11.03.2025, укладений між управлінням торгівлі Хмельницької міської ради та ФОП Мазуром С.В.

Стягнути з Управління торгівлі Хмельницької міської ради (м. Хмельницький, вул. Грушевського, 88, ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (м. Хмельницький, пров. Військоматський, 3, ) 3028грн. (три тисячі двадцять вісім гривень) витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Мазура Сергія Васильовича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (м. Хмельницький, пров. Військоматський, 3, ідентифікаційний код 02911102) 3028грн. (три тисячі двадцять вісім гривень) витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21.01.2026.

Суддя М.Є. Муха

Віддруковано 1 примірник до матеріалів справи;

Відповідачу 2 ухвалу направлено на електронну пошту -

Керівнику Окружної прокуратури міста Хмельницького, Хмельницькій обласній прокуратурі, позивачу, відповідачу 1, відповідачу 3, представнику відповідача 3 ухвала направляється до Електронних кабінетів в підсистемі ЄСІКС.