ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

підготовчого засідання суду

про відкриття провадження у справі про банкрутство

"16" січня 2026 р.м. ОдесаСправа № 916/36/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Мусієнко О.О.

за участю секретаря судового засідання Чолак Ю.В.,

дослідивши матеріали заяви за вх. № 3-1189/25 від 04.12.2025 Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1; ) про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Одеської області від 10.02.2025

у справі № 916/36/25

за заявою кредитора: Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1; )

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверлог" (65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 19; )

про відкриття провадження у справі про банкрутство

у відкритому судовому засіданні

за участю представників сторін:

від заявника: Світич П.В. (брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду);

від боржника: не з`явився.

Судове засідання 16.01.2026 проведено в порядку ст. 197 ГПК України в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" (далі - АБ "Укргазбанк", заявник) звернулось із заявою, сформованою в системі "Електронний суд" 03.12.2025 (вх. № 3-1189/25 від 04.12.2025), в якій просить задовольнити його заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 у справі № 916/36/25; скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 у справі № 916/36/25 та постановити нову, якою задовольнити заяву АБ "Укргазбанк" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверлог" (далі - ТОВ "Паверлог", боржник). Підставою для перегляду ухвали Господарського суду від 10.02.2025 вказує п. 3 ч. 2 ст. 320 ГПК України, а саме скасування постановами Центрального апеляційного господарського суду від 05.11.2025 ухвал Господарського суду Запорізької області від 25.10.2024 та від 20.11.2024, якими затверджено план санації ТОВ "Ю-ГАЗ" у справі № 908/2743/24, та які були підставою для відмови у задоволенні заяви АБ "Укргазбанк" про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Паверлог".

Вважає, що такі обставини є нововиявленими та підставою для перегляду ухвали Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 у справі № 916/36/25. Скасування ухвал Господарського суду Запорізької області від 25.10.2024 та 20.11.2024, якими затверджено план санації ТОВ "Ю-ГАЗ" у справі № 908/2743/24 є істотними для цієї справи, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі АБ "Укргазбанк". Істотність для цієї справи полягає в тому, що зазначені нововиявлені обставини безпосередньо стосуються предмета спору і дають можливість дійти до протилежних висновків щодо змісту спірних правовідносин

Боржник відзиву не надав.

У відповідності до ч. 4 ст. 36 Кодексу України з процедур банкрутства відсутність відзиву на заяву про відкриття провадження у справі не перешкоджає провадженню у справі.

Процесуальні дії суду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.12.2025 прийнято до розгляду заяву за вх. № 3-1189/25 від 04.12.2025 АБ "Укргазбанк" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 у справі № 916/36/25; відкрито провадження за нововиявленими обставинами за заявою за вх. № 3-1189/25 від 04.12.2025 АБ "Укргазбанк" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 у справі № 916/36/25; розгляд заяви призначено на 12.01.2026 о 12:00; зобов`язано надати ТОВ "Паверлог" відзив на заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 у справі № 916/36/25. В судовому засіданні призначеному ухвалою Господарського суду Одеської області на 12.01.2026 було оголошено перерву в зв`язку з повідомленням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.01.2026 було призначено засідання суду на 16.01.2026 о 12:30. Згідно довідок про доставку електронного документу, що містяться в матеріалах справи, всі учасники про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали заяви за вх. № 3-1189/25 від 04.12.2025 АБ "Укргазбанк" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Одеської області від 10.02.2025, вислухавши заявника, господарським судом встановлено наступне.

АБ "Укргазбанк" звернулось із заявою від 30.12.2024 (вх. № 39/25 від 06.01.2025) про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Паверлог", посилаючись на заборгованість останнього у розмірі 50 170 683, 81 грн.

Заявник вказав, що загальна заборгованість ТОВ "Паверлог" як поручителя за зобов`язаннями ТОВ "Ю-ГАЗ" за додатковим договором № 431/2021/ООД-КБ-ГКД-НВКЛ6 від 12.04.2024, укладеного в рамках генерального кредитного договору № 431/2021/ООД-КБ-ГКД від 30.04.2021 станом на 11.12.2024 складає 50 170 683, 81 грн, з якої: 48 598 553, 96 грн - прострочена заборгованість по кредиту, 1 472 129, 85 грн - прострочена заборгованість по процентам, 100 000 грн - заборгованість зі сплати штрафу.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.02.2025, залишеною без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.07.2025 та постановою Верховного Суду від 01.10.2025, відмовлено АБ "Укргазбанк" у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "Паверлог".

Ухвалюючи відповідне рішення про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство судом було досліджено та встановлено наступні обставини:

«Згідно з рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Юг-Газ", оформленого протоколом № 18 від 22.11.2023, затверджено наступне найменування товариства: ТОВ "Ю-Газ".

30.04.2021 між АБ "Укргазбанк" та ТОВ "Юг-Газ" було укладено генеральний кредитний договір № 431/2021/ООД-КБ-ГКД, п. 1.1. якого передбачено, що останній визначає загальні умови та порядок здійснення банком на користь позичальника кредитних операцій у межах загального ліміту, визначеного п. 1.3. генерального кредитного договору, а також встановлює права та обов`язки, відповідальність сторін та інші умови, які визнаються сторонами обов`язковими для застосування протягом всього строку дії генерального кредитного договору та додаткових договорів, укладених в рамках генерального кредитного договору, які зазначені в додатку 1 до цього генерального кредитного договору.

П. 1.3. вказаного договору передбачено, що загальний ліміт за генеральним кредитним договором встановлюється в розмірі 150 000 000 грн. Ліміт кредитування за кожним додатковим договором встановлюється в межах загального ліміту кредитування. При цьому сума основної заборгованості позичальника перед банком в будь-який момент не повинна перевищувати 150 000 000 грн в еквіваленті по курсу Національного банку України на день перерахунку. У випадку, якщо на будь-яку дату з будь-якої причини сума основної заборгованості позичальника у гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України на поточну дату перевищуватиме 150 000 000 грн, позичальник зобов`язується здійснити погашення заборгованості по основному зобов`язанню у сумі, що призводить до такого перевищення, протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня відправлення банком позичальнику повідомлення про необхідність такого погашення.

Згідно з п. 1.4. зазначеного договору строк кредитування та проведення кредитних операцій за генеральним кредитним договором встановлюється з 30 квітня 2021 року по 29 квітня 2024 року (включно). Строки кредитування та строк проведення кредитних операцій за додатковими договорами встановлюються в додаткових договорах, але в будь-якому разі не можуть перевищувати строк кредитування та проведення кредитних операцій, що встановлений даним пунктом генерального кредитного договору.

Відповідно до п. 3.1. вказаного договору кредитні операції здійснюються банком на користь позичальника виключно після підписання сторонами відповідного додаткового договору до генерального кредитного договору в розмірі не більше ліміту кредитування за додатковим договором та на умовах, визначених додатковим договором та генеральним кредитним договором. Додатковим договором визначаються особливості здійснення кредитної операції, зокрема, в частині ліміту кредитування за додатковим договором, валюти, строків та умов погашення заборгованості, графік погашення кредиту/зменшення ліміту відновлювальної/невідновлювальної кредитної лінії.

Згідно з п. п. 4.2.1., 4.2.2. зазначеного договору позичальник зобов`язується для здійснення кредитних операцій укласти з банком додатковий договір до генерального кредитного договору. Дотримуватись строків погашення встановлених генеральним кредитним договором та додатковими договорами до нього.

Відповідно до п. 4.2.17. вказаного договору позичальник зобов`язується на вимогу банку у випадках, передбачених генеральним кредитним договором та/або договорами забезпечення, зазначеними в п. 2.1. генерального кредитного договору, достроково повернути основну заборгованість позичальника та здійснити погашення заборгованості.

П. 4.3.2. вказаного договору передбачено, що банк має право відмовитися від здійснення кредитних операцій на користь позичальника частково або в повному обсязі, а також вимагати дострокового виконання позичальником своїх зобов`язань по генеральному кредитному договору, та погашення заборгованості позичальника: позичальником не виконано будь-яке зобов`язання, із визначених в п. 4.2. генерального кредитного договору; ненадання позичальником необхідних для вивчення позичальника документів чи відомостей або встановлення позичальнику неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику згідно з чинним законодавством з питань фінансового моніторингу; у разі настання будь-яких несприятливих подій, зазначених в п. п. 4.3.3. генерального кредитного договору.

Згідно з п. 4.3.6. зазначеного договору у разі наявності у позичальника простроченої заборгованості за генеральним кредитним договором та/або іншими кредитними договорами, укладеними з банком та якщо забезпеченням за усіма вищевказаними договорами виступає предмет забезпечення, визначений в п. 2.1. генерального кредитного договору, банк має право вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов`язань за генеральним кредитним договором та окремо за кожним іншим кредитним договором, в тому числі за рахунок реалізації забезпечення.

В подальшому між АБ "Укргазбанк" та ТОВ "Юг-Газ" були укладені додаткові угоди про внесення змін № 1 від 24.05.2021, № 2 від 13.07.2021, № 3 від 28.07.2021, № 4 від 21.09.2021, № 5 від 13.12.2021, № 6 від 30.12.2021, № 7 від 17.01.2022, № 8 від 23.02.2022, № 9 від 27.04.2022, № 10 від 03.03.2023, № 11 від 21.03.2023, № 12 від 30.03.2023, № 13 від 04.05.2023, № 14 від 25.05.2023, № 15 від 03.07.2023, № 16 від 25.07.2023, № 17 від 09.10.2023, № 18 від 26.01.2024, № 19 від 12.04.2024 до генерального кредитного договору № 431/2021/ООД-КБ-ГКД від 30.04.2021.

12.04.2024 між АБ "Укргазбанк" та ТОВ "Ю-Газ" було укладено додаткову угоду про внесення змін № 19 до генерального кредитного договору № 431/2021/ООД-КБ-ГКД від 30.04.2021, п. 1.3. якої передбачено, що загальний ліміт за генеральним кредитним договором встановлюється в розмірі 150 000 000 грн. При цьому сума основної заборгованості позичальника перед банком в будь-який момент не повинна перевищувати 150 000 000 грн в еквіваленті по курсу Національного банку України на день перерахунку. У випадку, якщо на будь-яку дату з будь-якої причини сума основної заборгованості позичальника у гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України на поточну дату перевищуватиме 150 000 000 грн. Позичальник зобов`язується здійснити погашення заборгованості по основному зобов`язанню у сумі, що призводить до такого перевищення, протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня відправлення Банком Позичальнику повідомлення про необхідність такого погашення.

П. 1.4. вказаної угоди передбачено, що строк кредитування та проведення кредитних операцій за генеральним кредитним договором встановлюється з 30.04.2021 по 29.04.2027 (включно).

12.04.2024 між АБ "Укргазбанк" та ТОВ "Ю-Газ" було укладено додатковий договір № 431/2021/ООД-КБ-ГКД-НВКЛ6 про відкриття невідновлювальної кредитної лінії до генерального кредитного договору № 431/2021/ООД-КБ-ГКД від 30.04.2021, п. п. 2.1., 2.2. якого передбачено, що ліміт кредитування за додатковим договором відкривається з 12.04.2024 по 29.04.2027. Позичальник зобов`язаний сплачувати кредит у строки визначені в графіку зменшення ліміту кредитної лінії за додатковим договором та у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі та в строк, встановлений в п. 2.1. даного додаткового договору.

Згідно графіку зменшення ліміту невідновлювальної кредитної лінії позичальник зобов`язується виплатити банку суму кредиту в період дії ліміту з 12.04.2024 по 29.04.2027.

26.01.2024 між АБ "Укргазбанк", ТОВ "Паверлог" та ТОВ "Ю-Газ" був укладений договір поруки № 431/2021/ООД-КБ-ГКД, згідно з п. 1.1. якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по генеральному кредитному договору № 431/2021/ООД-КБ-ГКД від 30.04.2021, а також договорів про внесення змін та додаткових договорів до нього, укладеному кредитором з позичальником, відповідно до якого позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше 29.04.2024: повернути кредит у розмірі 150 000 000 грн. в строк по 29.04.2024 (включно); сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи зі значення базової процентної ставки, згідно з п. 3.7. кредитного договору, яка не може перевищувати 100, 01 процентів річних, та сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість) згідно з умовами п. 3.13. кредитного договору; комісії, а також штрафи, пені та інші платежі у розмірах і випадках, передбачених кредитним та цим договорами; відшкодовувати кредитору всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання позичальником умов кредитного договору у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором. Цей договір забезпечує також виконання позичальником перед кредитором в повному обсязі зобов`язань щодо повернення грошових коштів, отриманих за кредитним договором та сплати інших платежів, передбачених кредитним договором, після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту, зокрема, але не включно, зобов`язань, що виникають з будь-яких правочинів, що укладені або будуть укладені в майбутньому виконання чи у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, договорів про реструктуризацію/врегулювання заборгованості за кредитним договором, рішень суду про стягнення заборгованості, мирових угод, тощо, у порядку та на умовах, визначених такими правочинами.

П. 1.2. зазначеного договору передбачено, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за виконання зобов`язань по кредитному договору.

Згідно з п. 1.3. вказаного договору поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором у тому ж обсязі, що і позичальник.

Відповідно до п. 2.1. зазначеного договору у випадку невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором кредитор звертається з письмовою вимогою про виконання зобов`язань по кредитному договору до позичальника та поручителя. У разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов`язаний повідомити про це позичальника, а в разі пред`явлення до нього позову - подати клопотання про залучення позичальника до участі у справі.

П. 2.2. вказаного договору передбачено, що поручитель зобов`язаний не пізніше 2-х банківських днів з дати отримання письмової вимоги кредитора, перерахувати суму заборгованості позичальника за кредитним договором на рахунок(ки), номер(и) якого(их) зазначається(ються) в письмовій вимозі кредитора.

Згідно з п. 5.1. зазначеного договору цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення відбитками печаток (за наявності) і діє до 29.04.2034 (включно).

12.04.2024 між АБ "Укргазбанк", ТОВ "Паверлог" та ТОВ "Ю-Газ" укладена додаткова угода про внесення змін № 1 до договору поруки № 431/2021/ООД-КБ-ГКД від 26.01.2024, п. 2 якої передбачено, що поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань за генеральним кредитним договором № 431/2021/ООД-КБ-ГКД від 30.04.2021, а також договорами про внесення змін до додаткових угод до нього, укладеному кредитором з позичальником, згідно з яким позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше 29.04.2027 року: повернути кредит у розмірі 150 000 000 грн в строк по 29.2027 (включно); сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи зі значення базової процентної ставки, згідно з п. 3.7. кредитного договору, яка не може перевищувати 100, 01 процентів річних, та сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість) згідно з умовами п. 3.13. кредитного договору; комісії, а також штрафи, пені та інші платежі у розмірах і випадках, передбачених кредитним та цим договорами; відшкодовувати кредитору всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання позичальником умов кредитного договору в розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором. Цей договір забезпечує також виконання позичальником перед кредитором у повному обсязі зобов`язань щодо повернення грошових коштів, отриманих за кредитним договором та сплати інших платежів, передбачених кредитним договором, після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту, зокрема, але не включно, зобов`язань, що виникають з будь-яких правочинів, що укладені або будуть укладені в майбутньому виконання чи у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, договорів про реструктуризацію/врегулювання заборгованості за кредитним договором, рішень суду про стягнення заборгованості, мирових угод, тощо, у порядку та на умовах, визначених такими правочинами.

АБ "Укргазбанк" засобами поштового зв`язку направив директору ТОВ "Ю-Газ" лист-вимогу від 09.10.2024 № 172/30553/24, згідно з якою станом на 04.10.2024 за кредитним договором існує заборгованість, яка складає 49 342 503, 96 грн, у тому числі: 48 000 000 грн - строкова заборгованість за кредитом, 598 553, 96 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 643 950 грн - строкова заборгованість за процентами, 100 000 грн - заборгованість зі сплати штрафу. АБ "Укргазбанк", керуючись п. п. 4.3.2., 4.3.6 кредитного договору, вимагав виконати порушене зобов`язання та повністю повернути всю суму кредиту за кредитним договором, а також сплатити проценти та штрафні санкції, протягом тридцяти календарних днів від дати пред`явлення цієї вимоги.

АБ "Укргазбанк" засобами поштового зв`язку направив директору ТОВ "Паверлог" та директору ТОВ "Ю-Газ" лист-вимогу від 21.11.2024 № 172/34938/2024, в якому повідомлено, що станом на 12.11.2024 за кредитним договором існує заборгованість, яка складає 50 170 683, 81 грн, в тому числі: 48 598 553, 96 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 1 472 129, 85 грн - прострочена заборгованість за процентами, 100 000 грн - заборгованість зі сплати штрафу згідно вимоги про сплату штрафу від 24.09.2024 № 172/28856/2024. АБ "Укргазбанк", керуючись положеннями кредитного договору, договору поруки, ст. 553 ЦК України, вимагав виконати порушене зобов`язання та повністю повернути всю суму кредиту за кредитним договором, а також сплатити проценти та штрафні санкції, протягом двох банківських днів від дати отримання даної вимоги.

Згідно рекомендованого повідомлення поштове відправлення ТОВ "Ю-Газ" (м. Запоріжжя) було вручено 26.11.2024.

Відповідно до рекомендованого повідомлення поштове відправлення ТОВ "Ю-Газ" (м. Одеса) було вручено 27.11.2024.

Згідно розрахунку заборгованості ТОВ "Ю-Газ" за кредитним договором № 431/2021/ООД-КБ-ГКД-НВКЛ6 від 12.04.2024 в рамках генерального кредитного договору № 431/2021/ООД-КБ-ГКД від 30.04.2021 період нарахування заборгованості - з 15.04.2024 по 11.12.2024, заборгованість по кредиту прострочена - 48 598 553, 96 грн, заборгованість по процентах прострочена - 1 472 129, 85 грн, всього заборгованість за основним боргом станом на 11.12.2024 (включно) - 50 070 683, 81 грн.; заборгованість зі сплати штрафу в сумі 100 000 грн.

З наданого боржником плану санації (нова редакція), який затверджено ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.10.2024 з урахуванням ухвали від 20.11.2024, вбачається що загальний розмір вимог кредиторів, включених до цього плану становить 1 838 376 508, 19 грн; кількість кредиторів, включених до цього плану санації - 2 забезпечених кредитора та 40 незабезпечених кредиторів, у тому числі вимоги АБ "Укргазбанк" з вимогами у розмірі 49 234 573,08 грн, які є забезпеченими. До графіку погашення вимог кредиторів для забезпечених та незабезпечених кредиторів для п`ятого-восьмого кварталів (12-24 місяців), наведеному у таблиці 5.2.1., включені у тому числі і вимоги забезпеченого заставою майна боржника АБ "Укргазбанк" в сумі 49 234 573,08 грн.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.10.2024 у справі № 908/2743/24 заяву ТОВ "Ю-ГАЗ" про затвердження плану санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство задоволено; затверджено план санації ТОВ "Ю-ГАЗ" до відкриття провадження у справі про банкрутство, схвалений рішенням зборів кредиторів, який оформлено протоколом від 14.10.2024 № 1, терміном дії 36 місяців; виконання затвердженого плану санації ТОВ "Ю-ГАЗ" до відкриття провадження у справі про банкрутство покладено на керівника боржника.

За змістом ухвали суду вбачається, що до плану санації боржника включено 65 кредиторів із загальною сумою заборгованості 1 652 509 120, 61 грн, зокрема, грошові вимоги Одеської філії ПАТ "Укргазбанк" у розмірі 49 273 100 грн.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 20.11.2024 у справі № 908/2743/24 заяву ТОВ "Ю-ГАЗ" про затвердження змін до плану санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство № 908/2743/24 задоволено; затверджено план санації ТОВ "Ю-ГАЗ", до відкриття провадження у справі про банкрутство, в новій редакції зі змінами, схвалений рішенням зборів кредиторів, який оформлено протоколом від 12.11.2024 № 2; виконання затвердженого плану санації ТОВ "Ю-ГАЗ" до відкриття провадження у справі про банкрутство, в новій редакції зі змінами покладено на керівника боржника.

За змістом ухвали суду вбачається, що до плану санації було включено сорок кредиторів, вимоги яких є незабезпеченими із загальною сумою заборгованості 1 608 415 435,11 грн. та 2 (два) кредитори, вимоги яких є забезпеченими із загальною сумою заборгованості: 229 961 073,08 грн, у тому числі вимоги АБ "Укргазбанк" з вимогами у розмірі 492 638 507,76 грн. та з вимогами у розмірі 49 234 573,08 грн, які є забезпеченими».

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 05.11.2025 у справі № 908/2743/24 апеляційну скаргу АБ "Укргазбанк" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 20.11.2024 у справі № 908/2743/24 задоволено частково; ухвалу Господарського суду Запорізької області від 20.11.2024 у справі № 908/2743/24 скасовано; провадження у справі № 908/2743/24 - закрито; стягнуто з ТОВ «Ю-ГАЗ» на користь АБ "Укргазбанк" судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 7267, 20 грн.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 05.11.2025 у справі № 908/2743/24 апеляційну скаргу АБ "Укргазбанк" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 25.10.2024 у справі № 908/2743/24 задоволено частково; ухвалу Господарського суду Запорізької області від 25.10.2024 у справі № 908/2743/24 скасовано; провадження у справі № 908/2743/24 - закрито; стягнуто з ТОВ «Ю-ГАЗ» на користь АБ "Укргазбанк" судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 7267, 20 грн.

Частиною 1 ст. 3 ГПК України передбачено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, у приписах КУзПБ законодавець утвердив пріоритет норм цього спеціального закону та субсидіарне застосування у процедурах банкрутства (неплатоспроможності) загальних норм ГПК України.

Тому загальні норми ГПК України застосовуються при розгляді справ про банкрутство настільки, наскільки це узгоджується із логікою законодавчого регулювання відносин банкрутства (неплатоспроможності), зокрема ті норми ГПК України, що мають універсальний характер, тобто застосовні до вирішення однакових, переважно суто процедурних, питань руху справи у позовному провадженні, так само і у процедурі банкрутства (неплатоспроможності) за умови, що інше не встановлено КУзПБ (п. 40-42 постанови Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 16.08.2023 у справі № 920/162/23).

Рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами (ч. 1 ст. 320 ГПК України).

Частиною 15 ст. 32 ГПК України передбачено, що розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами здійснюється тим самим складом суду, який ухвалив рішення, що переглядається, якщо справа розглядалася суддею одноособово або у складі колегії суддів. Якщо такий склад суду сформувати неможливо, суддя або колегія суддів для розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами визначається в порядку, встановленому частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 320 ГПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

Тобто до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов:

1) їх існування на час розгляду справи,

2) те, що ці обставини не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи,

3) істотність таких обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду щодо питання визначення ознак нововиявлених обставин у господарському процесі, викладених, зокрема у постановах від 03.04.2018 у справі № 910/6052/16 та від 07.08.2018 у справі № 915/1708/14 та від 19.05.2020 у справі № 910/19793/14, від 25.08.2020 у справі № 910/6052/16, від 07.10.2020 у справі № 922/1026/19 та ін.

Сталість наведеної правової позиції Верховного Суду підтверджується і правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 27.05.2020 у справі № 802/2196/17-а, відповідно до якого нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення. До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Стосовно підстав для перегляду судового рішення за нововиявлених обставинами суд також звертається до практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004).

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, якщо ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. При цьому результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, та встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору.

Велика Палата Верховного Суду послідовно та логічно висловлювала правову позицію, що є нововиявленою обставиною у розумінні процесуального законодавства у подібних правовідносинах, зокрема: - нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (пункт 26 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 127/10129/17 від 22.01.2019); - нововиявленими обставинами є юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були й не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його в кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, котрі беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 752/4995/17); - істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це, передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду в адміністративній справі в адміністративному суді у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження й ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 09.06.2022 у справі № 9901/230/20).

Підсумовуючи викладене, слід вказати, що нововиявлена обставина - це юридичний факт, який:

- передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин;

- має істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи, оскільки якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акту, то вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду;

- існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом;

- не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

Тобто, підставою такого перегляду є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду про неї дані.

Згідно з ч. 4 ст. 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Частиною 5 статті 320 ГПК України передбачено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами (ч. 1 ст. 325 ГПК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 325 ГПК України справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 325 ГПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Частиною 4 ст. 325 ГПК України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 320 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд: 1) ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду; 2) приймає постанову - якщо переглядалася постанова суду; 3) постановляє ухвалу - якщо переглядалася ухвала суду.

З набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі (ч. 6 ст. 325 ГПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 8 КУзПБ право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор.

Відповідно до ст. 1 КУзПБ боржник - це юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.

Кредитор відповідно до ст. 1 КУзПБ - це юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство

Неплатоспроможність згідно з ст. 1 КУзПБ - це неспроможність боржника (іншого, ніж страховик або кредитна спілка) виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом, або встановлена Національним банком України неплатоспроможність страховика відповідно до Закону України "Про страхування" чи неплатоспроможність кредитної спілки відповідно до Закону України "Про кредитні спілки".

Грошове зобов`язання (борг) у відповідності до ст. 1 КУзПБ - це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 КУзПБ перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. Неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання.

Згідно з ч. 2 ст. 39 КУзПБ у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 39 КУзПБ передбачено, що якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.

Згідно з ч. 5 ст. 39 КУзПБ за результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 39 КУзПБ господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду; заяву подано про порушення справи про банкрутство оптового постачальника електричної енергії.

Оскільки стадія відкриття провадження у справі про банкрутство має своїми наслідками не лише заходи процесуального характеру, а й організаційного та майнового, обов`язком ініціюючого кредитора є надання суду достатніх належних доказів існування непогашеного грошового зобов`язання боржника перед кредитором з метою виключення у майбутньому розумних сумнівів інших кредиторів боржника в обґрунтованості відкриття провадження у справі про банкрутство (постанова Верховного Суду від 18.02.2021 у справі № 904/3251/20).

Отже, важливим питанням при відкритті провадження у справі про банкрутство є питання документальної обґрунтованості кредиторських вимог ініціюючого кредитора, за заявою якого відкривається провадження у справі.

При ініціюванні справи про банкрутство наявність боргу підтверджується в порядку, визначеному положеннями статей 74, 76-77 ГПК України, та доказами у такому обсязі, який є необхідним з урахуванням правової природи правовідносин між боржником та кредитором.

Доказами на підтвердження наявності боргу можуть бути, зокрема, але не виключно: судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Такими доказами можуть бути, зокрема, банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи, та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником взятих на себе зобов`язань (постанова Верховного Суду від 11.03.2025 у справі № 903/439/24).

Грошові вимоги у справі про банкрутство можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (правові висновки, зроблені в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 10.02.2020 у справі № 909/146/19, від 27.02.2020 у справі № 918/99/19, від 13.10.2021 у справі № 904/2104/19).

Завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності спору про право; встановлення можливості задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі. Разом з тим, надаючи оцінку заяві ініціюючого кредитора та поданим з такою заявою документам, суд повинен дотриматися балансу, який унеможливить підміну однієї процесуальної (процедурної) дії, передбаченої КУзПБ, іншою (наприклад, перевірку обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство у підготовчому засіданні процедурою розгляду заяви недійсності (фраудаторності) окремого правочину боржника).

Для відмови у відкритті провадження у справі положення частини шостої статті 39 КУзПБ визначають дві можливі підстави:

- вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження;

- вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.03.2024 у справі № 911/1005/23.

Законодавець визначив в якості підстави звернення особи (кредитора) до суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство наявність заборгованості, тобто наявність порушення щодо виконання грошового зобов`язання.

Щодо моменту виникнення вимог (права вимоги) кредитора (ініціюючого кредитора в цьому випадку) до боржника в площині права неспроможності, слід виходити з того, що боржником є особа, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання (тобто грошові обов`язки), строк виконання яких настав. Таким чином, моментом виникнення вимоги кредитора, як учасника відносин неспроможності, слід вважати саме дату настання строку виконання грошового обов`язку боржника, а не момент вчинення правочину, чи настання іншої підстави, з якої виникає відповідне право як таке.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 16.08.2022 у справі № 910/10741/21.

З огляду на важливі правові наслідки відкриття провадження у справі про банкрутство, які, крім заявника та боржника, стосуються невизначеного кола осіб - потенційних кредиторів боржника та інших учасників, ухваленню відповідного рішення суду (відкриття провадження у справі про банкрутство або відмова у відкритті) має передувати системний аналіз обставин, пов`язаних із правовідносинами, з посиланням на які заявник обґрунтовує свої вимоги до боржника, на підставі поданих доказів. Лише після з`ясування та перевірки таких обставин суд може встановити обґрунтованість вимог кредитора до боржника, а також наявність чи відсутність спору про право у цих правовідносинах, як передумови для відкриття провадження у справі (постанова Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/2042/20).

Водночас, правова категорія "спору про право", яку з`ясовує суд у підготовчому засіданні перед відкриттям провадження у справі про банкрутство, може бути виражена як в процесуальній формі, про що свідчать судові акти, так і матеріально-правовій формі, що підтверджується юридичними фактами, які дозволяють зробити обґрунтований висновок про наявність суперечностей (розбіжностей) у складі вимог кредитора, а відтак відсутності можливості, на цій стадії судового провадження, встановити дійсний стан суб`єктивного права кредитора та кореспондуючого йому суб`єктивного обов`язку боржника (висновок Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2042/20).

З огляду на викладене, суд враховує сталу та послідовну практику Верховного Суду щодо правозастосування статті 39 КУзПБ, згідно якої встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є обов`язковою умовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника.

При цьому наявність спору про право, згідно наведених вище правових висновків Верховного Суду, може бути виражена у двох формах:

(1) процесуальній (наявності позову, який поданий до ініціювання кредитором справи про банкрутство та предметом якого є оспорення боржником обставин, на яких ґрунтуються вимоги цього кредитора);

(2) матеріально-правовій (відсутність можливості встановити дійсний стан суб`єктивного права кредитора та кореспондуючого йому суб`єктивного обов`язку боржника).

Сутність підвищеного стандарту доказування у справах про банкрутство полягає, зокрема, в такому: - перевірка обґрунтованості та розміру вимог кредиторів здійснюється судом незалежно від наявності розбіжностей щодо цих вимог між боржником та особами, які мають право заявляти відповідні заперечення, - з одного боку, та кредитором, що заявив грошові вимоги до боржника, - з іншого боку; при визнанні вимог кредиторів у справі про банкрутство слід виходити з того, що визнаними можуть бути лише вимоги, щодо яких подано достатні докази наявності та розміру заборгованості; під час розгляду заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство визнання боржником або арбітражним керуючим обставин, якими кредитор обґрунтовує свої вимоги (ч.1 ст.75 ГПК України), саме по собі не звільняє іншу сторону від необхідності доведення таких обставин в загальному порядку (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 22.12.2022 у справі №910/14923/20).

За змістом КУзПБ кредитор(и), який(і) звернувся(лися) із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не мають більшого, порівняно з конкурсними кредиторами обсягу процесуальних повноважень, крім тих, які обумовлені самим фактом ініціювання процедури банкрутства. Відтак, вимоги щодо детальної перевірки підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення, також стосуються й вимог кредитора, який звернувся з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.03.2024 у справі № 908/1336/23.

Щодо поняття "спір про право" в розумінні частини шостої статті 39 КУзПБ, суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 02.02.2022 у справі № 910/4918/21, згідно з якою спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, яка виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншої і потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом. Поняття "спір про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Тому, вирішуючи питання, чи свідчить вимога кредитора (кредиторів) про наявність спору про право, слід враховувати, що спір про право виникає з матеріальних правовідносин і характеризується наявністю розбіжностей (суперечностей) між суб`єктами правовідносин з приводу їх прав та обов`язків і неможливістю їх здійснення без усунення перешкод в судовому порядку. Спір про право може спостерігатися також у випадку, коли на шляху здійснення особою права виникають перешкоди, які можуть бути усунуті за допомогою суду.

Отже, спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням, невизнанням або недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. Установлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є обов`язковою умовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника.

Законодавство не містить переліку критеріїв для висновку про існування спору про право, який може бути виражений як в процесуальній формі - підтверджуватися судовими актами, так і в матеріально-правовій формі - підтверджуватися юридичними фактами (відповідна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/1922/20, від 24.11.2021 у справі № 902/560/20, від 20.07.2022 у справі № 904/6023/21, від 26.10.2022 у справі № 911/299/21).

Методом встановлення таких фактів є дослідження господарським судом відзиву боржника, заслуховування пояснень представника боржника або дослідження Єдиного реєстру судових рішень, відомості з якого є відкритими та загальнодоступними, на предмет наявності на розгляді іншого суду позову боржника до ініціюючого кредитора з питань, що зазначені вище. Водночас, відсутність будь-яких заперечень боржника з приводу зазначеної вимоги кредитора може свідчити про її визнання, а відтак, і про відсутність спору між сторонами про право (висновок, викладений Верховним Судом у постановах від 13.08.2020 у справі № 910/4658/20, від 03.09.2020 у справі № 910/4658/20 та від 16.09.2020 у справі № 911/593/20, від 15.06.2021 у справі № 904/3074/20, від 15.10.2020 у справі № 922/1174/20).

Звернення кредитора до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство по суті є реалізацією кредитором права на судовий захист власних майнових прав за відсутності належного виконання грошового зобов`язання боржником. У зв`язку з цим, кредитор повинен надати суду докази на підтвердження наявності у нього права, яке підлягає захисту, та навести обставини, що є підставою для звернення до суду.

При цьому, на господарський суд покладається обов`язок перевірки обґрунтованості вимог ініціюючого кредитора та з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, що, враховуючи принцип дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів, має здійснюватися судом незалежно від погодження боржником із заявленими вимогами чи, навпаки, пасивної процесуальної поведінки боржника у вигляді неподання ним відзиву на заяву про відкриття відповідного провадження.

Обов`язком ініціюючого кредитора є надання суду достатніх та належних доказів існування та непогашеного грошового зобов`язання боржника перед кредитором з метою виключення у майбутньому розумних сумнівів інших кредиторів боржника в обґрунтованості відкриття провадження у справі про банкрутство (постанова Верховного Суду від 18.02.2021 у справі N904/3251/20).

Відповідна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.12.2022 у справі № 910/862/22.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частинами 1, 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 526 ЦК передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

З метою захисту законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб при укладанні договорів, насамперед інтересів кредитора, у главі 49 ЦК України визначено види забезпечення виконання зобов`язання.

Інститут забезпечення виконання зобов`язання спрямований на підвищення гарантій дотримання майнових інтересів сторін договору, належного його виконання, а також усунення можливих негативних наслідків неналежного виконання боржником взятих на себе зобов`язань.

Тобто, у випадку невиконання або неналежного виконання умов цивільного договору на боржника покладається додаткова відповідальність, а в ряді випадків до відповідальності за невиконання зобов`язання також притягуються разом із боржником треті особи, зокрема поручителі, заставодавці (іпотекодавці).

Ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України).

Порука за своєю правовою природою має додаткове (акцесорне) зобов`язання до основного (кредитного) договору та напряму залежить від його умов. Загальний розмір кредитної заборгованості стосується як боржника, так і поручителя, який несе солідарну відповідальність в межах строку поруки.

Аналіз положень ст. 553 ЦК України дає підстави для висновку про те, що законодавцем передбачена умова (порушення зобов`язання боржником) та наслідок настання такої умови (поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником). При цьому, договір поруки прямо залежить від основного договору та його умов. Відтак, договір поруки як акцесорне зобов`язання - це передбачені положеннями закону та/або договору гарантії, які стимулюють належне задоволення вимог кредитора.

Верховний Суд у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові 16.08.2023 у справі № 910/23952/15 зауважив, що "господарські суди, з огляду на похідний (акцесорний) характер виникнення зобов`язання, визначаючи розмір кредиторських вимог до боржника - іпотекодавця (заставодавця), за наявності провадження у справі про банкрутство основного боржника, зобов`язані враховувати розмір кредиторських вимог, визнаних у такій справі про банкрутство основного боржника під час встановлення та визначення розміру кредиторських вимог до боржника - іпотекодавця. Така вимога зумовлена тим, що розмір зобов`язання майнового поручителя визначається виходячи із дійсних на відповідний момент зобов`язань боржника (позичальника), які існують за основним зобов`язанням (кредитним договором), з урахуванням обсягу забезпечення за умовами забезпечувального договору, що, в свою чергу, зумовлює висновок про те, що розмір пред`явлених кредиторських вимог до боржника - іпотекодавця не може бути більшим за розмір кредиторських вимог, пред`явлених до боржника за основним зобов`язанням" (аналогічні висновки були враховані Верховним Судом у постанові від 07.03.2024 у справі № 914/40/22 у питанні доведення кредитором обґрунтованості грошових вимог до боржника, який є фінансовим поручителем).

Згідно висновку Верховного Суду, зокрема, у постановах 16.08.2023 у справі № 910/23952/15 та від 07.03.2024 у справі № 914/40/22 розмір грошових вимог до боржника-поручителя, який є солідарним, а не основним боржником за основним зобов`язанням не може бути більшим за розмір кредиторських вимог, пред`явлених до боржника за основним зобов`язанням.

У постанові від 16.08.2023 у справі № 910/23952/15 Верховний Суд вказав, що правове значення має розмір підтверджених документально зобов`язань боржника за основним зобов`язанням та вартість фактичної реалізації предмета забезпечення, яка на стадії затвердження реєстру вимог кредиторів за результатами попереднього засідання ще невідома. У випадку реалізації предмета іпотеки з дотриманням вимог чинного на момент реалізації законодавства іпотека та майнова порука припиняються у повному обсязі, оскільки їх мета вважатиметься досягнутою.

Розмір зобов`язання майнового поручителя визначається виходячи із дійсних на відповідний момент зобов`язань боржника (позичальника), які існують за основним зобов`язанням (кредитним договором), з урахуванням обсягу забезпечення за умовами забезпечувального договору, що, в свою чергу, зумовлює висновок про те, що розмір пред`явлених кредиторських вимог до боржника - іпотекодавця не може бути більшим за розмір кредиторських вимог, пред`явлених до боржника за основним зобов`язанням.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.09.2025 у справі № 910/9121/24.

Частинами 1, 2 ст. 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Ст. 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що підставою для виникнення права вимоги АБ "Укргазбанк" до ТОВ "Паверлог" за договором поруки № 431/2021/ООД-КБ-ГКД-ПЗ від 26.01.2024 є порушення (невиконання) ТОВ "Ю-Газ" основного зобов`язання (повернення кредитних коштів у встановлені договором строки) за генеральним кредитним договором № 431/2021/ООД-КБ-ГКД від 30.04.2021 та за додатковим договором № 431/2021/ООД-КБ-ГКД-НВКЛ6 від 12.04.2024.

Строк повернення кредиту - до 29.04.2027 (п. 2 додаткової угоди № 1 про внесення змін до договору поруки № 431/2021/ООД-КБ-ГКД-ПЗ від 12.04.2024).

Ухвалою Господарського суду Запорізької області у справі № 908/2743/24 від 25.10.2024 з урахуванням ухвали від 20.11.2024 затверджено план санації ТОВ "Ю-ГАЗ" до відкриття провадження у справі про банкрутство, до якого включено також грошові вимоги АБ "Укргазбанк" у розмірі 49 234 573, 08 грн, з терміном дії 36 місяців.

Тобто, мало місце продовження строків виконання зобов`язання у зв`язку із затвердженням судом плану санації до відкриття провадження у справі про банкрутство.

Ураховуючи те, що порука має додаткове (акцесорне) зобов`язання до основного (кредитного) договору та напряму залежить від його умов, строк виконання зобов`язань ТОВ "Паверлог", передбачених договором поруки № 431/2021/ООД-КБ-ГКД-ПЗ від 26.01.2024 з урахуванням додаткової угоди про внесення змін № 1 до нього від 12.04.2024 також не настав, оскільки ними забезпечувалися зобов`язання за генеральним кредитним договором № 431/2021/ООД-КБ-ГКД від 30.04.2021.

Ураховуючи викладене, ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.02.2025, залишеною без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.07.2025 та постановою Верховного Суду від 01.10.2025, відмовлено АБ "Укргазбанк" у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "Паверлог".

Тобто, грошові зобов`язання ТОВ «Паверлог» перед АБ "Укргазбанк" виникли на підставі генерального кредитного договору № 431/2021/ООД-КБ-ГКД від 30.04.2021 та договору поруки № 431/2021/ООД-КБ-ГКД-ПЗ від 26.01.2024, строк виконання за якими був змінений планом санації ТОВ "Ю-ГАЗ" до відкриття провадження у справі про банкрутство, затверджений ухвалою Господарського суду Запорізької області у справі № 908/2743/24 від 25.10.2024 з урахуванням ухвали від 20.11.2024.

Після постановлення ухвали від 10.02.2025 постановами Центрального апеляційного господарського суду від 05.11.2025 у справі № 908/2743/24 ухвалу Господарського суду Запорізької області у справі № 908/2743/24 від 25.10.2024 та від 20.11.2024 скасовано.

Ухвали Господарського суду Запорізької області у справі № 908/2743/24 безпосередньо впливають на встановлені у справі № 916/36/25 фактичні обставини та правові висновки.

Вказана обставина не була відомою і по суті є нововиявленою, а отже за своєю суттю є підставою для перегляду ухвали Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 про відмову АБ "Укргазбанк" у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "Паверлог".

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви за вх. № 3-1189/25 від 04.12.2025 АБ "Укргазбанк" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 у справі № 916/36/25 про відмову АБ "Укргазбанк" у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "Паверлог" та наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, введення мораторію на задоволення вимог кредиторів та визнання вимог заявника у сумі 50 070 683, 81 грн, що підлягають задоволенню у четверту чергу задоволення вимог кредиторів та 100 000, 00 грн що підлягають задоволенню у шосту чергу задоволення вимог кредиторів.

Господарський суд зазначає, що заявником у даній справі понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 30 280 грн та з авансування винагороди арбітражного керуючого у розмірі 72 000 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними інструкціями № 14791_4391 від 20.12.2024 та № 9835_4144 від 20.12.2024.

Відповідно до абз. 4 п. 1 ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді, підлягають задоволенню у першу чергу задоволення вимог кредиторів.

Враховуючи викладене, витрати заявника, пов`язані з оплатою судового збору у розмірі 24 224 грн та авансуванням винагороди арбітражного керуючого у розмірі 72 000 грн, підлягають включенню до першої черги задоволення вимог кредиторів.

У заяві, сформованій в системі «Електронний суд» 15.12.2025 (вх. № 40155/25 від 15.12.2025), АБ "Укргазбанк" повідомив, що кандидатура арбітражного керуючого не змінилась та залишається Клигіна Ірина Володимирівна для призначення та виконання повноважень розпорядника майна у справі про банкрутство ТОВ «Паверлог».

У заяві, сформованій в системі «Електронний суд» 02.01.2026 (вх. № 129/26 від 05.01.2026), арбітражний керуючий Клигіна Ірина Володимирівна підтвердила актуальність заяви № 02-02/1 від 17.12.2024 щодо своєї участі у справі про призначення розпорядником майна ТОВ «ПАВЕРЛОГ» з урахуванням нового договору № 002-00801429/01ВАК_ЕП страхування відповідальності арбітражного керуючого перед третіми особами від 28.07.2025 та платіжного документу щодо оплати страхового полісу за договором.

У заяві за вих. № 02-02/1 від 17.12.2024 про участь у справі про банкрутство арбітражний керуючий Клигіна Ірина Володимирівна просила призначити її розпорядником майна ТОВ «Паверлог» та у відповідності до вимог ч. 3 ст. 28 КУзПБ зазначила про те, що вона: не є заінтересованою особою у цій справі; не є особою, яка здійснювала раніше управління цим боржником; не є особою, якій відмовлено в допуску до державної таємниці; не має реального чи потенційного конфлікту інтересів; не здійснювала раніше повноваження приватного виконавця щодо примусового виконання судових рішень або рішень інших органів, у яких боржник був стороною виконавчого провадження. Також, повідомила про відсутність обмежень щодо здійснення діяльності арбітражного керуючого, передбачених ч. 2 ст. 11 КУзПБ; наявність необхідних технічних та організаційних умов для якісного здійснення повноважень розпорядник майна.

До заяви надано копії: свідоцтва № 903 від 14.05.2013 про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); договору № 002-00801429/01ВАК-ЕП страхування відповідальності арбітражного керуючого перед третіми особами від 28.07.2025; платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 112 від 28.07.2025; диплому; диплому про перепідготовку; свідоцтва про підвищення кваліфікації № 1243 від 13.09.2024; лист Міністерства юстиції України № 2513/13.2-33-15 від 26.08.2015 щодо присвоєння кваліфікації.

Підстави для відмови у призначенні арбітражного керуючого Клигіної Ірини Володимирівни, кандидатура якої запропонована кредитором, розпорядником майна ТОВ «Паверлог» - відсутні.

Частиною 1 ст. 30 КУзПБ передбачено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 КУзПБ розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі.

З огляду на вказані обставини, господарський суд вводить процедуру розпорядження майном боржника - ТОВ «Паверлог», розпорядником майна боржника призначає арбітражного керуючого Клигіну Ірину Володимирівну та встановлює грошову винагороду розпоряднику майном боржника у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів, авансованих АБ "Укргазбанк" на депозитний рахунок Господарського суду Одеської області.

Відповідно до ч. 9 ст. 39 КУзПБ з метою виявлення кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, на офіційному веб-порталі судової влади України не пізніше наступного дня з дня постановлення ухвали суду про відкриття провадження у справі господарський суд оприлюднює повідомлення про відкриття провадження у справі боржника (офіційне оприлюднення). Доступ до інформації про провадження у справах, розміщеної на офіційному веб-порталі судової влади України, є вільним та безоплатним. Повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство повинне містити ім`я або найменування боржника, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), найменування та адресу господарського суду, номер справи, дату офіційного оприлюднення повідомлення, відомості про розпорядника майна (ім`я, місцезнаходження), строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника. Інформація про відкриття провадження у справі про банкрутство додатково може оприлюднюватися на офіційному веб-сайті державного органу з питань банкрутства, а також у будь-який інший спосіб, не заборонений законом.

Враховуючи зазначене, господарський суд оприлюднює на офіційному веб-порталі Касаційного господарського суду у складі Верховного суду оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Паверлог».

Керуючись ст. 1, 2, 28, 30, 39, 41, 44, 45, п. 21 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 234, 240, 320, 325 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву за вх. № 3-1189/25 від 04.12.2025 Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 у справі № 916/36/25 про відмову Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк "Укргазбанк" у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверлог" задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Одеської області від 10.02.2025 про відмову Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк "Укргазбанк" у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверлог" скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким відкрити провадження у справі № 916/36/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверлог" (65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 19; ).

4. Визнати конкурсні грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверлог" (65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 19; ) у сумі 50 170 683, 81 грн та витрати у сумі 102 280 грн понесені у зв`язку із сплатою судового збору та авансування винагороди арбітражного керуючого.

Встановити наступну черговість задоволення вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк":

- 102 280 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів;

- 50 070 683, 81 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів;

- 100 000 грн - шоста черга задоволення вимог кредиторів.

5. Ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів (зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію).

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

- забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника) або перебування майна боржника, яке є предметом забезпечення, на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах;

- забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

- не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

- зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

- не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів застосовується до вимог кредиторів щодо відшкодування збитків, що виникли внаслідок відмови боржника від виконання правочинів (договорів) у процедурі санації, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, повернення невикористаних та своєчасно неповернутих коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Дія мораторію не поширюється на будь-які дії довірчого власника щодо об`єкта довірчої власності, довірчим засновником якої є боржник. Дія мораторію не поширюється на процедуру обов`язкового звернення стягнення на об`єкт довірчої власності.

Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів у разі одночасного задоволення вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном, керуючим санацією згідно з планом санації, а також ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов`язаннями, на які не поширюється дія мораторію, крім випадків, передбачених статтею 94 цього Кодексу, провадиться з рахунку боржника в установі банку, небанківському надавачу платіжних послуг або з електронного гаманця боржника в емітенті електронних грошей.

Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів шляхом звернення стягнення на предмет обтяження, що забезпечує виконання зобов`язань суб`єкта підприємницької діяльності - сторони генеральної угоди відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.

Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів на період дії процедури погашення заборгованості щодо сум заборгованості учасників розрахунків, що підлягають погашенню на умовах, визначених Законом України "Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії".

Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, крім випадків, передбачених частиною восьмою цієї статті та статтею 94 цього Кодексу.

6. Ввести процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверлог" (65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 19; ) строком на 170 календарних днів до 04.07.2026.

7. Призначити розпорядником майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверлог" (65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 19; ) арбітражного керуючого Клигіну Ірину Володимирівну (свідоцтво про здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майном, керуючого санацією, ліквідатора № 903 від 14.05.2013).

8. Встановити грошову винагороду розпоряднику майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверлог" у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів, авансованих Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" на депозитний рахунок Господарського суду Одеської області.

9. Протягом процедури розпорядження майном органи управління боржника не мають права приймати рішення про:

- реорганізацію (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) і ліквідацію боржника;

- створення господарських товариств або участь в інших господарських товариствах;

- створення філій та представництв;

- виплату дивідендів;

- проведення боржником емісії цінних паперів;

- вихід зі складу учасників боржника юридичної особи, придбання в акціонерів раніше випущених акцій боржника;

- відчуження або обтяження нерухомого майна боржника, в тому числі його передачу в заставу, внесення зазначеного майна до статутного капіталу іншого підприємства або господарського товариства;

- надання позик (кредитів), надання поруки, гарантій, а також передачу в довірче управління майна боржника.

10. Керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна приймають рішення про:

- участь боржника в об`єднаннях, асоціаціях, спілках, холдингових компаніях, промислово-фінансових групах чи інших об`єднаннях юридичних осіб;

- передачу нерухомого майна в оренду;

- одержання позик (кредитів).

У процедурі розпорядження майном боржник не має права без згоди комітету кредиторів (зборів кредиторів - до моменту формування комітету кредиторів) вчиняти значні правочини, вчинення яких не заборонено цим Кодексом.

У процедурі розпорядження майном боржник не має права без згоди комітету кредиторів (зборів кредиторів - до моменту обрання комітету кредиторів) здійснювати продаж істотних активів боржника.

11. Заборонити боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.

12. Визначити наступні дати у даній справі:

- строк подання розпорядником майна до господарського суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів, який не може перевищувати одного місяця та 20 днів після дати проведення підготовчого засідання суду до 03.03.2026.

- строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна боржника, який не може перевищувати двох місяців до 16.03.2026.

- дату попереднього засідання суду, яке має відбутися не пізніше 70 календарних днів, а саме до 26.03.2026.

13. Оприлюднити на офіційному веб-порталі Верховного Суду оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверлог" (65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 19; ).

14. З моменту відкриття провадження у справі про банкрутство:

- пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі;

- пред`явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися у випадку та порядку, передбачених цим Кодексом;

- арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство;

- корпоративні права засновників (учасників, акціонерів) боржника реалізуються з урахуванням обмежень, встановлених цим Кодексом;

- задоволення вимог засновника (учасника) боржника - юридичної особи про виділення частки у майні боржника у зв`язку з виходом із складу його учасників забороняється;

- рішення про реорганізацію або ліквідацію юридичної особи - боржника приймається в порядку, визначеному цим Кодексом.

15. Попереднє засідання суду призначити на "20" лютого 2026 р. о 10:00, про що повідомити учасників справи.

Засідання суду відбудеться у приміщенні Господарського суду (м. Одеса, просп. Шевченка, 29), зал судових засідань № 14 (5-й поверх) тел. /0482/ 307-996.

16. Явку усіх учасників справи у судове засідання визнати не обов`язковою.

17. Зобов`язати боржника надати суду: відзиви на заяви кредиторів; відомості щодо загальної суми заборгованості боржника перед кредиторами за зобов`язаннями, що передбачають виплату грошових коштів, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), з виплати заробітної плати; відомості про наявне у боржника майно, а також про всі рахунки боржника в установах банків та інших фінансово-кредитних установах, реквізити рахунків; відомості про всі рахунки, на яких ведеться облік прав на цінні папери, що належать боржнику у депозитарних установах, їх реквізити; відомості про всі рахунки, електронні гаманці, відкриті у небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей, що належать боржнику, їх реквізити; відомості про проведення боржником діяльності, пов`язаної з державною таємницею; установчі документи боржника - юридичної особи; статистичну та бухгалтерську звітність, яка надавалась до управління статистики за 2023-2025 роки; аудиторські висновки; звіти за 2023-2025 роки; інші відомості, що мають значення для розгляду справи.

18. Зобов`язати розпорядника майном боржника арбітражного керуючого Клигіну Ірину Володимирівну надати суду відзиви на заяви кредиторів; письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду їх грошових вимог та докази їх отримання кредиторами; відомості щодо виконання повноважень відповідно до ч. 2 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвала є підставою для зупинення виконавчих дій відповідно до ч. 2 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства та п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України „Про виконавче провадження".

Ухвала набирає законної сили 16 січня 2026 року з моменту її постановлення згідно з ч. 12 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства та може бути оскаржена у порядку, встановленому ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства та ст. ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України.

Повну ухвалу складено та підписано 21 січня 2026 року.

Копію ухвали надіслати до електронного кабінету користувача підсистеми "Електронний суд": ПАТ АБ "Укргазбанк", ТОВ "Паверлог".

Копію ухвали надіслати на електронну адресу: Головному управлінню ДПС в Одеській області (), Приморському районному суду м. Одеса (), Приморському відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (), Управлінню державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (), арбітражному керуючому Клигіній І.В. ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Суддя О.О. Мусієнко