РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.01.2026Справа № 910/10385/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Виконавчого комітету Будищенської сільської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маджоріста"

про стягнення 123429 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Виконавчий комітет Будищенської сільської ради звернувся до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маджоріста" про стягнення за договором від 25.10.2023 № 177 основного боргу в розмірі 123429 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2025 залишено позовну заяву без руху та надано строк на усунення її недоліків протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2025 продовжено розгляд справи № 910/10385/25.

Дана ухвала суду доставлена відповідачу в його електронний кабінет, що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи. Разом із цим, у визначений судом строк відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

25.10.2023 між позивачем (замовник) та відповідачем (постачальник) укладено договір №177, відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник зобов`язується поставити, а Замовник в порядку та на умовах, визначених Договором, зобов`язується прийняти й оплатити Постачальнику код ДК 021:2015:09130000-9- Нафта і дистиляти (бензин А-95; дизельне паливо) (далі за текстом - Товар) за асортиментом, цінами і кількістю, зазначеними у Специфікації товару, що додається до Договору і є його невід`ємною частиною.

Ціна Договору становить 172185 грн., у т.ч. ПДВ (20%) 28697,50 грн. (пункт 3.2 Договору).

Згідно з пунктом 4.2 Договору Замовник здійснює оплату за Товар шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника на умовах відстрочки платежу до 30 банківських днів із моменту отримання Замовником від Постачальника паливних талонів на умовах розділу 5 Договору.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що поставка Товару здійснюється цілодобово на Умовах FCA (в редакції Інкотермс - 2010) - завантажено в автомобільний транспорт Замовника, з резервуарів автозаправних станцій (АЗС), що розташовані за адресою: Черкаська обл., м. Канів, вул. Енергетиків, буд. 12, м. Черкаси, вул. Пацаєва, буд. 24/1, м.; Черкаси, вул. Благовісна, буд. 1/4, м. Черкаси, пр. Хіміків, буд. 74/1. Відпуск палива з АЗС здійснюється за талонами на момент їх подання через АЗС Постачальника. При цьому, право на отримання Товару за таких умов Замовник набуває після отримання від Постачальника, спеціально виготовлених для цього, паливних талонів, кожен з яких містить на собі інформацію про: постачальника, вид пального, кількість пального, яку можна отримати при пред`явленні оператору АЗС такого талону, а також термін його дії. Термін дії паливних талонів не обмежений.

У пунктах 10.2, 10.3 Договору вказано, що дія Договору припиняється при настанні однієї із умов, зокрема, закінчення терміну дії Договору 31.12.2023. Закінчення терміну дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору.

Відповідно до Специфікації товару (Додаток №1) за Договором мало бути поставлено 1950 л бензину А-95 на загальну вартість 103311,00 грн. з ПДВ та 1300 л дизельного палива на загальну вартість 68874,00 грн. з ПДВ.

Згідно з видатковими накладними № 1800-1807 від 20.11.2023 позивачу надані паливні талони.

На виконання умов Договору позивач сплатив на рахунок відповідача 172185 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

26.11.2024 позивач звернувся до відповідача з претензією, в якій просив замінити 173 талонів на пальне на діючі, оскільки всупереч умовам договору на талонах зазначено обмежений термін дії. Однак відповіді на претензію не отримав.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).

Виходячи зі змісту статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За положеннями статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до статті 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Відповідно до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 20.05.2008 № 281/171/578/155, талон - це спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому. Форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона. При цьому необхідними елементами змісту талона є його серійний та порядковий номери.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Із матеріалів справи слідує, що позивач на виконання умов Договору сплатив на користь відповідача грошові кошти в сумі 172185 грн., у той час як відповідач у повному обсязі не виконав покладеного на нього обов`язку з передачі товару на сплачену позивачем суму коштів, заборгувавши 123429 грн.

При цьому, відповідачем жодних доказів на спростування викладених позивачем обставин не надано.

За змістом статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

Частиною 1 статті 670 ЦК України передбачено, що якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Ураховуючи викладене, оскільки сума боргу відповідача становить 123429 грн. та підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача вказаної суми боргу, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статі 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Виконавчого комітету Будищенської сільської ради задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маджоріста» (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 9; ідентифікаційний код 44876120) на користь Виконавчого комітету Будищенської сільської ради (19620, Черкаська обл., Черкаський р-н, село Будище, вул. 30 Років Перемоги, буд. 42; ідентифікаційний код 04407750) 123429 (сто двадцять три тисячі чотириста двадцять дев`ять) грн. боргу, а також 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Полякова