ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" січня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/4161/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

при секретарі судового засідання Задорожному А.О.,

за участю представників:

від позивача Ручайська А.М.;

від відповідачів не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" (01024, м. Київ, вул. Чикаленка Євгена, буд. 42/4; );

до відповідачів 1. Фермерського господарства "НИВА" (75632, Херсонська область, Голопристанський район, с. Малі Копані(3), вул. Українська, 93; );

2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

про солідарне стягнення 617 542,46 грн,

1. Суть спору.

13.10.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" звернулось до Фермерського господарства "НИВА" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 617 542,46 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням ФГ «НИВА» умов укладеного між сторонами Договору про надання банківських послуг №071/1058883 від 28.09.2020 та неналежним виконанням ОСОБА_1 умов Договору поруки №080/071/1058883 від 23.09.2020.

2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі.

Ухвалою суду від 20.10.2025 позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з недотриманням позивачем вимог ст. 162 ГПК України.

22.10.2025 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (вх.№33362/25).

Ухвалою суду від 27.10.2025 було відкрито провадження у справі №916/4161/25 за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 17.11.2025 об 14:00.

21.10.2025 до суду від представника позивача надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№35320/25).

Ухвалою суду від 10.11.2025 було задоволено клопотання позивача та забезпечено участь представника у всіх судових засіданнях з розгляду справи №916/4161/25 в режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду.

У судове засідання 17.11.2025 з`явився позивач, відповідачі в судове засідання не з`явились.

У судовому засіданні 17.11.2025 суд, без оформлення окремого документа постановив ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 08.12.2025 о 12:30.

У судове засідання 08.12.2025 з`явився позивач, відповідачі в судове засідання не з`явились.

У судовому засіданні 08.12.2025 суд, без оформлення окремого документа постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 12.01.2026 о 14:30.

У судовому засіданні 12.01.2026 за участі представника позивача, судом проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення у справі та відкладено складення повного рішення на строк до 22.01.2026.

3. Аргументи учасників справи.

3.1. Аргументи Акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК".

У якості обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що внаслідок невиконання Фермерським господарством "НИВА" умов Договору про надання банківських послуг №071/1058883 від 28.09.2020, в частині повного та своєчасного повернення суми наданих кредитних коштів за відповідачем -1 утворилася заборгованість, яка станом на момент звернення із позовом до суду становить 617 542,46 грн, з яких 475 840,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 141 702,46 грн. прострочені проценти.

Також позивач вказує, що внаслідок невиконання свого обов`язку ФГ "НИВА" в ОСОБА_1 як поручителя ФГ "НИВА" за Договором поруки №080/071/1058883 від 28.09.2020, виник солідрний обов`язок із відповідачем-1 на повернення суми заборгованості.

У зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути солідарно з Фермерського господарства "НИВА" та ОСОБА_1 заборгованість за Договором про надання банківських послуг №071/1058883 від 28.09.2020 в розмірі 617 542,46 грн.

3.2. Аргументи Фермерського господарства "НИВА" та ОСОБА_1 .

Як було встановлено судом зареєстрованою юридичною адресою Фермерського господарства "НИВА", відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є АДРЕСА_2 .

Адресою зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 , відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру, є АДРЕСА_3 , та відповідно до відповіді №1970182 від 04.11.2025 про ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , д.н.27.06.1961, в Єдиній інформаційній системі соціальної сфери відсутні відомості як про внутрішньо переміщену особу.

Постановою Верховної ради України від 17.01.2020 №807-IX "Про утворення та ліквідацію районів" було ліквідовано Голопристанський район Херсонської області та утворено Скадовський район (з адміністративним центром у місті Скадовськ) у складі територій, в тому числі Голопристанської міської територіальної громади.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28.02.2025 №376, територія всього Скадовського району Херсонської області з 24.02.2022 відноситься до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України.

Відтак, керуючись пункту 21 Перехідних положень ГПК України, суд при розгляді даної справи, здійснював порядок викликів та повідомлень а також направлення копій судових рішень відповідачу виходячи з положень закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».

Відповідно до ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Частиною 3 статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що передбачений цією статтею порядок виклику в суд та повідомлення про судове рішення може застосовуватися стосовно інших учасників судового процесу, адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи яких знаходиться на тимчасово окупованій території, якщо від цього залежить реалізація ними своїх процесуальних прав і обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи, повідомлення відповідача про розгляд даної справи було здійснено судом шляхом розміщення публікацій на офіційному веб-порталі Судової влади України, відтак, враховуючи вказане а також зазначені вище положення законодавства, суд доходить висновку, що Фермерське господарство "НИВА" та ОСОБА_1 вважаються належним чином повідомленими про призначені судові засідання для розгляду справи по суті.

Натомість відповідачі своїм правом передбаченим ст. 165 ГПК України, на подання відзиву по суті справи не скористалися, жодних доказів у якості спростування наведених позивачем обставин відповідачами до матеріалів справи не додано.

Згідно положень ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відтак суд вирішує спір який виник між АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" та Фермерським господарством "НИВА" та ОСОБА_1 за наявними в матеріалах справи доказами.

4. Фактичні обставини справи встановлені судом.

28.02.2020 АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», як Банк, та ФГ «НИВА», як Клієнт, уклали Договір про надання банківських послуг №071/1058883 (далі - Договір) (а.с.22- 29 на звороті).

Відповідно до п. 3 Договору, Банк надає на вимогу клієнта банківську послугу, а клієнт приймає банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в договорі відносно такої банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату послуг Банку.

Умови надання банківських послуг, у тому числі, але не виключно, ліміт банківської послуги, дата припинення чинності лімітом банківської послуги, розмір процентної ставки за користування кредитом, перелік та розмір комісійних винагород банку тощо, визначаються в договорі, в тому числі шляхом укладення сторонами договорів про внесення змін до нього та/або заяв про надання банківських послуг.

Ціною договору є сума грошових коштів, яку клієнт зобов`язаний повернути/сплатити/відшкодувати банку згідно умов договору, що складається з суми (розміру) генерального ліміту та плати за банківську послугу.

Строк дії договору дорівнює генеральному строку за умови повного виконання боргових зобов`язань до дати закінчення генерального строку. У разі наявності невиконаних боргових зобов`язань в дату закінчення генерального строку договір залишається чинним до дати, в яку всі боргові зобов`язання будуть виконані у повному обсязі. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Банк здійснює надання банківських послуг за плату, що має сплачуватися клієнтом банку в порядку та на умовах договору в безготівковій формі або за окремим касовим документом, оформленим банком. Залежно від виду банківської послуги видами плат можуть бути проценти та/або комісійна винагорода, проте цей перелік не є вичерпним і сторонами можуть бути погоджені інші види плат.

Плата за користування банківською послугою у вигляді процентів розраховується на підставі процентної ставки, яка може бути фіксованою та/або змінюваною.

Розрахунок процентів здійснюється на щоденній основі. Проценти нараховуються та розраховуються за процентною ставкою, визначеною для відповідної банківської послуги, протягом строку, що обчислюється днями та дорівнює кількості днів від дати надання банківської послуги, включаючи день надання, до дати виконання клієнтом всіх зобов`язань щодо такої банківської послуги, не включаючи останній день такого виконання. Проценти мають бути сплачені клієнтом банку до закінчення генерального строку в порядку, визначеному договором.

Протягом строку дії договору розмір процентної ставки (в тому числі змінюваної процентної ставки) може становити будь-яке числове значення в межах від 0,000001% до 50,01% річних. У випадку порушення клієнтом будь-яких платіжних (грошових) зобов`язань за договором (в тому числі, строків/термінів повернення кредиту), плата у вигляді процентів за користування банківською послугою продовжує нараховуватись та підлягає сплаті у розмірі, визначеному цим договором для відповідної банківської послуги. При настанні терміну погашення суми кредиту або дати припинення чинності лімітом банківської послуги чи завершення генерального строку, проценти за користування кредитом, що не був погашений вчасно, залишаються/застосовуються в розмірі, передбаченому в договорі.

Проценти нараховуються в останній банківський день кожного календарного місяця на суму фактичної заборгованості клієнта за банківською послугою на щоденній основі протягом місяця нарахування і підлягають сплаті клієнтом банку протягом перших 5 днів місяця, наступного за місяцем нарахування.

Згідно з п. 4 Договору, Банк здійснює надання кожної банківської послуги клієнту відповідно до заяви про надання банківської послуги, яка кожного разу надається клієнтом банку в письмовій формі, як на паперовому носії, так і за допомогою системи «клієнт-банк» та повинна бути належним чином підписана клієнтом, а саме - підписана клієнтом/ уповноваженою особою клієнта шляхом проставлення підпису та відбитка печатки (за наявності) на заяві про надання банківської послуги, наданій на паперовому носії, або шляхом скріплення електронним підписом клієнта/уповноваженої особи клієнта заяви про надання банківської послуги, наданої в формі електронного документа за допомогою електронної системи «клієнт-банк».

Відповідно до п. 14.1 договору умови надання кредитної лінії на інвестиційні цілі є наступними:

- вид банківської послуги - кредитна лінія не відновлювана;

- ліміт банківської послуги - 594 800,00 грн.;

- цільове призначення банківської послуги - на придбання сівалки припічної Planet D8 (з системою контролю висіву);

- порядок надання банківської послуги - шляхом перерахування на рахунок продавця/постачальника за договором купівлі-продажу/поставки за реквізитами, вказаними в заяві про надання банківської послуги;

- дата набрання чинності лімітом банківської послуги -28.09.2020 р. включно;

- дата припинення чинності лімітом банківської послуги - 27.09.2025 р. включно;

- період доступності - заява про надання банківської послуги приймається банком до 17.12.2020 включно;

- доступна кількість траншів - Одним траншем;

- порядок (графік) повернення (погашення) банківської послуги - відносно кожного траншу визначається у заяві про надання банківської послуги щодо такого траншу;

- тип і розмір процентної ставки - фіксована, 12,05% річних.

Також матеріали справи містять кредитну заявку №1 від 28.09.2020 ФГ "НИВА" на банківську послугу в розмірі 594 800,00 грн цільове призначення - згідно п. 14.1 Договору шляхом безготівкового переказу ТОВ "ТЕХНОТОРГ" відповідно Договору поставки №41/50848 від 16.09.2020 за сівалку пневматичну Planter D8, дата повернення траншу 27.09.2025, графік повернення траншу 10 платежів з 27.03.2021 по 27.09.2025 в розмірі 59 480,00 грн (а.с.37). Також в матеріалах справи наявні Договір про зміну №1 від 11.03.2021 та Договір про зміну №2 від 07.06.2021 (а.с.30 - 36 на звороті).

На виконання умов договору банк перерахував ТОВ "ТЕХНОТОРГ" (продавцю/постачальнику сівалки пневматичної Planter D8, яка купувалась за рахунок кредитних коштів, за договором поставки №41/50848 від 16.09.2020) 594 800,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 071/105888 від 28.09.2020.

Також 28.09.2020 АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", як Банк, та ОСОБА_1 , як Поручитель, уклали Договір поруки №080/071/1058883 (далі Договір поруки) (а.с.38-40 на звороті), відповідно до п. 3 якого, в силу поруки, що виникає на підставі Договору поруки, Поручитель поручається перед банком за повне та своєчасне виконання боргових зобов`язань. Поручитель відповідає перед банком за порушення боргових зобов`язань. Банк має право у разі порушення клієнтом боргових зобов`язань одержати задоволення своїх вимог за рахунок майна поручителя.

Порукою за договором поруки забезпечуються вимоги Банку, що випливають з договору (основне зобов`язання), а саме - відносно боргових зобов`язань в повному обсязі, включаючи сплату основної суми боргу, процентів, неустойки (штрафів, пені), та будь-якого збільшення цієї суми, а також відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за борговими зобов`язаннями, і збитків, завданих порушенням боргових зобов`язань.

Взаємні права і обов`язки банку та поручителя виникають з моменту підписання Договору поруки сторонами. Строк дії Договору поруки та строк поруки становить 10 років з дати укладення цього Договору.

Згідно з п. 7 Договору поруки у разі порушення боргових зобов`язань Клієнт та Поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники, незалежно від того, направлена вимога до поручителя чи ні, та незалежно від того, чи направлена вимога до клієнта чи ні.

За порушення зобов`язань за договором, забезпечених порукою за Договором поруки, Поручитель відповідає перед Банком солідарно з іншими особами, порукою яких забезпечено виконання зобов`язань за договором.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи виписок з банківського рахунку ФГ "НИВА" (а.с.16-21), за період користування кредитними коштами останнім здійснено повернення кредиту лише двічі, а саме 21.09.2021 в розмірі 59 480,00 грн та 02.04.2021 в розмірі 59 480,00 грн (просроченный кредит).

Також судом встановлено, що за період з 28.09.2020 по 19.12.2024 АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" нараховано відсотків за користування ФГ "НИВА" кредитними коштами в розмірі 253 029,98 грн, в рахунок погашення яких позивачем зараховано суму 111 327,52 грн, що були сплачені ФГ "НИВА".

5. Позиція суду щодо встановлених обставин справи.

За змістом статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Нормами статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу приписів ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору полягає передусім у вільному волевиявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб (ст. 627 ЦК України).

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Статтею 1055 ЦК України унормовано, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як було встановлено судом, позивач свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг №071/1058883 від 28.02.2020 виконав належним чином, перерахувавши за Кредитною заявкою №1 від 28.02.2020 ФГ "НИВА" кредитні кошти у розмірі 594 800,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №071/105888 від 28.09.2020.

Таким чином, суд зазначає що вказаними матеріалами справи підтверджується надання відповідачу суми кредиту в розмірі 594 800,00 грн.

Також із виписки з банківського рахунку ФГ "НИВА" вбачається, що відповідачем-1 здійснено часткове погашення кредиту, а саме 21.09.2021 в розмірі 59 480,00 грн та 02.04.2021 в розмірі 59 480,00 грн (простроченный кредит).

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» унормовано, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 18.06.2003 за №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 за №75.

Відтак із вищенаведених норм законодавства, суд доходить висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства, КГС ВС у постанові від 20.07.2023 по справі №910/15194/20 (п.56-59) дійшов такого ж висновку.

Дослідивши надані позивачем розрахунки та виписку з банківського рахунку відповідача, суд зазначає наступне.

Станом на 13.10.2025 відповідачем-1 було прострочено погашення суми кредиту в розмірі 475840,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом положень статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до приписів ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України, припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Так Договором про надання банківських послуг визначено, що ФГ "НИВА" зобов?язане повернути кредит (відповідний транш) до 27.09.2025 включно та здійснювати загальне погашення кредиту за Графіком, який наведено у Кредитній заявці №1.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач-1 свої зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті процентів за користування кредитними коштами не виконав, внаслідок чого у відповідача 1 станом на 13.05.2025 утворилась заборгованість по тілу кредиту в розмірі 475840,00 грн та заборгованість по відсотках у розмірі 141 702,46 грн.

Як було встановлено судом, позивачем нараховано до сплати ФГ "НИВА" проценти за користування кредитом в розмірі 253029,98 грн за період з 28.09.2020 по 19.12.2024, з яких ФГ "НИВА" було погашено лише 111 327,52 грн.

Як вбачається з наданих до суду розрахунків нарахування таких процентів здійснювалося позивачем по 13.05.2025 включно, натомість відповідно до умов Договору про надання банківських послуг, строк припинення чинності лімітом банківської послуги 27.09.2025 включно.

Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з положеннями ЦК України мають різний зміст.

Так, відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору, хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відтак, закінчення строку договору, належно виконаного лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.

Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» визначені у ст. 530 ЦК України, згідно з ч. 1 якої якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене, строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема, коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16, вирішуючи виключну правову проблему щодо визначення періоду нарахування кредиторських вимог, що виникли у зв`язку з невиконанням договору банківського кредиту, які за своєю сутністю є процентами за користування кредитом, дійшла, зокрема наступних висновків:

- у частині третій статті 6 ЦК України зазначено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд; сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносини між сторонами. Тобто частина третя статті 6 ЦК України не допускає встановлення договором умов, які не відповідають закону (пункт 112 постанови);

- сторони не можуть з посиланням на принцип свободи договору домовитись про те, що їхні відносини будуть регулюватися певною нормою закону за їхнім вибором, а не тією нормою, яка регулює їхні відносини виходячи з правової природи останніх. Зазначене не означає, що сторони не можуть домовитися про те, що в разі прострочення повернення кредиту позичальник сплачує кредитору проценти саме як міру відповідальності, зокрема в тому ж розмірі, в якому він сплачував проценти як плату за наданий кредит, або в іншому розмірі. Водночас така домовленість за правовою природою є домовленістю про сплату процентів річних у визначеному договором розмірі на підставі статті 625 ЦК України, і цей розмір може зменшити суд (пункт 107 цієї постанови). Тобто твердження скаржників про те, що проценти за «користування кредитом» нараховуються не лише в межах строку кредитування, а й після спливу такого строку, тобто до моменту повного фактичного повернення кредитних коштів, свідчать про помилкове розуміння скаржниками правової природи процентів, які сплачуються позичальником у випадку прострочення грошового зобов`язання. Проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування (чи після вимоги про дострокове погашення кредиту), є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень статті 625 ЦК України» (пункти 114-116 постанови).

Враховуючи викладені положення законодавства, правові висновки Великої Палати Верховного Суду, умови Договору укладеного між сторонами, суд доходить висновку, що заявлені до стягнення позивачем проценти які розраховані станом на 13.05.2025 позивачем нараховано правомірно, оскільки згідно умов Договору датою припинення користування лімітом банківської послуги (останнім днем дії кредитування) є 27.09.2025 включно.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Поняття поруки закріплено у ст. 553 ЦК України, відповідно до якої порукою є договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Договір поруки має бути укладений у письмовій формі, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 547 ЦК правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включно зі сплатою основного боргу, процентів, неустойки, від шкодування збитків, крім випадків, коли поручитель зобов`язався відповідати за виконання зобов`язання частково (ч. 2 ст. 553, ч. 2 ст. 554 ЦК України).

Отже, Договором поруки №080/071/1058883 від 28.09.2020 ОСОБА_1 забезпечено виконання ФГ "НИВА" зобов`язання за Договором про надання банківських послуг №071/1058883 від 28.02.2020.

Статтею ст. 543 ЦК України визначено, що кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від боржника та поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо.

Отже, з огляду на солідарний обов`язок перед кредитором боржника за основним зобов`язанням і поручителем кредитор має право вибору звернення з вимогою до них разом чи до будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності; порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем; порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника; порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Жодної з підстав для припинення дії Договору поруки №080/071/1058883 від 28.09.2020, визначених ст. 559 ЦК України, матеріали справи не містять.

На момент розгляду справи ФГ "НИВА як позичальником за Договором про надання банківських послуг, ні ОСОБА_1 як поручителем за Договором поруки №080/071/1058883 від 28.09.2020 заборгованості перед АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" погашено не було..

Також відповідачі під час розгляду справи своїх заперечень, та зокрема свого контррозрахунку суми заборгованості заявленої до стягнення, до суду не надали.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, № 303-A, п.29). Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Суд ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" своєму рішенні від 18.07.2006 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Приписи статті 79 ГПК України встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1-3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

З урахуванням встановлених обставин, суд доходить висновку що позовні вимоги Акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" до Фермерського господарства "НИВА" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 617 542,46 грн є обґрунтованими, такими що відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позову витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути солідарно з Фермерського господарства "НИВА" (75632, Херсонська область, Голопристанський район, с. Малі Копані(3), вул. Українська, 93; ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; д.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" (01024, м. Київ, вул. Чикаленка Євгена, буд. 42/4; ) прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 475 840/чотириста сімдесят п`ять тисяч вісімсот сорок/грн 00 коп. та прострочені проценти в розмірі 141 702/сто сорок одна тисяча сімсот дві/грн 46 коп.

3.Стягнути з Фермерського господарства "НИВА" (75632, Херсонська область, Голопристанський район, с. Малі Копані(3), вул. Українська, 93; ) на користь Акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" (01024, м. Київ, вул. Чикаленка Євгена, буд. 42/4; ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 705/три тисячі сімсот п`ять/грн 25 коп.

4.Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; д.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" (01024, м. Київ, вул. Чикаленка Євгена, буд. 42/4; ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 705/три тисячі сімсот п`ять/грн 25 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повне рішення складено 22 січня 2026 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська