ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 рокум. ОдесаСправа № 915/295/25
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Принцевської Н.М.;

суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м. Одеса, пр-т Шевченка,29)

секретар судового засідання (за дорученням головуючої судді): Романенко Д.С.;

представники сторін:

від Фермерського господарства "ГОРЯН" - Філевський Р.М.;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк" - Фролов В.О.;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА Ленд" - Манзар Т.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Фермерського господарства "ГОРЯН"

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 31.07.2025 (повний текст рішення складено 11.08.2025)

та на додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.08.2025 (повний текст додаткового рішення складено 14.08.2025)

та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА Ленд"

на додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.08.2025 (повний текст додаткового рішення складено 14.08.2025)

по справі №915/295/25

за позовом Фермерського господарства "ГОРЯН"

до відповідачів:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк";

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА Ленд";

про визнання незаконним та скасування рішення та стягнення гарантійного внеску у розмірі 90 619,24 грн,

(суддя першої інстанції Семенчук Н.О., дата та місце ухвалення рішення: 31.07.2025, дата та місце ухвалення додаткового рішення: 14.08.2025, Господарський суд Миколаївської області, м. Миколаїв)

25.02.2025 Фермерське господарство "ГОРЯН" звернулось до Господарського суду Миколаївської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА Ленд", в якій просило суд визнати незаконним і скасувати «рішення про відмову у підписанні договору суборенди землі за результатами проведення земельних торгів за лотом № 1623 ID LRE001-UA-869 з переможцем земельних торгів Фермерським господарством "ГОРЯН" », прийняте 08.01.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк", а також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА Ленд" на користь Фермерського господарства "ГОРЯН" сплачену суму гарантійного внеску у розмірі 90619,24 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що 20 грудня 2024 року він взяв участь у державному аукціоні LRE001-UA-869, належно сплативши реєстраційний внесок у розмірі 710,00 грн та гарантійний внесок у сумі 90 619,24 грн, а також подавши всі документи, передбачені ч.7 ст.137 Земельного кодексу України. За Протоколом про результати земельних торгів від 20.12.2024 переможцем аукціону було визначено Фермерське господарство "ГОРЯН".

Однак 08 січня 2025 року організатор аукціону ТОВ "Державний земельний банк" провів повторну перевірку долучених документів Позивача та ухвалив «рішення про відмову у підписанні договору суборенди землі», посилаючись на нібито ненадання відомостей про структуру власності. Позивач наголошує, що такі відомості були надані у повному обсязі, зокрема через Витяг з ЄДР та копії документів бенефіціара, а вимога надати структуру власності за спеціальним зразком, визначеним наказом Мінфіну №163, є необґрунтованою та не передбаченою для участі в аукціоні.

Після цього 09.01.2025 було сформовано протокол про те, що «торги не відбулися», а Позивача дискваліфіковано. Попри звернення Позивача зі скаргами та вимогами про повернення гарантійного внеску, йому було відмовлено.

Позивач вважає «рішення про відмову у підписанні договору суборенди» незаконним, таким, що ґрунтується на надуманих та свавільних підставах, оскільки всі необхідні документи були подані. Таким чином, підстав для дискваліфікації не існувало, а сплачений гарантійний внесок підлягає поверненню відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 31.07.2025 у даній справі у задоволенні позову Фермерського господарства "ГОРЯН" було відмовлено.

У своєму рішенні суд першої інстанції дійшов висновку, що Позивачем при поданні заяви про участь у земельних торгах формально було надано документ з назвою «Схема структури власності», однак зазначені відомості в якому не відповідають вимогам Положення № 163.

Суд першої інстанції зазначив, що Позивачем не лише не наведено схематичного зображення структури власності за зразком, оприлюдненим на офіційному вебсайті Мінфіну, але й взагалі, всупереч вимог п.7 Положення № 163, не наведено відомостей про: всіх осіб, які прямо або опосередковано володіють юридичною особою самостійно чи спільно з іншими особами; всіх осіб, які незалежно від формального володіння мають можливість значного впливу на керівництво чи діяльність юридичної особи; розмір участі (відсоток корпоративних прав), який належить кожній фізичній та/або юридичній особі, кожному трасту та/або іншому подібному правовому утворенню в іншій юридичній особі, трасті або іншому подібному правовому утворенні.

Крім того, в порушення п.9 Положення № 163 Позивачем не зазначено опису здійснення вирішального впливу кінцевого бенефіціарного власника на діяльність юридичної особи (прямий та/або непрямий).

Суд першої інстанції зазначив, що посилання у схематичному зображенні структури власності юридичної особи на відомості про цю ж юридичну особу не може вважатися належним виконанням учасником земельних торгів (потенційним покупцем) вимог абз. 9 ч. 7 ст. 137 Земельного кодексу України.

Також у своєму рішення суд першої інстанції вважає, що зазначені недоліки не можуть вважатися технічними, орфографічними чи іншими помилками у розумінні абз. 2 ч. 19 ст. 137 Земельного кодексу України, оскільки фактично є не наданими відомостями.

Водночас, на переконання місцевого господарського суду подання документів, які містять відомості про структуру власності за формою передбаченою у Положенні № 163, не може вважатися надмірним тягарем та відповідає усталеній діловій практиці і застосовується учасниками приватноправових відносин, зокрема, і іншими потенційними покупцями, які брали участь в Аукціоні №LRE001-UA-869.

Суд погодився з тим, що організатор аукціону мав законні підстави відмовити у підписанні протоколу та договору відповідно до ч.19 ст.137 Земельного кодексу України та п.49 Вимог №1013.

Також суд у своєму рішенні зазначив, що положеннями нормативно-правових актів, що регулюють механізм проведення земельних торгів не передбачено повернення сплаченого гарантійного внеску учаснику, який був дискваліфікований організатором аукціону відповідно до п. 49 Вимог № 1013.

Окремо суд дійшов висновку, що обраний Позивачем спосіб захисту є неефективним, оскільки скасування рішення про відмову у підписанні договору не відновить його права як переможця аукціону. Для ефективного захисту Позивач мав би заявляти вимогу про визнання договору суборенди укладеним.

Суд вказав, що поданий позов фактично спрямований не на поновлення права Позивача на ділянку, а на створення передумов для подальшого позову, що суперечить завданням господарського судочинства.

У зв`язку з цим суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення.

04.08.2025 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА Ленд" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій Відповідач-2 просив суд стягнути з Фермерського господарства "Горян" на користь ТОВ "Центр аукціонів "ЮА ЛЕНД" понесені витрати за правничу допомогу в сумі 25000 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Миколаївської області від 14.08.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА Ленд" про ухвалення додаткового рішення у даній справі задоволено частково; стягнуто з Фермерського господарства "ГОРЯН" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА Ленд" понесені витрати на правничу допомогу в сумі 12 500,00 грн; в іншій частині було відмовлено.

Не погоджуючись з такими рішеннями, Позивач звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 31.07.2025 у справі № 915/295/25 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Фермерського господарства "ГОРЯН" в повному обсязі та скасувати додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.08.2025 у справі № 915/295/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

В своїй апеляційній скарзі Позивач зазначив, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у позові, фактично підмінивши заявлені вимоги та неправильно витлумачивши їх зміст, зробивши хибний висновок про обрання «неефективного» способу захисту. Суд, посилаючись на практику Верховного Суду, вдався до судового активізму, втрутився у визначення змісту позову та штучно створив додаткову підставу для відмови, замість застосування принципу jura novit curia, за яким саме суд повинен правильно кваліфікувати правовідносини та застосувати відповідні норми матеріального права, не змінюючи предмет позову.

Також на переконання Позивача, суд першої інстанції не врахував імперативні приписи ст. 138 Земельного кодексу України, які прямо визначають способи захисту прав учасника земельних торгів та наслідки їх визнання такими, що не відбулися. У даній справі процедура торгів була незворотно порушена діями Відповідача, що зробило неможливим ані підписання договору суборенди, ані пред`явлення вимоги про визнання його укладеним. Тому вимога про скасування незаконного рішення організатора торгів була єдиним можливим і релевантним способом захисту, спрямованим на відновлення порушених прав Позивача та повернення безпідставно утриманих коштів. Суд натомість безпідставно дійшов висновку, що позов нібито спрямований на створення передумов для іншого спору, що не відповідає фактичним обставинам та правовій позиції Позивача. Такі дії суду призвели до необґрунтованого обмеження доступу Позивача до правосуддя, оскільки спір по суті не був розглянутий.

Позивач наголошує, що відповідно до практики ЄСПЛ право на доступ до суду включає не лише можливість подати позов, але і право на його змістовний розгляд, а встановлені судом обмеження не були пропорційними, не переслідували легітимної мети і порушили сутність самого права на суд. З цих підстав рішення є незаконним, необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню.

Разом з тим у своїй апеляційній скарзі Позивач зазначає, що суд першої інстанції помилково виходив з обов`язку учасника аукціону подавати структуру власності у вигляді схематичного зображення за формою, затвердженою наказом Мінфіну №163, хоча така вимога не передбачена ані Земельним кодексом України, ані умовами аукціону, ані актами Кабінету Міністрів України, а відтак застосування зазначеного Положення до спірних правовідносин є безпідставним.

Позивач зазначає, що ним було подано повний та достатній комплект документів, які містять відомості про кінцевого бенефіціарного власника і дозволяють його однозначно ідентифікувати, що підтверджує відповідність вимогам статті 130 Земельного кодексу України, тоді як суд і Відповідачі не навели жодних доказів недостовірності цих відомостей чи відсутності КБВ, а тому відмова з цих підстав є протиправною.

Тож Позивач вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи; допустив невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильно застосував норми матеріального права.

Виходячи з того, що Позивач вважає рішення Господарського суду Миколаївської області від 31.07.202З таким, що підлягаю скасуванню, а отже на переконання Фермерського господарства "ГОРЯН" додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області цього ж суду від 14.08.2025 у справі № 915/295/25 також підлягає скасуванню.

Також Позивачем у своїй апеляційній скарзі було надано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 7267 грн 20 коп. та витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в суму 5000 грн.

Крім того, 03.09.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА Ленд" на додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.08.2025 по справі №915/295/25.

Відповідач-2, вважає, що додаткове рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права та просить змінити додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 14 серпня 2025 року та стягнути з Фермерського господарства "Горян" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА Ленд" понесені судові витрати за правничу допомогу у сумі 25000 грн.

Відповідач-2 у своїй апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні додаткового рішення було порушено норми процесуального права, а саме ч.5,6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України та не враховано, що Позивачем не подано до суду клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, адже обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону. Даний правовий висновок викладений у додатковій постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15 березня 2024 року у cправі № 910/10009/22.

Ухвалами Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства "ГОРЯН" та за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА Ленд"; витребувано матеріали справи №915/295/25 у суду першої інстанції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.09.2025 задоволено клопотання Фермерського господарства "ГОРЯН" про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів; призначено розгляд справи №915/295/25 на 17.11.2025 о 12-30 год.

12.09.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №915/295/25.

15.09.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк" надійшов відзив на апеляційну скаргу Позивача.

У своєму відзиві Відповідач-1 не погоджується з доводами Позивача щодо обрання ним вірного способу захисту. Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України та статті 4 Господарського процесуального кодексу України, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права чи законного інтересу, а спосіб захисту повинен бути ефективним та відповідати характеру порушення.

Позивач звернувся до суду з вимогою визнати незаконним рішення про відмову у підписанні договору суборенди та стягнути гарантійний внесок. Однак порядок проведення земельних торгів, визначення переможця та укладання договору регламентуються спеціальним законодавством Земельним кодексом України та Порядком №1013, згідно з якими результати земельних торгів можуть бути оскаржені судом лише шляхом визнання їх недійсними.

Таким чином, позовні вимоги Скаржника не відповідають встановленому законом способу захисту порушеного права, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Обраний Скаржником спосіб захисту не є ефективним і не забезпечує відновлення порушеного права або компенсацію, що підтверджується правовою позицією Верховного Суду.

Також Відповідач-1 стверджує, що він як організатор аукціону, не мав можливості, ні з наданих Позивачем для участі в аукціоні документів, ні з офіційних джерел, отримати відповідну об`єктивну інформацію про структуру власності Позивача, зокрема відомостей про структуру власності та відомостей щодо частки ОСОБА_1 у статутному (складеному) капіталі Фермерського господарства "ГОРЯН", оскільки такі відомості в офіційних джерелах відсутні.

Відтак Відповідач-1 зазначає, що ним було прийнято правомірне рішення про відмову у підписанні Договору суборенди землі за результатами проведення земельних торгів за лотом № LRE001-UA869 з переможцем земельних торгів Фермерським господарством "ГОРЯН".

У зв`язку з чим, Відповідач-1 просить залишити рішення Господарського суду Миколаївської області від 31.07.2025 у справі № 915/295/25 за позовом ФГ "ГОРЯН" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА Ленд" без змін, а апеляційну скаргу Позивача без задоволення.

Разом з тим 15.09.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА Ленд" також надійшов відзив на апеляційну скаргу Позивача, у якій Відповідач-2 вважає, рішення суду першої інстанції обґрунтованим та законним, а апеляційну скаргу Позивача надуманою, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

У своєму відзиві Відповідач -2 зазначає, що Позивач звертаючись з даним позовом до суду, вибрав неефективний спосіб захисту, оскільки обраний спосіб захисту Позивача ніяким чином не поновить порушене на його думку право, при наявності не скасованих протоколу про результати земельних торгів № LRE001-UA-869 від 09.01.2025 та протоколу про результати земельних торгів № LRE001-UA-869 від 20.12.2024.

Також Відповідач-2 зазначає, що положеннями нормативно - правових актів, які регулюють механізм проведення земельних торгів не передбачено повернення сплаченого гарантійного внеску учаснику, який був дискваліфікований організатором аукціону відповідно до п. 49 Вимог постанови КМУ № 1013. Дані правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29 жовтня 2024 року по справі № 910/3818/23; від 21 травня 2024 року по справі № 912/1263/23; від 17.01.2025 року по справі № 910/7625/23. Позивач беручи участь у земельних торгах добровільно, без будь-якого примусу і розуміючи наслідки здійснив оплату гарантійного внеску та взяв участь у торгах, цим на себе перебрав як права та і обов`язки учасника торгів, які чітко визначені Земельним кодексом України та постановою КМУ № 1013.

11.11.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА Ленд" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.11.2025 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА Ленд"; вирішено здійснювати розгляд справи №915/295/25 у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду в залі судових засідань №5, м. Одеса, пр-т Шевченка, 29.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.11.2025 відкладено розгляд справи №915/295/25 за апеляційною скаргою Фермерського господарства "ГОРЯН" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 31.07.2025 та на додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.08.2025, а також апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА Ленд" на додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.08.2025 до15.01.2026 року о 12-00 год.

15.01.2026 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

15.01.2026 у судове засідання, яке проводилось в режимі відеоконференції з`явилися представники Фермерського господарства "ГОРЯН", Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА Ленд", які підтримали вимоги та доводи, викладені ними письмово.

15.01.2026 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У судовому засіданні було розглянуто клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, представники Позивача та Відповідача-2 не заперечували проти його задоволення.

Протокольною ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду було задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши апеляційні скарги та відзиви на них, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.12.2024 в електронній системі «Прозорро. Продажі» на платформі електронного майданчика Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА ЛЕНД" відбулися земельні торги у формі електронного аукціону за лотом № LRE001-UA-869 з передачі в суборенду земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності строком на 14 років, площею 101.4400 га, що розташована на території Новоодеської міської територіальної громади, Миколаївського (Новоодеського) району, Миколаївської області, кадастровий номер :05:003:0139, цільове призначення - 01.09 для дослідних і навчальних цілей.

Фермерське господарство "ГОРЯН" виявило намір взяти участь у вказаних земельних торгах, у зв`язку з чим ним через свій електронний кабінет на електронному майданчику подано та завантажено такі документи:

- Заява від 18.12.2024 на участь в аукціоні з продажу права оренди земельної ділянки (документ типу «Заява на участь» на вебсторінці Аукціону за посиланням https://ua.land/auctions/LRE001-UA-869 має назву «Заява Горян 18869.pdf (1).p7s»). Зі змісту вказаного документу вбачається, що цією заявою потенційний покупець Фермерське господарство «ГОРЯН», в особі голови ОСОБА_1, що діє на підставі Статуту, який має , висловлює своє бажання взяти участь у земельних торгах щодо передачі в суборенду земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності строком на 14 років, площею 101.4400 га, що розташована на території Новоодеської міської територіальної громади, Миколаївського (Новоодеського) району, Миколаївської області, кадастровий номер :05:003:0139, цільове призначення - 01.09 Для дослідних і навчальних цілей, аукціон № LRE001-UA-869;

- копія паспорту ОСОБА_1 (документ типу «Копія паспорта або документа, що посвідчує особу» на вебсторінці Аукціону за вказаним посиланням та має назву «Паспорт ОСОБА_1 pdf. p7s »);

- копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_1 (документ типу «Копія ІПН» на вебсторінці Аукціону за посиланням має назву «ІПН ОСОБА_1 pdf. p7s »);

- копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Фермерського господарства «ГОРЯН» станом на 27.08.2024 (документ типу «Копія витягу з ЄДРПОУ або документ про реєстрацію у державі місцезнаходження» на вебсторінці Аукціону за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 має назву «Витяг на 27.08.24.pdf.p7s»). Зі змісту вказаного витягу (станом на 27.08.2024) вбачається, що у розділі «Перелік засновників (учасників) юридичної особи» наявна така інформація: « ОСОБА_1 , громадянство: Україна, Місцезнаходження: АДРЕСА_1 , Розмір частки засновника (учасника): 200000,00 33541012 "КІНЦЕВИЙ БЕНЕФІЦІАРНИЙ ВЛАСНИК КОНТРОЛЕР- ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 ». У розділі «Відомості про структуру власності» відомості відсутні. У розділі «Інформація про кінцевого бенефіціарного власника (контролера) юридичної особи» відомості відсутні. При цьому, частково інформація про кінцевого бенефіціарного власника міститься в розділі «Перелік засновників (учасників) юридичної особи», без зазначення опису здійснення вирішального впливу кінцевого бенефіціарного власника на діяльність юридичної особи (прямий та/або непрямий

- копія платіжної інструкції № 446 від 18.12.2024 на суму 710,00 грн, платник - ФГ "ГОРЯН2, отримувач - ТОВ "Центр аукціонів "ЮА Ленд" (документ типу «Документ, що підтверджує сплату реєстраційного внеску» на вебсторінці Аукціону за посиланням https://ua.land/auctions/LRE001-UA-869 має назву «реєстрац внесок 18869.pdf»);

- копія платіжної інструкції № 447 від 18.12.2024 на суму 90 619,24 грн, платник - ФГ "ГОРЯН", отримувач - ТОВ "Центр аукціонів "ЮА Ленд" (документ типу «Документ, що підтверджує сплату гарантійного внеску» на вебсторінці Аукціону за посиланням https://ua.land/auctions/LRE001-UA-869 має назву «гарант внесок 18869.pdf»);

- копія довідки Фермерського господарства "ГОРЯН2 від 18.12.2024 (документ типу «Інформація про кінцевого бенефіціарного власника» на вебсторінці Аукціону за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 має назву «кінцевий бенефіціар.pdf.p7s»). За змістом вказаної довідки фермерське господарство в особі голови ОСОБА_1 , що діє на підставі Статуту повідомляє наступну інформацію: Перелік засновників (учасників) юридичної особи: ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), громадянство: Україна, місцезнаходження: АДРЕСА_3 , розмір частки засновника (учасника): 100,00. Інформація про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи: ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), громадянство: Україна, місцезнаходження: АДРЕСА_3 , розмір частки засновника «(учасника): 100,00. Тип бенефіціарного володіння: Прямий вирішальний вплив. Відсоток частки статутного капіталу, або відсоток право голосу: 100;

- копія довідки Фермерського господарства "ГОРЯН" від 18.12.2024 про право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення (документ типу «Документи що підтверджують відповідність вимогам» на вебсторінці Аукціону за посиланням https://ua.land/auctions/LRE001-UA-869 має назву «Довідка про право власності на зем ділянки 18869.pdf.p7s»);

- копія рішення № 2 від 28.08.2012 про створення фермерськго господарства "ГОРЯН" (документ типу «Документи що підтверджують відповідність вимогам» на вебсторінці Аукціону за посиланням https://ua.land/auctions/LRE001-UA-869 має назву «Рішення.pdf.p7s»);

- Фінансова звітність малого підприємства Фермерськго господарства "ГОРЯН2 від 01.01.2024 (документ типу «Документи що підтверджують відповідність вимогам» на вебсторінці Аукціону за посиланням https://ua.land/auctions/LRE001-UA-869 має назву «S0110013 1-м, 2-м. Фінансова звітність малого підприємства14391 (1).pdf.p7s»);

- копія інформації Фермерськго господарства "ГОРЯН" про відсутність застосування санкцій відповідно до законодавства (документ типу «Документи що підтверджують відповідність вимогам» на вебсторінці Аукціону за посиланням https://ua.land/auctions/LRE001-UA-869 має назву «довідка про відсутність санкцій.pdf.p7s»);

- копія схематичного зобораження структури власності Фермерського господарства "ГОРЯН" від 18.12.2024 (документ типу «Документи що підтверджують відповідність вимогам» на вебсторінці Аукціону за посиланням https://ua.land/auctions/LRE001-UA-869 має назву «Схема структури власності.pdf.p7s»). Зі змісту вказаного документа вбачається, що Фермерське господарства "ГОРЯН" має намір взяти участь у земельних торгах та згідно вимог абзацу 9 частини 7 статті 137 Земельного кодексу України надає документи про структуру власності (схематичне зображення структури власності потенційного покупця-юридичної особи) У вказаному документі під заголовком «Схематичне зображення структури власності» розміщено текст:

«ФГ «Горян»

100 % статутного капіталу

Україна, »;

- копія наказу № 1 від 28.08.2012 про призначення голови Фермерського господарства "Горян" (документ типу «Документи що підтверджують відповідність вимогам» на вебсторінці Аукціону за посиланням https://ua.land/auctions/LRE001-UA-869 має назву «Наказ.pdf.p7s»);

- копія Статуту Фермерського господарства "ГОРЯН" (нова редакція), затвердженого рішенням № 1/2013 засновника фермерського господарства «ГОРЯН» від 09.12.2013 (документ типу «Документи що підтверджують відповідність вимогам» на вебсторінці Аукціону за посиланням https://ua.land/auctions/LRE001-UA-869 має назву «Горян Статут.pdf (1).p7s»).

Відповідно до протоколу про результати земельних торгів № LRE001-UA-869 від 20.12.2024, переможцем земельних торгів було визначено: Фермерське господарство "ГОРЯН".

Разом із тим, у подальшому, Товариством з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк" проведено повторну перевірку електронних копій документів переможця земельних торгів (із посиланням на ст. 137 Земельного кодексу України, Вимоги щодо підготовки та проведення земельних торгів для продажу земельних ділянок та набуття прав користування ними (оренди, суборенди, суперфіцію, емфітевзису), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2021 № 1013).

За результатами вказаної повторної перевірки 08.01.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк" оформлено Рішення про відмову у підписанні договору суборенди землі за результатами проведення земельних торгів за лотом № 1623 ID LRE001-UA-869 з переможцем земельних торгів Фермерським господарством «ГОРЯН» ().

Зазначене рішення було мотивоване, тим, що переможцем земельних торгів - Фермерським господарством "ГОРЯН" () не надано документ, який містить відомості про структуру власності.

09.01.2025 було сформовано Протокол земельних торгів про результати земельних торгів № LRE001-UA-869, відповідно до якого статус земельних торгів визначено як: «Земельні торги не відбулися». Крім того, у протоколі наявне посилання на те, що «учасники відсутні / подано заяву від одного учасника (крім випадку, встановленого абзацом 3 ч. 5 ст. 138 Земельного кодексу України) / не зроблено крок аукціону».

09.01.2025 Позивач на свою електронну адресу та в Особистий кабінет електронного майданчика фермерське господарство отримало від ТОВ "Центр аукціонів "ЮА Ленд" повідомлення, що аукціон № LRE001-UA-869 не відбувся, а також про те, що він був дискваліфікований організатором аукціону. У вказаних повідомленнях було також вказано, що гарантійний та реєстраційний внески будуть повернуті.

Фермерське господарство "ГОРЯН" звернулося до Директора "Прозорро.Продажі" зі скаргою за вих. № 01/1301 від 13.01.2025, за змістом якої Позивач посилається на те, що вважає дискваліфікацію ФГ "ГОРЯН" неправомірною та такою, що склалася не з вини фермерського господарства.

У відповідь на вказану скаргу Акціонерне товариство "Прозорро. Продажі" надіслало Позивачу листа № 170-07/2025 від 13.02.2025, в якому зазначило про те, що вимоги чинного законодавства не дають підстав адміністратору електронної торгової системи здійснювати будь-які дії, щодо організації, проведення та оформлення результатів та/або відміни, скасування результатів аукціону, зупинення проведення електронних торгів, зміни та/або коригування лоту аукціону в будь-якому вигляді тощо. Адміністратор ЕТС (АТ "Прозорро.Продажі") здійснює виключно функції з технічної підтримки та адміністрування електронної торгової системи.

Крім того, щодо дискваліфікації учасника товариство зазначило, що саме організатор земельних торгів приймає рішення про відмову у підписанні протоколу про результати земельних торгів, про відмову у підписанні договору за результатами проведення земельних торгів з переможцем торгів. АТ "Прозорро.Продажі" звертало увагу Позивача, що вимоги чинного законодавства не дають підстав адміністратору електронної торгової системи здійснювати будь-які дії щодо організації, проведення та оформлення результатів та/або відміни, скасування результатів аукціону, зупинення проведення електронних торгів, зміни та/або коригування лоту аукціону в будь-якому вигляді, в тому числі щодо кваліфікації, дискваліфікації або відміни дискваліфікації переможця тощо. В тому числі, у Адміністратора ЕТС відсутні повноваження на надання правової оцінки діям учасників та організаторів електронних аукціонів.

Також, Фермерське господарство "ГОРЯН" звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк" з листом вимогою № 01/1401 від 14.01.2025 та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА Ленд" з листом вимогою № 02/1401 від 14.01.2025.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк" надало Фермерському господарству "ГОРЯН" відповідь листом № вих02/108 від 03.02.2025, в якому зазначало, зокрема, про те, що Фермерським господарством "ГОРЯН" подано документ від 18.12.2024 № б/н, в тексті якого зазначено, що це документ про структуру власності (схематичне зображення структури власності потенційного покупця - юридичної особи). Проте, інформація, що міститься в даному документі не відповідає вимогам Положення, а саме не містить усі відповідні відомості. Враховуючи вищевикладене, наданий Фермерським господарством "ГОРЯН" документ від 18.12.2024 № б/н, не може розглядатися як документ, що містить відомості про структуру власності.

Відповідач-1 також повідомив Позивача про те, що ТОВ "Державний земельний банк" не несе відповідальність за дії інших суб`єктів господарювання, а тому не може відповідати за перевірку документів, яку здійснюють оператори електронних майданчиків.

Додатково товариство повідомляло, що питання сплати та повернення гарантійних внесків оператором електронного майданчика не належить до повноважень ТОВ "Державного земельного банку", а також зазначило, що Фермерське господарство "ГОРЯН" не позбавлялося права приймати участь у повторних торгах з передачі в суборенду земельної ділянки та відповідно до вимог законодавства вправі прийняти участь у повторних земельних торгах, зокрема, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:003:0139.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА Ленд" надало Фермерському господарству "ГОРЯН" відповідь листом № 01/2801 від 28.01.2025, в якому, зокрема, зазначало, що ТОВ "Центр аукціонів "ЮА Ленд" враховуючи норми діючого законодавства не має права повертати гарантійний та реєстраційний внески учаснику, якого було дискваліфіковано.

Відповідачем-1 надано відповідь на адвокатський запит представника Позивач № 1 від 12.02.2025 листом №вих04/2 від 18.02.2025, у якому повідомлено, що Товариству з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк" реєстраційні внески сплачені Фермерським господарством "ГОРЯН" за участь у земельних торгах LRE001- UA-182 та LRE001- UA-869 Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА Ленд" не перераховувались.

Товариство також звертало увагу, що у протоколах про результати земельних торгів зазначено суму винагороди оператора електронного майданчика. Так, зокрема, у протоколі про результати земельних торгів № LRE001- UA-869 розмір винагороди Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА Ленд" становить 90 619,24 грн.

Відповідачем-2 надано відповідь на адвокатський запит представника Позивача № 2 від 12.02.2025 листом № 1702/25 від 17.02.2025, в якому, зокрема, зазначено, що згідно протоколу № LRE001-UA-869 від 20.12.2024 сума гарантійного внеску (за вирахуванням винагороди оператора), що підлягає перерахуванню організатору від оператора, через електронний майданчик якого подано заяву переможцем, що зараховується в рахунок оплати ціни продажу лота: 0,00 грн. Відповідно суми реєстраційних та гарантійних внесків за участь у земельних торгах, сплачені ФГ "Горян", не перераховувались на рахунки організатора торгів Товариству з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк".

Також повідомлено Позивача про те, що згідно протоколу аукціону №LRE001-UA-869 винагорода оператора, через електронний майданчик якого подано заяву переможцем: 90 619,24 грн. З вище зазначених сум оператором була сплачена комісія на розрахунковий рахунок Акціонерного товариства "Прозорро. Продажі" по аукціону №LRE001-UA-869 27185,77 грн з ПДВ (Рахунок ЦБД2-000072 від 31 січня 2025р.)

До відповіді на адвокатський запит було долучено відповідні платіжну інструкцію № 952 від 14.02.2025 та рахунок на оплату ЦБД2-000072 від 31 січня 2025.

Оцінюючи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, перевіривши дотримання судом норм процесуального права, в контексті встановлених обставин, судова колегія дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з аб. 1 ч. 2 ст. 135 Земельного кодексу України земельні торги проводяться у формі електронного аукціону в режимі реального часу в мережі Інтернет, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з переможцем земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу ціну за придбання прав емфітевзису, суперфіцію, або найвищий розмір орендної плати, зафіксовані під час проведення земельних торгів.

Земельні торги проводяться в електронній торговій системі, що перебуває у державній власності (аб. 2 ч. 2 ст. 135 Земельного кодексу України). Порядок функціонування та адміністрування електронної торгової системи затверджує Кабінет Міністрів України (аб. 3 ч. 2 ст. 135 Земельного кодексу України).

Згідно з аб. 6 ч. 2 ст. 135 Земельного кодексу України учасник земельних торгів - це фізична або юридична особа, яка розмістила в електронній торговій системі документи, зазначені в частині сьомій статті 137 цього Кодексу, сплатила реєстраційний та гарантійний внески, зробила закриту цінову пропозицію і відповідно до закону може набувати право власності чи користування земельною ділянкою, виставленою на земельних торгах.

Відповідно до аб. 9 ч. 2 ст. 135 Земельного кодексу України організатором земельних торгів у разі продажу земельної ділянки є власник земельної ділянки, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Для проведення земельних торгів організатор земельних торгів укладає з оператором електронного майданчика, підключеного до електронної торгової системи, договір про організацію та проведення земельних торгів (аб. 10 ч. 2 ст. 135 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 8 ст. 135 Земельного кодексу України реєстраційний та гарантійний внески сплачуються особою, яка бажає взяти участь у земельних торгах, на відкриті у банку окремі рахунки оператора електронного майданчика, з якого така особа бажає взяти участь в земельних торгах.

Згідно з ч. 10 ст. 135 Земельного кодексу України сплачені суми гарантійних внесків (крім випадків, встановлених абзацами другим - п`ятим цієї частини) повертаються оператором електронного майданчика всім учасникам земельних торгів, які не визнані переможцями, у строк, встановлений Кабінетом Міністрів України. Гарантійні внески не повертаються та перераховуються оператором електронного майданчика на рахунки організатора земельних торгів, зазначені в оголошенні про проведення земельних торгів (за вирахуванням винагороди оператора електронного майданчика з гарантійного внеску переможця):

усім учасникам, якщо жоден з них не зробив кроку аукціону (торгів) на підвищення стартової ціни, крім випадку, встановленого абзацом третім частини п`ятої статті 138 цього Кодексу;

переможцю, якщо ним в установлений строк не підписано протокол про результати земельних торгів, договір за результатами проведення земельних торгів, відмовлено в нотаріальному посвідченні такого договору, не сплачено належної суми за придбаний лот та суми витрат на підготовку лота до продажу;

переможцю, якщо він не відповідає визначеним цим Кодексом вимогам до особи, яка може набувати земельну ділянку або права на неї, не подав документи або відомості, обов`язковість подання яких встановлена цим Кодексом, подав неправдиві відомості про себе.

Згідно з ч. 1 ст. 137 Земельного кодексу України технічні вимоги до підготовки до проведення та проведення земельних торгів, встановлення та оприлюднення їх результатів, визначення розміру, порядку сплати, повернення реєстраційних, гарантійних внесків учасників та винагороди, що сплачується переможцем аукціону оператору електронного майданчика, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Організатор земельних торгів через особистий кабінет публікує в електронній торговій системі оголошення про проведення земельних торгів, до якого додаються документи та матеріали на лот (документація), що підтверджують виконання вимог, визначених частиною третьою статті 135 і частиною першою статті 136 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 Земельного кодексу України електронна торгова система повинна забезпечувати безоплатну авторизацію організаторів та авторизацію учасників земельних торгів, що здійснюється відповідно до статті 135 цього Кодексу, розміщення ними матеріалів та документів, оприлюднення оголошення про проведення земельних торгів, участь у торгах, ознайомлення необмеженого кола осіб з їх перебігом та результатами в режимі реального часу та можливість безоплатного анонімного перегляду, копіювання та роздрукування інформації із застосуванням поширених веб-оглядачів та редакторів без необхідності застосування спеціально створених технологічних чи програмних засобів цілодобово без обмежень.

Постановою від 22.09.2021 № 1013 Кабінет Міністрів України затвердив Вимоги щодо підготовки до проведення та проведення земельних торгів для продажу земельних ділянок та набуття прав користування ними (оренди, суборенди, суперфіцію, емфітевзису) (далі по тексту - Вимоги). Відповідно до п. 14 Вимог оператор електронного майданчика забезпечує функціонування електронного майданчика, цілісність даних, що передаються до електронної торгової системи або приймаються від електронної торгової системи, коректне та своєчасне відображення в електронній торговій системі даних та можливість вчинення організатором земельних торгів, потенційними покупцями, учасниками дій в електронній торговій системі через сервіси, які надаються оператором електронного майданчика відповідно до цих вимог.

За змістом пункту 29 Вимог, під час реєстрації для участі в земельних торгах потенційний покупець через свій особистий кабінет заповнює електронну форму, подає в довільній формі заяву про участь у земельних торгах, на яку накладається електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, і завантажує електронні копії документів, передбачені частиною сьомою статті 137 Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 137 Земельного кодексу України особа, яка бажає взяти участь у земельних торгах, подає через особистий кабінет в електронній торговій системі:

а) заяву про участь у земельних торгах, підписану кваліфікованим електронним підписом;

б) для громадянина України, фізичної особи - підприємця - копію довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або копію паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

Копії зазначених документів засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, яка бажає взяти участь у торгах;

в) документи, що підтверджують сплату реєстраційного та гарантійного внесків (копії розрахункових документів, виписки з рахунків), а в разі проведення земельних торгів з продажу земельних ділянок сільськогосподарського призначення - документи, що підтверджують сплату таких платежів з рахунку особи, яка бажає взяти участь у торгах, відкритого в українському або іноземному банку (крім банків держав, внесених FATF до списку держав, що не співпрацюють у сфері протидії відмиванню доходів, одержаних злочинним шляхом).

Представник фізичної чи юридичної особи також розміщує документи, що підтверджують його право діяти від імені учасника торгів.

Якщо земельні торги проводяться щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення, особа, яка бажає взяти участь у таких торгах, подає через особистий кабінет в електронній торговій системі також документи, що підтверджують її відповідність вимогам статті 130 цього Кодексу. Перелік таких документів встановлює Кабінет Міністрів України.

Заява про участь у земельних торгах та додані до неї документи учасника можуть бути подані до закінчення кінцевого строку подання заяв про участь у земельних торгах, встановленого електронною торговою системою автоматично упродовж дня, що передує дню проведення земельних торгів, з урахуванням вимог, визначених Кабінетом Міністрів України.

Якщо потенційний покупець бажає взяти участь у земельних торгах щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення, він подає також документи, що підтверджують його відповідність вимогам статті 130 Кодексу, згідно з додатком 2.

Додатком 2 до Вимог № 1013 виступає Перелік документів, що підтверджують відповідність потенційного покупця, який бажає взяти участь в земельних торгах щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення, вимогам статті 130 Земельного кодексу України.

Так, за змістом вказаного Переліку, відповідно до абзацу дев`ятого частини сьомої статті 137 Земельного кодексу України потенційні покупці разом із заявою про участь в земельних торгах також подають копії таких документів:

- документи, які містять відомості про структуру власності (якщо потенційним покупцем є юридична особа);

- документи, що підтверджують громадянство учасників (акціонерів, членів) та бенефіціарного власника (якщо потенційним покупцем є юридична особа);

- документи, що підтверджують джерела походження коштів, зокрема: декларація про майновий стан і доходи; декларація про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру/декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або органу місцевого самоврядування; річна (квартальна, інша) фінансова та/або податкова звітність юридичної особи - набувача та фізичної особи - підприємця (за наявності), що отримана нотаріусом безпосередньо від набувача (баланс, витяги, що містять дані про прибутки та збитки господарської діяльності клієнта, податкова декларація з додатками); фінансова звітність юридичної особи - набувача, що оприлюднена відповідно до вимог законодавства; інші документи, що підтверджують джерела походження коштів;

- документи про перебування у шлюбі (чи його розірвання), у тому числі зареєстрованому за кордоном, та про набуття земельних ділянок сільськогосподарського призначення на праві спільної сумісної власності подружжя (у разі наявності, якщо потенційним покупцем є фізична особа);

- документ, що містить інформацію щодо юридичних осіб, права на частку у статутному (складеному) капіталі, у пайовому фонді, акції, паї яких потенційний покупець, має із обов`язковим зазначенням найменування юридичної особи, ідентифікаційного коду юридичної особи, розміру належної йому частки у статутному (складеному) капіталі, у пайовому фонді, та/або кількість належних йому акцій, паїв (у разі наявності, якщо потенційним покупцем є фізична особа);

- документи, які підтверджують право власності учасника земельних торгів на земельні ділянки сільськогосподарського призначення (у разі наявності таких прав).

Оператор електронного майданчика інформує особу, яка бажає взяти участь у земельних торгах, про зарахування на банківські рахунки оператора електронного майданчика гарантійного і реєстраційного внесків та отримання такою особою статусу учасника земельних торгів в порядку і строки, встановлені Кабінетом Міністрів України (ч. 8 ст. 137 Земельного кодексу України).

Порядок реєстрації учасників для участі в земельних торгах встановлює Кабінет Міністрів України (ч. 9 ст. 137 Земельного кодексу України).

Відомості про учасників торгів не підлягають розголошенню до завершення торгів (ч. 12 ст. 137 Земельного кодексу України). Протокол про результати земельних торгів формується та оприлюднюється електронною системою автоматично в день завершення торгів в електронній формі (ч. 15 ст. 137 Земельного кодексу України).

Згідно з ч. 19 ст. 137 Земельного кодексу України організатор земельних торгів не підписує протокол торгів, не укладає договір за результатами проведення земельних торгів з переможцем торгів, який: а) не відповідає встановленим цим Кодексом вимогам до особи, яка може набувати земельну ділянку або права на неї;

б) не подав документи або відомості, обов`язковість подання яких встановлена частиною сьомою цієї статті, та/або в зазначених документах наявні неправдиві відомості;

в) не отримав погодження Верховної Ради України або Кабінету Міністрів України, встановленого частиною двадцять третьою цієї статті.

Не можуть бути підставою для прийняття рішення про відмову в підписанні протоколу про результати земельних торгів та подальшому укладенні договору за результатами проведення земельних торгів технічні, орфографічні та інші помилки у заяві про участь у земельних торгах або в документах та матеріалах, що подаються разом із такою заявою, які не впливають на зміст відповідного документа.

Відповідно до пункту 49 Вимог № 1013 організатор земельних торгів приймає рішення про відмову у підписанні протоколу про результати земельних торгів, про відмову у підписанні договору за результатами проведення земельних торгів з переможцем торгів, який: не відповідає встановленим Кодексом вимогам до особи, яка може набувати земельну ділянку або права на неї; не подав документи або відомості, обов`язковість подання яких встановлена частиною сьомою статті 137 Кодексу, та/або в зазначених документах наявні неправдиві відомості; не отримав погодження Верховної Ради України або Кабінету Міністрів України у випадках, встановлених Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 138 Земельного кодексу України передбачено, що земельні торги визнаються такими, що не відбулися, у разі:

а) відсутності учасників або наявності тільки одного учасника (крім випадку, встановленого абзацом третім частини п`ятої цієї статті, за умови, що такий учасник у встановлений строк підписав протокол про проведення земельних торгів, договір за результатами проведення земельних торгів, сплатив належну суму за придбаний лот та суму витрат на підготовку лота до продажу);

б) якщо жоден з учасників не зробив кроку аукціону (торгів) на підвищення стартової ціни (плати), крім випадку, визначеного абзацом третім частини п`ятої статті 138 цього Кодексу;

в) якщо електронною торговою системою автоматично сформовано та оприлюднено протокол про результати проведення земельних торгів з визначенням переможцем торгів учасника з наступною ціновою пропозицією та таким учасником або організатором земельних торгів у випадках, встановлених частиною дев`ятнадцятою статті 137 цього Кодексу, у встановлений строк не підписано протокол про результати земельних торгів, договір за результатами проведення земельних торгів, не сплачено належну суму за придбаний лот та суму витрат на підготовку лота до продажу.

Як було встановлено судовою колегією, 20.12.2024 в електронній системі "Прозорро. Продажі" на платформі електронного майданчика Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА Ленд" відбулися земельні торги у формі електронного аукціону за лотом № LRE001-UA-869 з передачі в суборенду земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності строком на 14 років, площею 101.4400 га, що розташована на території Новоодеської міської територіальної громади, Миколаївського (Новоодеського) району, Миколаївської області, кадастровий номер :05:003:0139, цільове призначення - 01.09 для дослідних і навчальних цілей.

Відповідно до протоколу про результати земельних торгів № LRE001-UA-869, переможцем земельних торгів визначено: Фермерське господарство "ГОРЯН", .

Однак у подальшому, Товариством з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк" проведено повторну перевірку електронних копій документів переможця земельних торгів (із посиланням на ст. 137 Земельного кодексу України, Вимоги щодо підготовки та проведення земельних торгів для продажу земельних ділянок та набуття прав користування ними (оренди, суборенди, суперфіцію, емфітевзису), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2021 № 1013), за результатами якої 08.01.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк" оформлено Рішення про відмову у підписанні договору суборенди землі за результатами проведення земельних торгів за лотом № 1623 ID LRE001-UA-869 з переможцем земельних торгів Фермерським господарством "ГОРЯН" ().

Зазначене рішення було мотивоване, тим, що переможцем земельних торгів - Фермерським господарством "ГОРЯН" () не надано документ, який містить відомості про структуру власності.

Судовою колегію було встановлено, що Позивач для участі в аукціоні через свій електронний кабінет на електронному майданчику подав та завантажив такі документи:

- Заява від 18.12.2024 на участь в аукціоні з продажу права оренди земельної ділянки

- копія паспорту ОСОБА_1;

- копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_1;

- копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Фермерського господарства "ГОРЯН" станом на 27.08.2024;

- копія платіжної інструкції № 446 від 18.12.2024 на суму 710,00 грн;

- копія платіжної інструкції № 447 від 18.12.2024 на суму 90 619,24 грн;

- копія довідки Фермерського господарства "ГОРЯН" від 18.12.2024;

- копія довідки Фермерського господарства "ГОРЯН" від 18.12.2024 про право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення;

- копія рішення № 2 від 28.08.2012 про створення Фермерського господарства "ГОРЯН";

- Фінансова звітність малого підприємства Фермерського господарства "ГОРЯН" від 01.01.2024;

- копія інформації Фермерського господарства "ГОРЯН" про відсутність застосування санкцій відповідно до законодавства;

- копія схематичного зображення структури власності Фермерського господарства "ГОРЯН" від 18.12.2024;

- копія наказу № 1 від 28.08.2012 про призначення голови Фермерського господарства "Горян";

- копія Статуту Фермерського господарства "ГОРЯН" (нова редакція), затвердженого рішенням № 1/2013 засновника Фермерського господарства "ГОРЯН" від 09.12.2013.

Як було зазначено раніше, відповідно до Додатку 2 до Вимог № 1013 потенційні покупці разом із заявою про участь в земельних торгах також подають копії таких документів: зокрема документи, які містять відомості про структуру власності (якщо потенційним покупцем є юридична особа);

Судовою колегією встановлено, що Позивачем на виконання зазначених вимог, було долучено, зокрема файл, який має назву «Схема структури власності.pdf.p7s». Вказаний файл є електронною копією паперового документа, який Фермерським господарством "ГОРЯН" названо Схематичне зображення структури власності.

Зі змісту вказаного документа вбачається, що Фермерське господарства "ГОРЯН" має намір взяти участь у земельних торгах та згідно вимог абзацу 9 частини 7 статті 137 Земельного кодексу України надає документи про структуру власності (схематичне зображення структури власності потенційного покупця-юридичної особи) У документі під заголовком «Схематичне зображення структури власності» розміщено текст:

«ФГ «Горян»

100 % статутного капіталу

Україна, ».

Судова колегія зазначає, що 11.07.2021 набрав чинності Наказ Міністерства фінансів України від 19.03.2021 №163 «Про затвердження положення про форму та зміст структури власності».

Згідно з п. 3 Положення № 163 структура власності за формою є офіційним документом, що являє собою схематичне зображення структури власності юридичної особи, яка відображає всіх осіб, які прямо або опосередковано володіють цією особою самостійно чи спільно з іншими особами або незалежно від формального володіння мають можливість значного впливу на керівництво чи діяльність юридичної особи. Зразки складання схематичного зображення структури власності оприлюднюються на офіційному вебсайті Мінфіну.

Відповідно до п. 7 Положення № 163 на схематичному зображенні структури власності зазначаються:

- всі особи, які прямо або опосередковано володіють однією юридичною особою самостійно чи спільно з іншими особами (всі учасники юридичної особи та кожної особи у кожному ланцюгу володіння корпоративними правами юридичної особи);

- всі особи, які незалежно від формального володіння мають можливість значного впливу на керівництво чи діяльність юридичної особи;

- розмір участі (відсоток корпоративних прав), який належить кожній фізичній та/або юридичній особі, кожному трасту та/або іншому подібному правовому утворенню в іншій юридичній особі, трасті або іншому подібному правовому утворенні.

Згідно з п. 8 Положення № 163 на схематичному зображенні структури власності вказуються щодо кожної:

- фізичної особи - громадянина України - прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер (та за наявності - серію) паспорта громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду закордон (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

- фізичної особи - іноземця та особи без громадянства - прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) англійською мовою та його транслітерація українською мовою, країна громадянства (підданства), а у разі, якщо особа є громадянином (підданим) декількох країн, - всі країни її громадянства (підданства), дата народження. Якщо особа у звітному році була податковим резидентом країни, відмінної від країни свого громадянства (підданства), або якщо особа є громадянином (підданим) декількох країн, додатково зазначається країна, податковим резидентом якої була особа у звітному році;

- юридичної особи України - повне найменування відповідно до установчих документів, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України;

- іноземної юридичної особи, трасту або іншого подібного правового утворення - повне найменування англійською мовою та його транслітерація українською мовою, країна заснування (утворення), країна реєстрації довірчого власника (за наявності), місцезнаходження, ідентифікаційний номер (у разі наявності), що нерезидент використовує під час подання податкових декларацій та інших податкових документів до податкових органів у країні, резидентом якої він є.

Якщо за звичаями національної меншини, до якої належить особа, прізвище або по батькові не є складовими імені, зазначаються лише складові імені.

Приписами п. 9 Положення № 163 на схематичному зображенні структури власності щодо кожного кінцевого бенефіціарного власника (за наявності) зазначається опис здійснення вирішального впливу кінцевого бенефіціарного власника на діяльність юридичної особи (прямий та/або непрямий). У разі здійснення прямого вирішального впливу зазначається відсоток частки в статутному (складеному) капіталі юридичної особи або відсоток права голосу в юридичній особі (дані надаються у відсотках). У разі здійснення непрямого вирішального впливу зазначається характер бенефіціарного володіння (вигоди, інтересу, впливу).

Судова колегія зазначає, що у долученій Позивачем схемі структури власності не зазначено осіб, які прямо або опосередковано володіють юридичною особою самостійно чи спільно з іншими особами, усіх осіб, які незалежно від формального володіння мають можливість здійснювати значний вплив на керівництво чи діяльність юридичної особи, а також розмір участі (відсоток корпоративних прав), що належить кожній фізичній та/або юридичній особі, кожному трасту та/або іншому подібному правовому утворенню в іншій юридичній особі, трасті або іншому подібному правовому утворенні; крім того, у зазначеній схемі відсутня інформація, передбачена пунктом 8 Положення № 163, щодо учасників юридичної особи, а саме: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер (а за наявності - серія) паспорта громадянина України чи паспорта громадянина України для виїзду за кордон (для фізичних осіб, які з релігійних переконань відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган та мають відповідну відмітку у паспорті), а також не наведено опису здійснення кінцевим бенефіціарним власником вирішального впливу на діяльність юридичної особи (прямого та/або непрямого), чим порушено вимоги пункту 9 Положення № 163.

Судова колегія не погоджується з доводами Апедянта, що законодавством та умовами аукціону не встановлено обов`язку подання структури власності у формі схематичного зображення, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №163, оскільки схема структури власності, визначена зазначеним наказом Міністерства фінансів України, є обов`язковою для юридичних осіб з метою належного встановлення кінцевого бенефіціарного власника. Така схема, незалежно від закріплення в умовах аукціону, є належним та ефективним засобом підтвердження структури власності учасника і його відповідності вимогам земельного законодавства, що узгоджується з абзацом дев`ятим частини сьомої статті 137 Земельного кодексу України щодо подання документів, які містять відомості про структуру власності.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що долучений Позивачем файл під назвою «Схема структури власності.pdf.p7s» не відповідає вищезазначеним вимогам стосовно повноти та належності відображення інформації у схемі структури власності.

Також судова колегія зазначає, що пунктом 22 розділу Х Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 361-IX «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» визначено, що юридичні особи зобов`язані підтримувати інформацію про кінцевого бенефіціарного власника та структуру власності в актуальному стані, оновлювати її та повідомляти державного реєстратора про зміни протягом 30 робочих днів з дня їх виникнення, та подавати державному реєстратору документи, що підтверджують ці зміни. Якщо зміни у структурі власності та інформації про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи відсутні, юридичні особи зобов`язані повідомляти державного реєстратора про відсутність таких змін при проведенні державної реєстрації будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі.

За змістом пункту 9 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: інформація про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи, у тому числі кінцевого бенефіціарного власника її засновника, якщо засновник - юридична особа (крім юридичних осіб, зазначених у частині восьмій статті 5-1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення»): прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження, країна громадянства (підданства), а в разі, якщо кінцевий бенефіціарний власник-іноземець є громадянином (підданим) декількох країн, - усі країни його громадянства (підданства), серія (за наявності) та номер документа (документів), що посвідчує особу та підтверджує громадянство (підданство), зокрема, але не виключно, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності), місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), а також повне найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код (для резидента) засновника юридичної особи, в якому ця особа є кінцевим бенефіціарним власником, характер та міра (рівень, ступінь, частка) бенефіціарного володіння (вигоди, інтересу, впливу).

У разі відсутності в юридичної особи кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи, у тому числі кінцевого бенефіціарного власника її засновника, якщо засновник - юридична особа, вноситься відмітка про зазначення у структурі власності юридичної особи обґрунтованої причини його відсутності

У частині 1 статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» терміни «кінцевий бенефіціарний власник» та «структура власності» вживаються у значенні, наведеному у Законі України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

Відповідно до п. 30 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», кінцевий бенефіціарний власник - це будь-яка фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив (контроль) на діяльність клієнта та/або фізичну особу, від імені якої проводиться фінансова операція. Кінцевим бенефіціарним власником є: для юридичних осіб - будь-яка фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив на діяльність юридичної особи (в тому числі через ланцюг контролю/володіння).

Ознакою здійснення прямого вирішального впливу на діяльність є безпосереднє володіння фізичною особою часткою у розмірі не менше 25 відсотків статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи.

Ознаками здійснення непрямого вирішального впливу на діяльність є принаймні володіння фізичною особою часткою у розмірі не менше 25 відсотків статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи через пов`язаних фізичних чи юридичних осіб, трасти або інші подібні правові утворення, чи здійснення вирішального впливу шляхом реалізації права контролю, володіння, користування або розпорядження всіма активами чи їх часткою, права отримання доходів від діяльності юридичної особи, трасту або іншого подібного правового утворення, права вирішального впливу на формування складу, результати голосування органів управління, а також вчинення правочинів, які дають можливість визначати основні умови господарської діяльності юридичної особи, або діяльності трасту або іншого подібного правового утворення, приймати обов`язкові до виконання рішення, що мають вирішальний вплив на діяльність юридичної особи, трасту або іншого подібного правового утворення, незалежно від формального володіння.

При цьому кінцевим бенефіціарним власником не може бути особа, яка має формальне право на 25 чи більше відсотків статутного капіталу або прав голосу в юридичній особі, але є комерційним агентом, номінальним власником або номінальним утримувачем, або лише посередником щодо такого права.

Згідно з п. 40 ч. 1 ст. 1 названого Закону номінальний власник - особа, яка від свого імені управляє корпоративними правами іншої особи - кінцевого бенефіціарного власника в інтересах останнього.

Відповідно до п.58 ч.1 ст.1 вказаного Закону структура власності - документально підтверджена система взаємовідносин фізичних та юридичних осіб, трастів, інших подібних правових утворень, що дає змогу встановити всіх кінцевих бенефіціарних власників, у тому числі відносини контролю між ними, або відсутність кінцевих бенефіціарних власників.

Як було зазначанено раніше, форму та зміст структури власності було визначено Положенням, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 19.03.2021 № 163, зареєстрованим в Міністерства юстиції України 08.06.2021 № 768/3639, що набрало чинності 11.07.2021.

Судова колегія зауважує, що відповідно до долученого Позивачем Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань станом на 27.08.2024, у Переліку засновників (учасників) юридичної особи - Фермерське господарство "ГОРЯН" () значиться: ОСОБА_1 , громадянство: Україна, Місцезнаходження: АДРЕСА_1 . Розмір частки засновника (учасника): 200000,00. Кінцевий бенефіціарний власник контролер - ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 .

Однак у розділі Витягу «Відомості про структуру власності»: Відомості відсутні, а у розділі Витягу «Інформація про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи»: Відомості відсутні.

Враховуючи наведене, судова колегія зазначає, що наданий Позивачем витяг не є належним доказом, який підтверджує інформацію про структуру власності та наявність кінцевого бенефіціарного власника, оскільки відповідні відомості в ньому відсутні.

Разом з тим доводи Апелянта про подання ним повного та достатнього комплекту документів, які нібито дозволяють однозначно ідентифікувати кінцевого бенефіціарного власника та підтверджують відповідність вимогам статті 130 Земельного кодексу України, судова колегія відхиляє, оскільки подані документи, зокрема паспорт ОСОБА_1 , копія реєстраційного номера облікової картки платника податків ОСОБА_1, витяг з Єдиного державного реєстру, довідка про структуру власності та інформація про кінцевого бенефіціарного власника, у сукупності не містять повних та узгоджених відомостей, які б достеменно підтверджували наявність конкретного кінцевого бенефіціарного власника та внесення відомостей про нього у відповідний реєстр. За таких обставин Відповідач-1 обґрунтовано був позбавлений можливості як із поданих для участі в аукціоні документів, так і з офіційних джерел отримати об`єктивну інформацію про структуру власності та наявності кінцевого бенефіціарного власника Позивача.

У контексті наведеного судова колегія зазначає, що долучені Скаржником документи, не можуть вважатися належним виконанням учасником земельних торгів (потенційним покупцем) вимог абз. 9 ч. 7 ст. 137 Земельного кодексу України, а саме ним не було подано документи або відомості, обов`язковість подання яких встановлена частиною сьомою цієї статті, та/або в зазначених документах наявні неправдиві відомості.

Як було зазначено вище відповідно до ч. 19 ст. 137 Земельного кодексу України організатор земельних торгів не підписує протокол торгів, не укладає договір за результатами проведення земельних торгів з переможцем торгів, який: а) не відповідає встановленим цим Кодексом вимогам до особи, яка може набувати земельну ділянку або права на неї; б) не подав документи або відомості, обов`язковість подання яких встановлена частиною сьомою цієї статті, та/або в зазначених документах наявні неправдиві відомості; в) не отримав погодження Верховної Ради України або Кабінету Міністрів України, встановленого частиною двадцять третьою цієї статті.

Крім того як вказувалося, відповідно до пункту 49 Вимог № 1013 організатор земельних торгів приймає рішення про відмову у підписанні протоколу про результати земельних торгів, про відмову у підписанні договору за результатами проведення земельних торгів з переможцем торгів, який: не відповідає встановленим Кодексом вимогам до особи, яка може набувати земельну ділянку або права на неї; не подав документи або відомості, обов`язковість подання яких встановлена частиною сьомою статті 137 Кодексу, та/або в зазначених документах наявні неправдиві відомості; не отримав погодження Верховної Ради України або Кабінету Міністрів України у випадках, встановлених Кодексом.

З урахуванням викладеного колегія суддів доходить висновку, що Відповідач-1 правомірно ухвалив рішення про відмову у підписанні договору суборенди землі.

Щодо вимог Позивача в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА Ленд" на користь Фермерського господарства "ГОРЯН" сплачену суму гарантійного внеску у розмірі 90619,24 грн судова колегія зазначає наступне.

Підстави для повернення гарантійного внеску визначені нормами ч. 10 ст. 137 Земельного кодексу України, зокрема, сплачені внески повертаються оператором всім учасникам земельних торгів, які не визнані переможцями, в строк, встановлений Кабінетом Міністрів України. Натомість гарантійні внески не повертаються переможцю та перераховуються оператором електронного майданчика на рахунки організатора земельних торгів, зазначені в оголошенні про проведення земельних торгів (за вирахуванням винагороди оператора електронного майданчика з гарантійного внеску переможця), якщо переможець не відповідає визначеним цим Кодексом вимогам до особи, яка може набувати земельну ділянку або права на неї, не подав документи або відомості, обов`язковість подання яких встановлена цим Кодексом, подав неправдиві відомості про себе.

Враховуючи встановлену вище обставину не виконання Позивачем вимог статті 137 Земельного кодексу України щодо поданих документів, що стало підставою для прийняття Відповідачем-1 рішення про відмову у підписанні протоколу з переможцем/Позивачем, відсутні підстави/право на повернення гарантійного внеску, і сплачений ним гарантійний внесок має бути перерахований оператором електронного майданчика на рахунки організатора земельних торгів (за вирахуванням винагороди оператора електронного майданчика з гарантійного внеску переможця). Колегія суддів вважає правомірною кваліфікацію непідписаних в установленому порядку документів як неподані документи.

Отже, з огляду на зазначене судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що положеннями нормативно-правових актів, які регулюють механізм проведення земельних торгів не передбачено повернення сплаченого гарантійного внеску учаснику, який був дискваліфікований організатором аукціону відповідно до п. 49 Вимог № 1013.

Також, колегія суддів звертає увагу на наступне.

За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що перелік способів захисту, визначений у частині другій статті 16 Цивільного кодексу України , не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац дванадцятий частини другої вказаної статті). Застосування конкретного способу захисту цивільного права чи інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Інакше кажучи, суд має захистити право чи інтерес у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див., зокрема, постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17), від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 15.06.2021 у справі № 922/2416/17 (пункт 9.1), від 22.06.2021 у справах № 334/3161/17 (пункт 55) і № 200/606/18 (пункт 73), від 29.06.2021 у справі № 916/964/19 (пункт 7.3), від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 (пункт 68), від 26.10.2021 у справі № 766/20797/18 (пункт 19), від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц (пункт 143), від 14.12.2021 у справі № 643/21744/19 (пункт 61), від 25.01.2022 у справі № 143/591/20 (пункт 8.31), від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 (пункт 21), від 09.02.2022 у справі № 910/6939/20 (пункт 11.87), від 22.02.2022 у справі № 761/36873/18 (пункт 9.21), від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 (пункт 56), від 28.09.2022 у справі № 483/448/20 (пункт 9.64), від 14.12.2022 у справі № 477/2330/18 (пункт 55), від 04.07.2023 у справі № 233/4365/18 (пункт 28), від 23.01.2024 у справі № 523/14489/15-ц (пункт69), від 10.04.2024 у справі № 760/20948/16-ц (пункт 43)).

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога Позивача до Відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (Позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження Позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено Відповідачем.

Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має також бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного Позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати Позивача знову звертатися за захистом до суду (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13), від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (пункт 82), від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 (пункт 24), від 21.09.2022 у справі № 908/976/19 (пункт 5.6)).

Надаючи правову оцінку належності обраного Позивачем способу захисту, суди повинні зважати й на його ефективність з погляду Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). У § 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Сполученого Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, заява № 22414/93, [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) зазначив, що стаття 13 Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати особі такі способи правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (пункт 63), від 21.09.2022 у справі № 908/976/19 (пункт 5.6) від 04.07.2023 у справі № 233/4365/18 (пункт 29)).

При цьому обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia (такий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19).

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що у кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих Позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату хоче досягнути Позивач унаслідок вирішення спору. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (див., наприклад, постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2021 у справі № 9901/172/20 (пункти 1, 80-81, 83), від 01.07.2021 у справі № 9901/381/20 (пункти 1, 43-47), від 26.10.2021 у справі № 766/20797/18 (пункти 6, 20-26, 101, 102), від 01.02.2022 у справі № 750/3192/14 (пункти 4, 26, 47), від 22.09.2022 у справі № 462/5368/16-ц (пункти 4, 36), від 04.07.2023 у справі № 233/4365/18 (пункт 31)).

Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (п. 63), від 21.09.2022 у справі № 908/976/19 (п. 5.6) від 04.07.2023 у справі № 233/4365/18 (п. 29)).

Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18).

У постанові від 13.02.2024 у справі № 910/2592/19 Велика Палата Верховного Суду наголосила, що рішення суду має остаточно вирішувати спір по суті та захищати порушене право чи інтерес. Якщо для реалізації рішення суду необхідно ще раз звертатися до іншого суду й отримувати ще одне рішення це означає, що обраний спосіб захисту є неефективним. Інакше кажучи, застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права Позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії). Саме в такому значенні має розумітися ефективний захист порушених прав особи.

В даній справі Позивач вимагає визнати незаконним і скасувати «рішення про відмову у підписанні договору суборенди землі за результатами проведення земельних торгів за лотом № 1623 ID LRE001-UA-869 з переможцем земельних торгів Фермерським господарством «ГОРЯН» », прийняте 08.01.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю «Державний земельний банк».

Як було встановлено протоколом про результати земельних торгів № LRE001-UA-869 від 20.12.2024, переможцем земельних торгів було визначено: Фермерське господарство "ГОРЯН".

Згідно з частиною шістнадцятою статті 137 Земельного кодексу України договір, укладений за результатами земельних торгів, укладається між організатором та переможцем таких торгів, що узгоджується з положеннями пункту 46 Вимог постанови КМУ № 1013».

Враховуючи наведене, судова колегія зазначає, що після завершення процедури проведення земельних торгів та визначення їх переможця, реалізація результатів таких торгів передбачає вчинення завершальної юридичної дії, а саме укладення договору за результатами проведення земельних торгів з організатором торгів, що є фінальною процедурою, необхідною для набуття відповідних прав і обов`язків за результатами аукціону.

В свою чергу задоволення вимоги про визнання незаконним і скасування відповідного рішення (зокрема, рішення про відмову у підписанні договору суборенди землі за результатами проведення земельних торгів) не призведе до поновлення прав Позивача як учасника (переможця) аукціону.

Судова колегія зазначає, що, виходячи з основної мети Позивача, як учасника аукціону, а саме укладення договору суборенди, та у випадку якщо Позивач вважає, що Відповідач-1 без належних правових підстав склав «рішення про відмову у підписанні договору суборенди», то кінцевою метою його, як переможця аукціону має бути укладення договору суборенди у редакції, запропонованій організатором відповідно до умов проведення земельних торгів.

Отже, належним способом захисту переможця аукціону у цьому разі відповідає позовна вимога про визнання укладеним договору суборенди у редакції, що пропонувалася Відповідачем-1 учасникам відповідно до умов аукціону (земельних торгів). Натомість визнання незаконним і скасування відповідного рішення про відмову у підписанні договору суборенди землі не матиме наслідком автоматичного укладення договору суборенди між Позивачем та Відповідачем-1, а отже не призведе до реального захисту порушених прав та інтересів Позивача.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Позивач обрав спосіб захисту, який не призведе до ефективного остаточного та повного захисту його порушеного права як учасника та переможця земельних торгів, змістом якого є набуття у користування на умовах суборенди земельної ділянки та спонукатиме Позивача знову звертатися за захистом до суду.

Вказаним спростовуються Доводи Позивача про те, що обраний ним спосіб захисту у вигляді скасування незаконного рішення організатора торгів є не лише належним, але й єдиним правомірним способом поновлення порушеного права у межах чинного нормативного регулювання.

Обрання ж Позивачем неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.

Такі висновки неодноразово наведені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19 (пункт 6.21), від 02.02.2021 у справі №925/642/19 (пункт 54), від 06.04.2021 у справі №910/10011/19 (пункт 99), від 22.06.2021 у справі №200/606/18 (пункт 76), від 02.11.2021 у справі №925/1351/19 (пункт 6.56), від 25.01.2022 у справі №143/591/20 (пункт 8.46), від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц (пункт 155), від 25.01.2022 у справі №143/591/20 (пункт 8.46), від 06.07.2022 у справі №914/2618/16 (пункт 28), від 01.03.2023 у справі №522/22473/15-ц (пункт 127).

З огляду на обставини, які встановлені вище підстави для задоволення позовних вимог у цій справи відсутні, а відтак, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову. Рішення суду першої інстанції залишається без змін.

Щодо інших доводів Апелянта колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, доводи апеляційної скарги Позивача не спростовують висновку місцевого господарського суду.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів доходить висновку, що Позивач не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, у зв`язку з чим, апеляційний господарський суд вважає рішення Господарського суду Миколаївської області від 31.07.2025 у справі № 915/295/25 законним та обґрунтованим, а підстав для його скасування в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

З урахуванням вищевикладеного та доводів апеляційної скарги Фермерського господарства "ГОРЯН", підстав для її задоволення не вбачається

Відповідно до приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за звернення з цією апеляційною скаргою покладаються на Позивача.

Щодо додаткового рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.08.2025 у даній справі, яким було задоволено частково заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА Ленд"; стягнуто з Фермерського господарства "ГОРЯН" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА Ленд" понесені витрати на правничу допомогу в сумі 12 500,00 грн; в іншій частині було відмовлено, колегія суддів зазначає наступне.

Частинами 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення Позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини 5 статті 129 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).

Тобто критерії, визначені частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини 4 статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Беручи до уваги те, що висновки "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося Відповідачами відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи", суд вважає, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання Відповідачів про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

Подібна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 23.11.2021 у справі №908/3182/20, від 30.11.2020 у справі №922/2869/19.

Як вбачається, Відповідачем-2 на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу до справи надано: копії ордеру серії СА № 1117783 від 02.04.2025 на надання правничої допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА Ленд" адвокатом Манзар Т.В. у Господарському суді Миколаївської області, а також договору № 24 від 02.04.2025 про надання правової допомоги, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА Ленд" та адвокатом Манзар Т.В.

Так, 02.04.2025 між адвокатом Манзар Т.В., як Адвокатом, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА Ленд", як Клієнтом, було укладено Договір № 24 про надання правової допомоги (далі - Договір), предметом якого є надання Адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги Клієнту у всіх справах, які пов`язані, чи можуть бути пов`язані з захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів (п. 1.1).

Згідно з п. 2.1.1 Договору Адвокат зобов`язується надати правову допомогу, в тому числі, за окремими дорученнями Клієнта.

За змістом п. 2.1.2 Договору Адвокат зобов`язується представляти права і законні інтереси Клієнта в органах державної влади, місцевого самоврядування, перед третіми особами, а також у судах України загальної юрисдикції та здійснювати професійну діяльність Адвоката згідно з умовами цього Договору з усіма правами представника, які передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кримінально-процесуальним кодексом.

Відповідно до п. 2.3.1 Договору до обов`язків Клієнта належить: сплатити гонорар Адвокату в розмірі та в строк погоджені між ними.

П. 3.1. Договору передбачено, що цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором.

Згідно з п. 4.1 Договору на визначення розміру гонорару Адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару.

За умовами п. 4.2 Договору гонорар Адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додатковою угодою до цього Договору.

31.07.2025 між адвокатом Манзар Т.В., як Адвокатом, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА Ленд", як Клієнтом, було укладено Додатковий договір (додаток № 1 до Договору про надання правової допомоги № 24 від 02.04.2025), згідно з яким Сторони дійшли до згоди, що оплата послуг Адвоката за надання правничої допомоги, а саме: ознайомлення з матеріалами справи, збирання доказів по справі, відзиву, заяв, клопотань та представлення інтересів Клієнта в судових засіданнях в Господарському суді Миколаївської області по справі № 915/295/25 за позовом Фермерське господарство "Горян" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк", Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА Ленд" про визнання протиправними дій та скасування рішення за наданні юридичні послуги по договору про надання правової допомоги № 24 від 02 квітня 2025 року є фіксованою і складає 25 000 ( двадцять п`ять тисяч ) грн 00 коп. та сплачуються Клієнтом протягом 30 днів з моменту підписання даного Договору.

Умовами Додаткового договору від 31.07.2025 також передбачено, що невід`ємною частиною даного Договору є акт прийому наданих послуг.

Відповідно до наданої копії акту № 24 від 31.07.2025 прийому наданих послуг до договору про надання правової допомоги № 24 від 02.04.2025, вбачається, що послуги (роботи) передбачені договором про надання правової допомоги № 24 від 02.04.2025 року Адвокатом були надані, а Клієнтом прийняті, а саме: надання юридичних послуг: ознайомлення з матеріалами справи, збирання доказів по справі, відзиву, заяв, клопотань та представлення інтересів Клієнта в судових засіданнях в Господарському суді Миколаївської області по справі № 915/295/25 за позовом Фермерське господарство "Горян" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк", Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр аукціонів "ЮА Ленд" про визнання протиправними дій та скасування рішення.

Актом також передбачено, що враховуючи те, що гонорар Адвоката є фіксованим і відповідно до додаткового договору від 31.07.2025 року по справі № 915/295/25 за позовом Фермерське господарство "Горян" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк", Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА Ленд" про визнання протиправними дій та скасування рішення погоджується за взаємною угодою сторін становить 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Судова колегія зазначає, що Позивачем було подано заперечення на зазначену заяву Відповідача 2 про ухвалення додаткового рішення, у якому Позивач стверджував, що заявлена до стягнення Відповідачем-2 сума витрат на адвоката (25000 грн) є завищеною та не відповідає критеріям необхідності, розумності та співмірності, оскільки справа не є складною, не охоплює значної кількості обставин, не потребує обширної доказової бази та участі великої кількості учасників.

Проаналізувавши надані Відповідачем-2 в обґрунтування розміру адвокатських витрат документи, здійснивши аналіз його доводів, а також співмірності заявленого останнім розміру витрат на правничу допомогу із складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт, керуючись в тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, враховуючи надані заперечення Позивача та виходячи з конкретних обставин справи (пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц), колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що заявлені Відповідачем-2 витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, а відтак розумним розміром судових витрат на правову допомогу, понесених Позивачем при розгляді даної справи є 12 500,00 грн, що відповідає принципам господарського судочинства, зокрема - забезпеченню дотримання балансу інтересів сторін.

Колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу судом першої інстанції у даній справі були враховані висновки, викладені саме у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, згідно з якою для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного між ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Судова колегія зазначає, що суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про часткове задоволення заяви Відповідача 2, враховуючи, що заявлені до стягнення витрати на правничу допомогу не відповідають критеріям розумності та обґрунтованості. Суд, посилаючись на положення частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, правильно застосував своє право не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі витрати на професійну правову допомогу, беручи до уваги недоведеність їх фактичності, неминучості та необхідності у розмірі, зазначеному в договорі між стороною та адвокатом.

Щодо доводів Відповідача-2 про порушення судом першої інстанції положень частин п`ятої та шостої статті 126 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю клопотання Позивача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, судова колегія зазначає таке. Як убачається з матеріалів справи, Позивачем було подано заперечення на заяву Відповідача-2 про ухвалення додаткового рішення, у яких наведено доводи щодо завищеності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000 грн, а також їх невідповідності критеріям необхідності, розумності та співмірності. Зазначені заперечення за своїм змістом можна вважати клопотанням про зменшення розміру судових витрат.

Крім того судова колегій звертає увагу, що відповідно до положень частин п`ятої-сьомої та дев`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, наділений правом з власної ініціативи, з урахуванням установлених законом критеріїв, не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі витрати на професійну правничу допомогу.

З огляду на викладене, доводи Відповідача-2 щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права є безпідставними та не приймаються судовою колегією.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги Фермерського господарства "ГОРЯН" на оскаржуване додаткове рішення, судова колегія зазначає, що вони не містять самостійного обґрунтування його незаконності чи необґрунтованості та зводяться виключно до посилання на необхідність скасування додаткового рішення як похідного від рішення суду першої інстанції у справі по суті спору.

Враховуючи, що рішення Господарського суду Миколаївської області від 31.07.2025 цією постановою залишено без змін, а отже відсутні правові підстави для скасування ухваленого на його виконання додаткового рішення від 14.08.2025.

З урахуванням викладеного в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду доходить висновку, що апеляційна скарга Фермерського господарства "ГОРЯН" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 31.07.2025 і на додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.08.2025 та апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА Ленд" на додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.08.2025 по справі №915/295/25 задоволенню не підлягають, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 31.07.2025 та додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.08.2025 по справі №915/295/25 слід залишити без змін.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фермерського господарства "ГОРЯН" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 31.07.2025 і на додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.08.2025 та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр аукціонів "ЮА Ленд" на додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.08.2025 по справі №915/295/25 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Миколаївської області від 31.07.2025 та додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.08.2025 по справі №915/295/25 - залишити без змін.

Постанова, згідно ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, набуває законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 27.01.2026 року.

Головуюча суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

А.І. Ярош