ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.01.2026 Справа№914/3135/25

За позовом: Першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури, м. Львів в інтересах: Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «РУБІН-АВТОСПЕЦ», м. Львів

про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, зобов`язання повернути земельну ділянку

Суддя Наталія Мороз

За участю секретаря с/з Олександри Псярук

Представники:

Від прокуратури: С. Максимовська

Від позивача: не прибув

Від відповідача: Р. Свідунович, Д. Монастирський

Суть спору:

Позовну заяву подано Першим заступником керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «РУБІН-АВТОСПЕЦ» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки № б/н від 11.01.2019 укладений між Лисиничівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «РУБІН-АВТОСПЕЦ» щодо земельної ділянки площею 3,6677 га, кадастровий номер :01:001:0327 та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «РУБІН-АВТОСПЕЦ» повернути Львівській міській раді земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0327 площею 3,6677 га, яка знаходиться в с. Лисиничі, Львівського району, Львівської області.

Рух розгляду справи викладено в ухвалі суду від 12.12.2025.

31.12.2025 через систему «Електронний суд» Львівською обласною прокуратурою подано заяву про забезпечення позову, у якій заявник просить суд:

- заборонити ТзОВ «Рубін-Автоспец» (ідентифікаційний код 13836800) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам), вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0327 площею 3,6677 га;

- заборонити ТзОВ «Рубін-Автоспец» (ідентифікаційний код 13836800), будь-яким іншим фізичним і юридичним особам, на час розгляду справи та до набрання законної сили рішенням суду в справі, проводити підготовчі чи будівельні роботи на земельній ділянці кадастровий номер :01:001:0327 площею 3,6677 га.

Ухвалою господарського суду Львівської області 02.01.2026 заяву Львівської обласної прокуратури про забезпечення позову у справі № 914/3135/25 призначено до розгляду в судовому засіданні на 08.01.2026.

08.01.2026 від відповідача через систему «Електронний суд» надійшло заперечення щодо заяви про забезпечення позову від 07.01.2026.

08.01.2026 від позивача надійшли пояснення щодо заяви про забезпечення позову з додатками.

08.01.2026 в судовому засіданні учасники справи висловили міркування стосовно заяви Прокуратури про забезпечення позову; оголошено перерву до 16.01.2025.

15.01.2026 від Прокуратури надійшли додаткові пояснення щодо поданої заяви про забезпечення позову з урахуванням заперечень відповідача.

16.01.2026 в судовому засіданні представник Прокуратури підтримав подану 31.12.2025 заяву про забезпечення позову.

Позивач участь в судовому засіданні не забезпечив, проте подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю забезпечити участь представника в судове засідання.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечили проти заяви Прокуратури від 31.12.2025 про забезпечення позову з підстав, викладених у запереченні від 07.01.2026.

Розглянувши заяву Львівської обласної прокуратури про забезпечення позову від 31.12.2025 та подані матеріали, враховуючи надані учасниками справи пояснення та відсутність заперечень з боку позивача щодо його розгляду за його відсутності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених або оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

За змістом ст.140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20 зазначила, що забезпечення позову слід розуміти як сукупність процесуальних дій, спрямованих на гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Такі дії покликані запобігти реальним ризикам утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким забезпечується судовий захист прав, свобод та інтересів учасників справи. Важливим є об`єктивне існування таких ризиків і доведення необхідності застосування заходів забезпечення позову, адже без них права заявника можуть бути порушені. При цьому заявник не повинен використовувати процесуальні механізми всупереч їх призначенню чи порушувати права іншої сторони, а має діяти добросовісно, забезпечуючи умови для належного виконання майбутнього рішення суду.

Заходи забезпечення позову спрямовані на збереження status quo до моменту вирішення спору по суті, аби суд мав можливість ефективно розглянути позов у звичайному порядку. Вони мають тимчасовий характер і забезпечують підтримання стану, який є предметом спору (рішення ЄСПЛ у справі «Кюблер проти Німеччини»).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен враховувати, що застосування відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення у разі задоволення позову, тоді як їх невжиття - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити виконання такого рішення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, зобов`язана обґрунтувати необхідність застосування відповідного заходу. Достатньо обґрунтованим вважається підтвердження доказами фактичних обставин, що свідчать про потребу у вжитті певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він спрямований. Оцінюючи цю відповідність, суд бере до уваги співвідношення між правами (інтересами), захисту яких просить заявник, та можливими майновими наслідками заборони чи зобов`язання відповідача вчиняти певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд оцінює доводи заявника з урахуванням принципів розумності, обґрунтованості й адекватності заявлених вимог, забезпечення балансу інтересів усіх учасників процесу, а також необхідності запобігання порушенню прав та законних інтересів осіб, які не є учасниками даної справи.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 22.07.2019 у справі № 914/120/19.

Предметом розгляду у даній справі є правомірність набуття ТзОВ «Рубін-Автоспец» права оренди зазначеної земельної ділянки комунальної власності та вимоги про визнання недійсним договору оренди землі і повернення земельної ділянки територіальній громаді.

Обґрунтовуючи заяву, прокурор стверджує, що на спірній земельній ділянці фактично здійснюються будівельні роботи, укладаються договори щодо майбутніх об`єктів нерухомості, що свідчить про активне використання земельної ділянки та створює ризик зміни її фактичного стану. Крім того прокурор вказав, що існує ймовірність подальшої реєстрації речових прав на об`єкти нерухомості, що у разі задоволення позову може ускладнити виконання рішення суду щодо повернення земельної ділянки, у зв`язку з чим просив вжити заходів забезпечення позову. Вважає безпідставними посилання відповідача на недотримання вимог ст.139 ГПК України, оскільки вказав у заяві про забезпечення позову про відсутність підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Щодо вимоги заборонити ТзОВ «Рубін-Автоспец», будь-яким іншим фізичним і юридичним особам, на час розгляду справи та до набрання законної сили рішенням суду в справі, проводити підготовчі чи будівельні роботи на земельній ділянці кадастровий номер :01:001:0327 площею 3,6677 га.

Судом встановлено, що на спірній земельній ділянці фактично здійснюються підготовчі та будівельні роботи, у тому числі із залученням інших осіб. Продовження таких робіт, на переконання суду, призводить до зміни фактичного стану земельної ділянки, появи об`єктів забудови, а також залучення інвесторів та інших суб`єктів, що у разі задоволення позову може істотно ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення про повернення земельної ділянки територіальній громаді.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заборона вчинення підготовчих та будівельних робіт на спірній земельній ділянці є обґрунтованим, співмірним та безпосередньо пов`язаним із предметом спору заходом забезпечення позову, спрямованим на збереження земельної ділянки у стані, який дозволить забезпечити реальне виконання можливого рішення суду. У цій частині заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Cуд враховує, що заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які можуть мати відповідні негативні наслідки та можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених прав позивача, що може бути встановлено лише за результатами розгляду спору по суті.

Щодо вимоги заборонити ТзОВ «Рубін-Автоспец» та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам), вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0327 площею 3,6677 га.

Заявляючи вимогу про заборону вчинення реєстраційних дій, прокурор посилається на те, що такі дії можуть бути вчинені у будь-який час та у майбутньому ускладнити виконання рішення суду.

Разом з тим, судом встановлено, що на момент розгляду заяви будь-які реєстраційні дії щодо спірної земельної ділянки або об`єктів нерухомості на ній не вчинялися та докази подання заяв про державну реєстрацію речових прав відсутні, об`єкт будівництва не введений в експлуатацію. Крім того, за результатами розгляду заяв відповідача про присвоєння поштової адреси об`єкту будівництва позивачем прийнято рішення про відмову, яке є чинним та не скасованим. Сам по собі факт звернення відповідача із заявами про присвоєння поштової адреси свідчить лише про наміри, однак не підтверджує реальної та безпосередньої загрози вчинення реєстраційних дій на момент розгляду заяви про забезпечення позову.

Суд зазначає, що забезпечення позову не може ґрунтуватись на припущеннях щодо можливого вчинення дій у майбутньому без надання належних доказів реальної загрози істотного ускладнення або неможливості виконання судового рішення на час розгляду відповідної зави.

Доводи прокурора та позивача про те, що реєстраційні дії можуть бути вчинені у будь-який час, самі по собі не спростовують установлених судом обставин та не підтверджують наявність такого ризику саме на момент вирішення питання про забезпечення позову.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлена прокурором вимога про заборону реєстраційних дій є передчасною та не відповідає критеріям обґрунтованості і співмірності, визначеним ст. ст. 136-137 ГПК України, у зв`язку з чим у цій частині у задоволенні заяви слід відмовити.

Разом з тим, суд зазначає, що відмова у вжитті заходів забезпеченні позову в цій частині зумовлена оцінкою фактичних обставин, які існують на момент розгляду заяви та не позбавляє учасників справи права повторно звернутися до суду з відповідною заявою у разі зміни обставин або надання доказів, що свідчитимуть про реальну загрозу ускладнення або неможливості виконання судового рішення.

Щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ст.140 ГПК України, зустрічне забезпечення застосовується судом за наявності обґрунтованих підстав, зокрема у разі доведення реальності та розміру можливих збитків, які можуть бути завдані відповідачу внаслідок вжиття заходів забезпечення позову.

Проте, відповідач не подав до суду жодних письмових пояснень, розрахунків чи доказів, які б підтверджували реальність, розмір та причинний зв`язок можливих збитків саме з вжиттям заходів забезпечення позову.

Прокурором, на виконання вимог п.6 ч.1 ст.139 ГПК України, у заяві про забезпечення позову вказано, що підстави для застосування зустрічного забезпечення відсутні.

Процесуальним законом не встановлено обов`язку суду вимагати від особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (ч.1 ст.141 ГПК України). Відповідна вимога лише може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову. Аналогічна позиція викладена у Постанові КГС Верховного Суду від 19.02.2019 у справі № 911/1695/18.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку заяву Львівської обласної прокуратури від 31.12.2025 про вжиття заходів забезпечення позову задоволити частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 144 ГПК України, ухвала господарського суду про забезпечення позову повинна відповідати вимогам до виконавчого документа та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення, незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали негайно надсилається заявнику, особам, яких стосуються заходи забезпечення, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється для виконання відповідним органам чи установам.

Керуючись ст. ст. 136,137, 138, 140, 141, 144, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву Першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури від 31.12.2025 про забезпечення позову у справі № 914/3135/25 - задоволити частково.

2. Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Рубін-Автоспец» (79053, м. Львів, вул. Княгині Ольги, буд. 100 Ж, ідентифікаційний код 13836800) та будь-яким іншим фізичним і юридичним особам, на час розгляду справи та до набрання законної сили рішення суду в справі, проводити підготовчі чи будівельні роботи на земельній ділянці кадастровий номер :01:001:0327 площею 3,6677 га.

3. В решті заяви про вжиття заходів забезпечення позову від 31.12.2025 відмовити.

Стягувачем за даною ухвалою є: Львівська обласна прокуратура (79026, м. Львів, пр. Шевченка, буд, 17/19 ідентифікаційний код 02910031).

Боржником за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Рубін-Автоспец» (79053, м. Львів, вул. Княгині Ольги, буд. 100 Ж, ідентифікаційний код 13836800).

Дана ухвала відповідно до ст. 3 Закону України Про виконавче провадження є виконавчим документом.

Строк пред`явлення ухвали до виконання до 16.01.2029.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Мороз Н.В.