ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року

м. Київ

cправа № 907/628/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Дроботової Т. Б. - головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я.,

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Національного банку України

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.10.2025 (судді: Бойко С. М. - головуючий, Бонк Т. Б., Якімець Г. Г.) та ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 30.07.2025 (суддя Сисин С. В.) у справі

за позовом Національного банку України

до Приватного акціонерного товариства Берегівський м`ясокомбінат

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Фінансова ініціатива"

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

1. Рух справи

1.1. Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 21.11.2018, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 12.02.2019, позовні вимоги Національного банку України (далі - НБУ) до Приватного акціонерного товариства "Берегівський м`ясокомбінат" (далі - ПрАТ "Берегівський м`ясокомбінат") задоволені частково, а саме в рахунок погашення заборгованості перед НБУ звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 30.03.2010 на зазначене в рішенні іпотечне майно. Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження". В частині встановлення початкової ціни предмета іпотеки в позові відмовлено.

1.2. На примусове виконання рішення суду 26.02.2019 видано наказ, в який ухвалою суду від 15.11.2019 внесено виправлення.

1.3. 05.04.2023 до Господарського суду Закарпатської області від НБУ надійшла скарга на дії державного виконавця, в якій заявник просив:

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В. С. щодо передачі на реалізацію нерухомого майна - комплексу, розташованого за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, м. Берегово, вул. Сільвая (Кооперативна), 3 за стартовою ціною 6 155 000,00 грн без податку на додану вартість (далі - ПДВ);

- зобов`язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В. С. передати на реалізацію нерухоме майно - комплекс, розташований за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, м. Берегово, вул. Сільвая (Кооперативна), 3 за стартовою ціною 7 386 000,00 грн з ПДВ.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 03.05.2023 скаргу НБУ задоволено, визнано неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В. С. щодо передачі на реалізацію нерухомого майна - комплексу, розташованого за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, м. Берегово, вул. Сільвая (Кооперативна), 3 за стартовою ціною 6 155 000,00 грн без ПДВ та зобов`язано головного державного виконавця передати на реалізацію нерухоме майно за стартовою ціною 7 386 000,00 грн з ПДВ.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 03.10.2023 ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 03.05.2023 скасовано частково, а саме відмовлено НБУ у задоволенні скарги в частині зобов`язання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В. С. передати на реалізацію нерухоме майно - комплекс, розташований за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, м. Берегово, вул. Сільвая (Кооперативна), 3 за стартовою ціною 7 386 000,00 грн з ПДВ.

В решті ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 03.05.2023 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 08.01.2024 постанову Західного апеляційного господарського суду від 03.10.2023 у справі № 907/628/17 скасовано в частині відмови у задоволенні скарги НБУ, ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 03.05.2023 в цій частині змінено та викладено пункт 3 ухвали у такій редакції: "3. Зобов`язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В. С. передати на реалізацію нерухоме майно - комплекс, розташований за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, м. Берегово, вул. Сільвая (Кооперативна), 3 за стартовою ціною з ПДВ".

У решті постанову Західного апеляційного господарського суду від 03.10.2023 та ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 03.05.2023 у справі № 907/628/17 залишити без змін.

2. Короткий зміст скарги на дії/бездіяльність державного виконавця

2.1. 15.07.2025 НБУ подав до Господарського суду Закарпатської області скаргу на дії та рішення державного виконавця та бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби (далі - скарга), в якій просив:

- визнати неправомірною бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І. С. щодо розгляду скарги від 26.06.2025 № 63-0011/49584 на дії/бездіяльність державного виконавця;

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О. Г. у виконавчому провадженні № 76398409 з примусового виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 21.11.2018 у справі № 907/628/17 про звернення стягнення на предмет іпотеки щодо винесення постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 30.10.2024;

- скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О. Г. про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 30.10.2024 № 76398409;

- зобов`язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О. Г. або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, усунути порушення шляхом вжиття подальших дій визначених Законом України "Про виконавче провадження" для примусового виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 21.11.2018 у справі № 907/628/17 про звернення стягнення на предмет іпотеки у виконавчому провадженні № 76398409.

Скаргу обґрунтовано посиланням на порушення старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О. Г. положень статті 30 Закону України "Про виконавче провадження" під час винесення постанови про об`єднання виконавчих проваджень № 76398409, № 76398438, № 76409818, № 76410054, № 76410118 у зведене виконавче провадження № 76425772, оскільки вказана норма передбачає об`єднання виконавчих проваджень лише за рішеннями про стягнення коштів з одного боржника. Водночас виконавче провадження № 76398409 стосувалося звернення стягнення на предмет іпотеки ПрАТ "Берегівський м`ясокомбінат", що не є стягненням коштів і має здійснюватися за правилами Закону України "Про іпотеку".

На думку заявника, державний виконавець протиправно ототожнив борг ПАТ "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" перед НБУ із зобов`язанням іпотечного поручителя, що порушує статтю 11 Закону України "Про іпотеку".

Також заявник вказував на подання 26.06.2025 скарги на дії/бездіяльність державного виконавця начальнику відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадиму І. С., яка на момент звернення до суду не була розглянута, що, на думку заявника, свідчить про бездіяльність начальника відділу та ухилення від виконання своїх службових обов`язків.

2.2. Заперечуючи проти скарги особа, уповноважена діяти від імені відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вказувала на передчасність скарги, безпідставність та необґрунтованість доводів скаржника з підстав, наведених у запереченнях.

3. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

3.1. Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 30.07.2025, залишеною без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.10.2025, закрито провадження з розгляду скарги НБУ від 15.07.2025 у справі № 907/628/17 на дії та рішення старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О .Г. та бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадим І. С. на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, оскільки такий спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскарження дій державного виконавця щодо постанови від 30.10.2024 про об`єднання виконавчих проваджень у зведене провадження № 76425772 та бездіяльності начальника відділу щодо розгляду скарги від 26.06.2025 підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, оскільки законодавство не передбачає окремого порядку оскарження дій посадових осіб органів Державної виконавчої служби у зведених виконавчих провадженнях, що охоплюють рішення судів різної юрисдикції.

4. Короткий зміст касаційної скарги і заперечень на неї

4.1. Не погоджуючись з висновком судів, НБУ у касаційній скарзі просить ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 30.07.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.10.2025 скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду, обґрунтовуючи підстави для касаційного оскарження судових рішень посиланням на порушення судами норм процесуального права, а саме частини 4 статті 236 та статті 339 Господарського процесуального кодексу України, а також не врахування судами висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 23.11.2021 у справі № 175/1571/15.

НБУ враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду вважає, що лише дії державного виконавця вчинені під час виконання зведеного виконавчого провадження можуть бути оскарженні в порядку адміністративного судочинства. Натомість, постанова про об`єднання прийнята державним виконавцем не під час виконання зведеного виконавчого провадження, а під час виконання рішення суду у виконавчому провадженні № 76398409, та по суті була останньою дією вчиненою у виконавчому провадженні № 76398409, що свідчить про неможливість віднесення скарги до юрисдикції адміністративних судів.

4.2. У відзиві на касаційну скаргу Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення у справі - без змін, акцентуючи увагу на правильності висновків судів, зроблених з урахуванням правових позицій Верховного Суду.

5. Розгляд касаційної скарги та позиція Верховного Суду

5.1. Переглянувши оскаржені у справі судові рішення, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши наявні матеріали справи щодо правильності застосування судами норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на таке.

5.2. Як вже зазначалося та було в становлено судами, рішенням Господарського суду Закарпатської області від 21.11.2018 у справі № 907/628/17 у рахунок часткового погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" за кредитними договорами від 20.02.2009 № 12/09/2 та від 13.05.2014 № 12/09/5 перед НБУ у сумі 2 355 336 712,33 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 30.03.2010, укладеним між НБУ та ПрАТ "Берегівський м`ясокомбінат", на нерухоме майно та встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження".

На примусове виконання рішення суду 26.02.2019 видано наказ, в який ухвалою суду від 15.11.2019 внесено виправлення.

28.10.2024 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження № 76398409 з примусового виконання наказу Господарського суду Закарпатської області від 26.02.2019 у справі № 907/628/17 про звернення стягнення на зазначене в наказі суду іпотечне майно за іпотечним договором від 30.03.2010, укладеним між НБУ та ПрАТ "Берегівський м`ясокомбінат" та встановлення способу реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження". За вказаним наказом стягувачем визначено НБУ.

5.3. Відповідно до положень статті 129 Конституції України та статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", що також узгоджується зі змістом частини першої статті 327 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У пункті 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 18-рп/2012 від 13.12.2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з частиною 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 1 статті 340 Господарського процесуального кодексу України визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Отже, зазначеними нормами передбачена можливість оскарження боржником або стягувачем дій державного виконавця до того суду, який видав виконавчий документ на виконання свого рішення, зокрема, ухваленого в порядку господарського судочинства. Така скарга подається з метою судового контролю за виконанням судового рішення, ухваленого у відповідній справі (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 року у справі № 911/100/18).

5.4. Статтею 30 Закону України "Про виконавче провадження" врегульовані особливості виконання кількох рішень у разі надходження на виконання кількох виконавчих документів щодо одного боржника та передбачено, що виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

За змістом абзаців 1, 2 пункту 14 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об`єднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову.

У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова.

5.5. Суди попередніх інстанцій установили, що згідно з постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О. Г. від 30.10.2024 виконавче провадження № 76398409 та інші виконавчі провадження № 76410118, № 76410054, № 76409818, № 76398438 об`єднані у зведене виконавче провадження № 76425772.

Зі змісту облікової картки на зведене виконавче провадження № 76425772 та згідно з матеріалами зведеного виконавчого провадження вбачається, що в такому об`єднані п`ять виконавчих проваджень про стягнення коштів з ПрАТ "Берегівський м`ясокомбінат", зокрема:

- виконавче провадження № 76410118 відкрите 29.10.2024 з примусового виконання постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.10.2024 у виконавчому провадженні № 74145609 про стягнення з боржника 181 069,00 грн витрат виконавчого провадження при примусовому виконанні наказу Господарського суду Закарпатської області № 907/628/17 від 26.02.2019;

- виконавче провадження № 76410054 відкрите 29.10.2024 з примусового виконання постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.10.2024 у виконавчому провадженні № 63625530 про стягнення з боржника 175 269,00 грн витрат виконавчого провадження при примусовому виконанні наказу Господарського суду Закарпатської області № 907/308/19 від 23.09.2020;

- виконавче провадження № 76409818 відкрите 28.10.2024 з примусового виконання постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 06.12.2023 у виконавчому провадженні № 68949816 про стягнення з боржника 61 069,00 грн витрат виконавчого провадження при примусовому виконанні наказу Господарського суду Закарпатської області № 907/628/17 від 26.02.2019;

- виконавче провадження № 76398438 відкрите 28.10.2024 з примусового виконання наказу Господарського суду Закарпатської області від 23.09.2020 у справі № 907/308/19 про звернення стягнення у рахунок часткового погашення заборгованості ПАТ "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" за кредитними договорами від 20.02.2009 № 12/09/2 та від 13.05.2014 № 12/09/5 на користь НБУ у сумі 2 355 276 712,33 грн на предмет іпотеки за іпотечним договором від 30.03.2010, який укладено між ПрАТ "Берегівський м`ясокомбінат" та НБУ. Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України Про виконавче провадження, за ціною, встановленою за згодою сторін або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна;

- виконавче провадження № 76398409 відкрите 28.10.2024 з примусового виконання наказу Господарського суду Закарпатської області від 26.02.2019 у справі № 907/628/17 про звернення стягнення - у рахунок погашення заборгованості ПАТ "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" за кредитними договорами від 20.02.2009 № 12/09/2 та від 13.05.2014 № 12/09/5 перед Національним банком України у сумі заборгованості 2 355 336 712,33 грн на предмет іпотеки за іпотечним договором від 30.03.2010, укладеним між НБУ та ПрАТ "Берегівський м`ясокомбінат". Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження".

Суди установили, що у матеріалах зведеного виконавчого провадження наявні, зокрема, такі документи: постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 19.12.2024 про проведення опису та накладення арешту на визначене в постанові майно ПрАТ "Берегівський м`ясокомбінат"; інформаційні довідки від 28.10.2024 № 401094325, від 28.10.2024 №401093829 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно майна, місцезнаходження якого Закарпатська область, Берегівський район, м. Берегове, вул. Сільвая, будинок 3; клопотання Національного банку України на адресу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 13.01.2025 № 63-0011/2633, від 11.02.2025 № 63-0011/10655, від 25.03.2025 № 63-0011/22506 про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 76398409; клопотання Національного банку України на адресу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 03.04.2025 № 63-0011/25639 про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 76398438; лист Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на адресу Національного банку України від 29.04.2025 № 60285/56681-10-25/20.1 про розгляд клопотання від 03.04.2025 № 63-0011/25639, в якому, зокрема, повідомляється про знаходження на виконанні у відділі примусового виконання рішень означеного Департаменту зведеного виконавчого провадження № 76425772.

5.6. Суд апеляційної інстанції керувався тим, що Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово робила висновок про те, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Такий правовий висновок викладено, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 921/16/14-г/15, від 14.11.2018 у справі № 906/515/17, від 16.01.2019 у справі № 910/22695/13, від 07.02.2019 у справі № 927/769/16, від 11.09.2019 у справі № 925/138/18, від 23.11.2021 у справі № 175/1571/15, від 20.09.2018 у справі № 821/872/17, від 17.10.2018 у справі № 826/5195/17, від 16.01.2019 у справі № 279/3458/17-ц, від 09.10.2019 у

При цьому оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вказані висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 року № 660/612/16-ц (провадження № 14-19цс19), від 20.06.2018 року в справі № 553/1642/15-ц (провадження № 14-207цс18), від 12.09.2018 року в справі № 461/5045/16-а (провадження № 11-675апп18) та від 16.01.2019 року в справі № 657/233/14-ц (провадження № 14-447цс18), від 13.02.2019 року у справі № 808/2265/16 (провадження № 11-1334апп18) та від 10.04.2019 року у справі № 908/2520/16 (провадження № 12-30гс19), від 05.06.2019 року у справі № 911/100/18(провадження № 12-60гс19).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 року № 660/612/16-ц (провадження № 14-19цс19) зазначено таке: "У частині п`ятій вказаної статті (287 КАС України) передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист. Тобто частина п`ята статті 287 КАС України передбачає загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення, якщо таке виконання не обтяжене об`єднанням з виконанням рішень, ухвалених судами за правилами іншої юрисдикції. Оскільки чинним законодавством не врегульовано порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, Велика Палата Верховного Суду вважає, що в такому випадку потрібно застосовувати частину першу статті 287 КАС України і вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства".

Пунктом 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

З огляду на викладене, враховуючи сталу практику Верховного Суду щодо підвідомчості оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, та з огляду на те, що виконавче провадження № 76398409 входить до складу зведеного виконавчого провадження № 76425772, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, обґрунтовано зазначив про те, що скарга на дії державного виконавця підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

5.7. Щодо посилань НБУ на те, що лише дії державного виконавця вчинені під час виконання зведеного виконавчого провадження можуть бути оскарженні в порядку адміністративного судочинства, у той час як постанова про об`єднання прийнята державним виконавцем не під час виконання зведеного виконавчого провадження, а під час виконання рішення суду у виконавчому провадженні № 76398409, що, на думку скаржника, свідчить про неможливість віднесення скарги до юрисдикції адміністративних судів, не беруться до уваги, оскільки зі змісту скарги вбачається, що заявник не погоджується з діями державного виконавця саме щодо винесення постанови про відкриття зведеного виконавчого провадження, а такі дії державного виконавця підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства, про що зазначено у наведених вище постановах Верховного Суду.

Доводи скаржника, наведені у касаційній скарзі, зводяться до незгоди із висновками судів попередніх інстанцій, а посилання на постанову Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 175/1571/15 не беруться до уваги, оскільки Велика Палата Верховного Суду у зазначеній справі вирішувала питання щодо юрисдикції справ за скаргами на постанови начальника Відділу Державної виконавчої служби, прийняті за наслідками розгляду скарг на постанови дії чи бездіяльність державних виконавців, у той час як заявник у справі, яка переглядається, оскаржував дії державного виконавця з винесення постанови про відкриття зведеного виконавчого провадження.

5.8. Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що доводи скаржника щодо порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права не підтвердились, а доводи касаційної скарги зводяться до незгоди із судовим рішенням.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. За змістом статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

6.2. Відповідно до частини 3 статті 304 статті 308 Господарського процесуального кодексу України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини першої вказаного Кодексу суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

6.3. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України).

6.4. Таким чином, перевіривши оскаржені судові рішення в межах вимог та доводів касаційної скарги, встановивши, що відповідні доводи щодо наявності підстав для скасування судових рішень у справі не знайшли підтвердження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.

7. Розподіл судових витрат

7.1. Оскільки підстав для скасування оскаржуваних рішення та постанови у справі та задоволення касаційної скарги немає, судовий збір за її подання слід покласти на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Національного банку України на постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.10.2025 та ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 30.07.2025 залишити без задоволення.

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.10.2025 та ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 30.07.2025 у справі № 907/628/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Б. Дроботова

Судді Н. О. Багай

Ю. Я. Чумак