ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2026 Справа № 914/3114/25

За позовом: Приватного підприємства «СЕТО», м.Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська локомотивобудівна компанія», м.Київ,

про: стягнення заборгованості.

Суддя І. КОЗАК

При секретарі Р.Волошин

Представники сторін:

Від позивача: не прибув.

Від відповідача: не прибув.

На адресу Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Приватного підприємства «СЕТО» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська локомотивобудівна компанія» про стягнення 406008,69 грн заборгованості.

Ухвалою суду від 08.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.11.2025.

16.12.2025 відповідач подав заяву про часткове визнання позову, а саме: 349760,00 грн основного боргу, 25500,00 грн пені та суму судового збору.

16.12.2025 позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій:

1- підтримав позовні вимоги на суму 274760,00грн основного боргу, 25500,00 грн пені та 6090,13 грн судового збору;

2 - відмовився від стягнення 75000,00 грн основного боргу, 4125,52 грн 3% річних та 11178,49 грн інфляційних втрат;

3- просить затвердити графік розтермінування зі строком повного виконання рішення суду до 09.02.2026та визначити порядок сплати боргу, пені та судового збору на 8 платежів з різними сумами, на загальну суму 306350,13 грн.

Ухвалою суду від 16.12.2025 прийнято заяви сторін про часткове визнання позову та уточнення позовних вимог, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 20.01.2026.

Правова позиція позивача.

У судове засідання 20.01.2026 представник позивача не з`явився. Подав заяву (вх.№1821/26 від 20.01.2026), в якій уточнив позовні вимоги та зменшив суму основного боргу, просить стягнути з відповідача 134760,00 грн основного боргу, 25500,00 грн пені та суму судового збору, відмовився від стягнення 215000,00 грн основного боргу, 4125,52 грн 3% річних та 11178,49 грн інфляційних втрат. Просив про розтермінувати відповідачу повне виконання рішення суду зі строком до 09.02.2026 та визначити порядок сплати боргу, пені та судового збору на 8 платежів з різними сумами, на загальну суму 306350,13 грн з таким графіком:

. 22.12.2025 - 42 750.00 грн

. 29.12.2025 - 53 840.13 грн

. 05.01.2026- 35 000,00 грн

. 12.01.2026-35 000,00 грн

. 19.01.2026-35 000,00 грн

. 26.01.2026- 35 000.00 грн

. 02.02.2026 - 35 000.00 грн

. 09.02.2026-34 760.00 грн.

Попередній розрахунок судових витрат позивача:

· 6090,13 грн сплачений судовий збір,

Правова позиція відповідача.

Відповідач у судове засідання 20.01.2026 не прибув, у заяві (вх.№33689/25 від 16.12.2025) повідомив про часткове визнання позову, а саме: 349760,00 грн основного боргу, 25500,00 грн пені та суму судового збору.

Обставини справи.

22 вересня 2024 між Приватним підприємством «СЕТО» (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська локомотивобудівна компанія» (Орендар) було укладено Договір оренди під`їзної залізничної колії №22/09-24/01.

Згідно п. 1.1 Договору, Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування індивідуально визначене майно під`їзну залізничну колію інв. №01 довжиною 1038,2 м.

Термін дії Договору до 21 вересня 2025 (п. 1.5).

Пунктом 3.1 Договору визначено, що орендна плата становить 40 000,00 грн без ПДВ щомісячно.

Згідно з п. 3.2 Договору Орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату щомісяця до 5- го числа місяця, що слідує за звітним.

Позивач звертався до Відповідача з вимогою про погашення заборгованості листами № 15/08-1 від 15 серпня 2025, № 09/09-1 від 09 вересня 2025.

Актом звірки розрахунків між учасниками справи станом на 19.01.2026 за відповідачем облікується заборгованість на суму 134760,00 грн.

Станом на дату винесення рішення заборгованість відповідачем не погашена.

Оцінка суду.

Згідно з приписами ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Між позивачем та відповідачем у справі виникли права і обов`язки на підставі укладеного договору оренди під`їзної колії.

Правочин, який укладений між сторонами за своєю правовою природою є договором найму (оренди), який підпадає під правове регулювання Глави 58 статей 759-797 Цивільного кодексу України, параграфу 5 глави 29 Господарського кодексу України.

Статтею 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до частини 1 статті 760 Цивільного кодексу України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Згідно з статтею 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно негайно або у строк, встановлений договором найму.

Відповідно до частини 1 та 5 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Позивач неодноразово звертався до відповідача із претензіями про сплату заборгованості.

Позивач у заяві від 16.12.2025вх.№5420/25 та у заяві від 20.01.2026 вх.№1821/26 уточнив позовні вимоги в частині зменшення розміру основного боргу, просить стягнути з відповідача 134760,00 грн основного боргу, 25500,00 грн пені та суму судового збору, відмовився від стягнення 215000,00 грн основного боргу, 4125,52 грн 3% річних та 11178,49 грн інфляційних втрат.

Відповідач у заяві від 16.12.2025 вх.№33689/25 визнав частково позовні вимоги 349760,00 грн основного боргу та 25500,00 грн пені та судові витрати в частині судового збору.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову та відмову прийнято судом.

Суд роз`яснює сторонам, що у відповідності до ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи відмову позивача від частини позовних вимог, суд закриває провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.231 ГПК України щодо 215000,00 грн основного боргу, 4125,52 грн 3% річних та 11178,49 грн інфляційних втрат.

На підставі п.5.1 Договору позивач правомірно нарахував відповідачу 25500 грн пені за прострочення обов`язку вчасної оплати орендних платежів.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача 134760,00 грн основного боргу, 25500,00 грн пені підлягають задоволенню повністю.

Щодо клопотання позивача про розтермінування виконання рішення суду на кілька частин зі строком його виконання до 09.02.2026 суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Частиною 1 статті 331 ГПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Також згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Відповідно до частин 3, 4, 5 статті 331 ГПК України підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Розстрочення виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора. Тобто, важливим є досягти балансу інтересів сторін (постанова Верховного Суду від 16.04.2018 у справі №920/199/16).

У заяві від 16.12.2025 вх.№5420/25 позивач просив розстрочити виконання рішення суду частинами:

. 22.12.2025 - 42 750.00 грн

. 29.12.2025 - 53 840.13 грн

. 05.01.2026- 35 000,00 грн

. 12.01.2026- 35 000,00 грн

. 19.01.2026- 35 000,00 грн

. 26.01.2026- 35 000.00 грн

. 02.02.2026 - 35 000.00 грн

. 09.02.2026- 34 760.00 грн.

Суд звертає увагу позивача на те, що датою прийняття рішення є 20.01.2026, тобто частина запропонованого позивачем графіку вже неактуальна до затвердження, оскільки не співпадає із датою прийняття рішення. Враховуючи наведене, сторона спору може звернути до суду зі заявою про розстрочення виконання рішення суду в порядку ст.331 ГПК України. З цих міркувань суд відмовляє позивачу у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду частинами.

Судові витрати.

Сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, п. 4 ч. 1 ст. 231, 238-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі №914/3114/25 на підставі п.4 ч.1 ст.231 ГПК України щодо стягнення з відповідача 215000,00 грн основного боргу, 4125,52 грн 3% річних та 11178,49 грн інфляційних втрат.

2. Уточнені позовні вимоги Приватного підприємства «СЕТО» задовольнити повністю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська локомотивобудівна компанія» (адреса: вул.Жилянська,30/32, офіс 205, м.Київ, 01033, ідентифікаційний код 40992015) на користь Приватного підприємства «СЕТО» (адреса: вул.Туган-Барановського, 24/16, м.Львів, 79005, ідентифікаційний код 39699954) 134760,00 грн основного боргу, 25500,00 грн пені, 6090,13 грн судового збору.

4. Відмовити Приватному підприємству «СЕТО» у задоволенні заяви про розтермінування виконання рішення суду на кілька частин зі строком його виконання до 09.02.2026.

5. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

7. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повне рішення складено та підписано 20.01.2026.

Суддя Козак І.Б.