ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20 січня 2026 року м.Черкаси справа №925/1209/24

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, у відкритому підготовчому засідання в приміщенні суду розглянув справу за позовом заступника керівника Черкаської обласної прокуратури в інтересах держави у особі Черкаської обласної ради, м.Черкаси, бул.Шевченка,185

до відповідачів: 1) Черкаської медичної академії, м.Черкаси, вул.Хрещатик,215;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут", м.Черкаси, вул.Благовісна,166

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 205304,25 грн надмірно сплачених коштів,

за участю повноважних представників сторін:

прокурор: Бутар В.С. - прокурор відділу, за посадою;

від позивача: участі не брав;

від відповідача-1: участі не брав;

від відповідача: Левчук А.С. за довіреністю.

Заступник керівника Черкаської обласної прокуратури звернувся в Господарський суд Черкаської області із позовом в інтересах держави у особі Черкаської обласної ради до відповідачів: Черкаської медичної академії та Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" з вимогами про:

визнання недійсними додаткових угод - №4 від 28.01.2021 в частині збільшення ціни за одиницю товару без урахування вартості відшкодування тарифу на послугу з передачі електричної енергії оператора системи передачі, додаткові угоди №5 від 08.04.2021, №6 від 11.05.2021, №8 від 14.07.2021, №9 від 23.08.2021, №10 від 01.09.2021, №11 від 07.09.2021, №12 від 05.10.2021, №13 від 13.10.2021, №14 від 22.10.2021, №15 від 16.11.2021, №16 від 16.11.2021, №17 від 16.11.2021, №19 від 13.12.2021, №20 від 15.12.2021 до договору про закупівлю електричної енергії від 21.12.2020 №5, укладеного між Черкаською медичною академією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут";

стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" (м.Черкаси, вул.Благовісна,166, ) на користь Черкаської обласної ради (м.Черкаси, бул.Шевченка,185, ) до обласного бюджету коштів у сумі 205304,25 грн;

стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" (м.Черкаси, вул.Благовісна,166, ) на користь Черкаської обласної прокуратури (18015, м.Черкаси, бул.Шевченка,286, ) 48499,56 грн витрат, понесених на сплату судового збору.

Ухвалами суду: від 30.09.2024 відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання 29.10.2024; від 29.10.2024 проведення підготовчого засідання відкладено на 13.11.2024; від 13.11.2024 проведення підготовчого засідання відкладено на 16.12.2024; від 16.12.2024 проведення підготовчого засідання відкладено на 13.01.2025; від 13.01.2025 клопотання прокурора про відкладення підготовчого засідання задоволено, відкласти вирішення клопотання відповідача-2 про зупинення провадження у справі від 13.01.2025 (вх.№503/25 від 13.01.2025) до наступного підготовчого засідання та проведення підготовчого засідання відкладено на 12.02.2025; від 12.02.2025 клопотання прокурора про відкладення підготовчого засідання задоволено та відкладено вирішення клопотання відповідача-2 про зупинення провадження у справі від 13.01.2025 (вх.суду №503/25 від 13.01.2025) до наступного підготовчого засідання та проведення підготовчого засідання відкладено до 11.03.2025; від 11.03.2025 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 26.03.2023; від 26.03.2025 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 24.04.2023; від 24.04.2025 задоволено заяву відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" про зупинення провадження у справі від 10.03.2025 (вх.№3838/25 від 10.03.2025) та зупинено провадження у справі №925/1628/24 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24; від 01.01.2026 поновлено провадження у справі та проведення підготовчого засідання призначено на 20.01.2026.

Позивач та відповідач-1 були належним чином повідомлені про дату, час та місце цього засідання.

Так, відповідно до Господарського процесуального кодексу України:

ч.5 ст.6. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів);

ч.6 ст.6. Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку;

абз.1 ч.7 ст.6. Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою;

п.2 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно з довідкою про доставку електронного листа, сформованою Комп`ютерною програмою "Діловодство спеціалізованого суду" (КП "ДСС"), документ в електронному вигляді "ГПК Ухвала ст.230 (Поновлення провадження у справі)" від 01.01.2026 у справі №925/1209/24 було надіслано одержувачу Черкаській обласній раді в її електронний кабінет та доставлено до останньої 02.01.2026 о 16:20 год.

Згідно з довідкою про доставку електронного листа, сформованою Комп`ютерною програмою "Діловодство спеціалізованого суду" (КП "ДСС"), документ в електронному вигляді "ГПК Ухвала ст.230 (Поновлення провадження у справі)" від 01.01.2026 у справі №925/1209/24 було надіслано одержувачу Черкаській медичній академії в її електронний кабінет та доставлено до останньої 02.01.2026 о 16:20 год.

Отже позивач та відповідач-1 були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, однак участі повноважних представників у підготовче засідання не забезпечили, про причини їх неявки до суду не повідомили.

Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.

В підготовчому засіданні:

прокурор заявила про подання у справу всіх документів на обґрунтування своїх вимог, інші документи відсутні, позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити в повному обсязі;

представник відповідача-2 вказав про надання в справу всіх доказів на обґрунтування заперечень проти позову, подано письмовий відзив на позов, вважає позов необґрунтованим, не підтвердженим доказами та просить суд відмовити у його задоволенні.

29.10.2024 за вх.№16520/24 до суду від відповідача-2 надійшло клопотання про призначення лінгвістичної експертизи від 29.10.2024 (т.2, а.с.74-77), в якому просив суд призначити у справі судову лінгвістичну експертизу, проведення якої доручити Науково-дослідному центру судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності Міністерства юстиції України та надав перелік запропонованих питань для вирішення експертизи.

12.12.2024 за вх.№19102/24 до суду від прокурора надійшло заперечення на клопотання (заяву) від 11.12.2024, в якому просить у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" про призначення лінгвістичної експертизи у справі №925/1209/24 відмовити.

12.12.2024 за вх.№19155/24 до суду від відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" надійшли додаткові пояснення у справі від 12.12.2024 на заперечення на клопотання (заяву) прокуратури від 11.12.2024, в яких наполягає на задоволенні клопотання про призначення у справі №925/1209/24 лінгвістичної експертизи.

Вирішення клопотання відповідача-2 про призначення лінгвістичної експертизи від 29.10.2024 (вх.№16520/24 від 29.10.2024) було відкладено до наступного підготовчого засідання.

На вирішення експертизи запропоновано поставити наступні питання:

- яким є об`єктивний зміст пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" у редакції Закону України від 03.06.2021 №1530-ІХ:

"Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії"?

- чи означає об`єктивний зміст речення "Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії" (пункт 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" у редакції Закону України від 03.06.2021 №1530-ІХ): - можливість збільшення ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 % від останньої ціни товару, визначеної з урахуванням попередніх збільшень ціни товару, у випадку їх наявності (за весь строк дії договору першочергова ціна може бути збільшена більше ніж на 10 %, проте кожне окреме збільшення ціни не може перевищувати 10 %)?

Дана заява відповідачем обґрунтована тим, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.09.2023 у справі №922/2321/22, з огляду на необхідність відступити від правового висновку про застосування приписів частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", викладеного в постанові Касаційного адміністративного суду від 05.04.2023 у справі №420/17618/21, вирішено: справу №922/2321/22 разом із касаційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури на постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.06.2023 та рішення Господарського суду Харківської області від 07.03.2023 передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 Касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури задоволено, рішення Господарського суду Харківської області від 07.03.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.06.2023 у справі №922/2321/22 скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Північного офісу Державної аудиторської служби та Спеціального авіаційного загону оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вєк Технолоджі" про визнання недійсними додаткових угод та стягнення коштів у розмірі 473758,34 грн - задоволено. У мотивувальній частині постанови зазначено, що "У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини 5 статті 41 Закону №922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі".

Разом з тим, частина суддів, які приймали участь у розгляді Великою Палатою Верховного Суду справи №922/2321/22 у складі 5 (п`яти) суддів дійшла протилежної думки, що викладена в окремій думці: загальне збільшення такої ціни може перевищувати 10% від тієї ціни товару, що була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі, головне, щоб збільшення не перевищувало 10% від останньої діючої ціни, яка визначається з урахуванням попередніх збільшень ціни товару до 10%, у разі їх наявності (за весь строк дії договору першочергова ціна може бути збільшена більше ніж на 10%, проте кожне окреме збільшення ціни не може перевищувати 10%).

Враховуючи протилежні позиції Верховного Суду у постанові та окремій думці у справі №922/2321/22, за доводами відповідача, існує множинність сприйняття та тлумачення пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" у редакції Закону України від 19.09.2019 №114-ІХ, і відмінні сприйняття передбачають відмінні юридичні наслідки, що є підставою для призначення лінгвістичної експертизи, на яку, як на доказ, відповідач має намір опиратися при вирішенні спору.

Спірні додаткові угоди у даній справі №925/1209/23 укладались і у липні 2021 року, коли пункт 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" діяв у редакції Закону №1530-IX від 03.06.2021 (діє з 26.06.2021):

Зазначена редакція пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" прямо вказує про можливість збільшення ціни за одиницю товару не більше ніж на 10% від останньої ціни товару, визначеної з урахуванням попередніх збільшень ціни товару, у випадку їх наявності (за весь строк дії договору першочергова ціна може бути збільшена більше ніж на 10%, проте кожне окреме збільшення ціни не може перевищувати 10%) і ВП ВС у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 не надано тлумачення зазначеної норми у редакції Закону №1530-IX від 03.06.2021.

Суд, розглянувши доводи і заперечення сторін з приводу заявленого клопотання, приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до п.2 розділу І Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/3, лінгвістична експертиза мовлення поділяється на підвиди: лінгвістична експертиза писемного мовлення та лінгвістична експертиза усного мовлення.

Об`єктом дослідження лінгвістичної експертизи писемного мовлення є продукт мовленнєвої діяльності людини, відображений у писемній формі. Лінгвістична експертиза писемного мовлення поділяється на авторознавчу експертизу та семантико-текстуальну експертизу. Відповідно до п.2.1.2. вказаних рекомендацій семантико-текстуальною експертизою вирішуються завдання із встановлення змісту понять, лексичного значення слів або словосполучень, використаних в тих або інших текстах, їх стилістичної забарвленості, смислового навантаження, характеру інформації, що міститься в текстах (чи може така інформація розглядатися як образлива, чи містить вона загрозу конкретній особі (особам) тощо), тобто вирішення питань мовленнєвого характеру, не пов`язаних із встановленням фактичних даних про автора.

Питання, поставлені перед експертом, вирішуються ним за допомогою спеціальних знань у галузі лінгвістики на основі загальних і окремих норм мови з використанням посібників, академічних наукових праць, словників, довідників та інших наукових джерел.

Експерт у галузі семантико-текстуальної експертизи, не виходячи за межі своїх спеціальних знань (базових та отриманих під час спеціальної підготовки), відповідає на питання про наявність чи відсутність висловлювань, які містять заклики до певних дій (вказується, яких саме дій), на основі спеціальних знань у галузі мовознавства. Висновок експерта за результатами таких досліджень не є правовою кваліфікацією, а є констатацією об`єктивного змісту тексту з позиції спеціальних знань у галузі семантико-текстуальних експертних досліджень.

Орієнтовний перелік питань, що вирішуються лінгвістичною експертизою:

Які значення мають слова, словосполучення, фрази, зафіксовані в досліджуваному тексті?

Яким є об`єктивний зміст досліджуваного словосполучення, речення, тексту, групи текстів?

Чи містяться у тексті висловлювання, виражені у формі закликів до певних дій (вказати, яких саме)? Якщо так, то чи є ці заклики публічними (або який характер та форму мають ці заклики)?

Чи міститься в тексті інформація позитивного або негативного характеру щодо певної фізичної або юридичної особи?

Чи містяться в тексті висловлювання образливого характеру щодо певної особи?

Чи є висловлювання фактичним твердженням або оціночним судженням?

Вказане коло питань, що вирішується експертами-лінгвістами, не є вичерпним. Під час проведення семантико-текстуальної експертизи можуть вирішуватись й інші питання, що стосуються її предмета.

При цьому, згідно з вимогами ст.99 Господарського процесуального кодексу України, суд призначає експертизу виключно за сукупності певних умов, у тому числі, з підстав, коли для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування.

Необхідність призначення лінгвістичної експертизи відповідачем пояснена існуванням в одній постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №922/2321/22 протилежних думок суддів з приводу дійсного змісту конкретної норми Закону України "Про публічні закупівлі" стосовно збільшення ціни товару не більше ніж на 10%.

Відповідач не пояснив, чому слід вважати, що ця потреба виникла у сфері іншій, ніж право і як може бути названа ця сфера.

За правилами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, висновок лінгвістичної експертизи має забезпечувати встановлення предмету доказування у справі, який в т.ч. полягає у правильності застосування ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" виходячи з її змісту, стосовно збільшення ціни товару не більше ніж на 10%.

Саме по собі встановлення "об`єктивного змісту речення" з п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" без наміру використання висновку експерта для розуміння правильного порядку застосування цієї норми, для предмету доказування у справі не має значення.

З даного приводу суд також зазначає, що у відповідності до ч.ч.2, 4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Дана норма є імперативною і нею не передбачено обов`язок суду керуватися окремою думкою суддів, зокрема, щодо застосування норми матеріального права, складеною до основної постанови Верховного Суду.

Тому суд не може навіть і брати до уваги доводи відповідача щодо існування множинності тлумачення суддями певної норми закону у основному тексті постанови та в окремій думці суддів.

З цього випливає, що питання правильності застосування конкретної норми матеріального чи процесуального права вирішується виключно через врахування судами правових позицій Верховного Суду при прийнятті власних рішень, а не через лінгвістичний висновок експерта про дійсний (об`єктивний) зміст конкретної норми права.

При виникненні суперечності лінгвістичного висновку експерта про об`єктивний зміст норми права та постанови Верховного Суду (в якій судом касаційної інстанції в межах його компетенції розкривається також і дійсний зміст цієї норми і правильний порядок її застосування судами), перевагу суд повинен надати правовим позиціям Верховного Суду. В протилежному випадку це буде суперечити нормам та приписам ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, оскільки порушене відповідачем питання врегульоване нормами чинного Господарського процесуального кодексу України, воно не може бути вирішено шляхом призначення лінгвістичної експертизи, оскільки питання правильного розуміння змісту норми Закону виникло саме у сфері права, тому підстав для задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" суд не вбачає.

У ході проведення підготовчого засідання господарський суд здійснив усі передбачені ч.2 ст.182 Господарського процесуального кодексу України дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті та дійшов до висновку про необхідність закриття підготовчого провадження у справі і призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Прокурором предмет та підстави спору не змінено, позовні вимоги не збільшено та не зменшено, останній визначився з предметом спору, межами доказування та переліком доказів.

Відповідачі визначилися зі своєю позицією, запереченнями та переліком доказів, подали до справи відзиви на позовну заяву.

Учасниками справи про потребу залучення нових відповідачів чи співвідповідачів, третіх осіб у справу, призначення та проведення судової експертизи, направлення судових доручень тощо не заявлено.

Сторонами спір в позасудовому порядку не вирішено.

Заперечень від присутніх у підготовчому засіданні прокурора та відповідача-2 проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті не надійшло.

Суд вважає за можливе закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Керуючись ст.ст.182, 185, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" від 29.10.2024 про призначення лінгвістичної експертизи (вх.суду №16520/24 від 29.10.2024) залишити без задоволення.

2. Закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті в судовому засіданні на 09:00 год. 19 лютого 2026 року. Засідання провести в приміщенні господарського суду Черкаської області, м.Черкаси, бульв.Шевченка,307, каб.316. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/.

3. До дня засідання подати суду:

Прокурору, позивачу, відповідачам: пропозиції по судовому розгляду справи.

4. Звернути увагу учасників справи, що:

ч.7 ст.42 Господарського процесуального кодексу України установлено їх обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет в системі "Електронний суд" (https://id.court.gov.ua/);

реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі. Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом (абз.1 ч.6, абз.1, 2 ч.8 ст.6 Господарського процесуального кодексу України);

якщо Господарським процесуальним кодексом України передбачено обов`язок учасника справи надсилати копії документів іншим учасникам справи, такі документи можуть направлятися вказаним особам з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в електронній формі, крім випадків, коли інший учасник не має офіційної електронної адреси (ч.7 ст.42 Господарського процесуального кодексу України);

відповідно до ст.42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, за наявності у них електронного кабінету мають можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

5. Роз`яснити сторонам, що в силу положень п.2 ч.2 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка в засідання суду учасника справи без повідомлення про причини неявки не є підставою для відкладення судового засідання.

6. Роз`яснити прокурору та позивачу, що відповідно до п.4 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

7. Участь представників сторін у засіданні визнати обов`язковою.

Копію ухвали надіслати учасникам справи в порядку ч.11 ст.242 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М.Скиба