ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2026 р. м. Київ Справа № 911/2247/25

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

без виклику (повідомлення) сторін

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., розглянув матеріали справи

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго»

04080, місто Київ, вулиця Кирилівська, будинок 85,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРПОРАЦІЯ РОЗВИТКУ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ"

08700, Київська область, місто Обухів, вулиця Калинова, будинок 57, офіс 2/6-2,

про стягнення боргу

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. №6528/25 від 11.07.2025) Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРПОРАЦІЯ РОЗВИТКУ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ» про стягнення боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» в частині оплати за спожиту електричну енергію за листопад-грудень 2019 року.

У позовній заяві позивачем заявлено клопотання про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено, що позовна заява і додані до неї документи відповідають вимогам статей 162, 164, 172, частині 5 статті 174, статті 175 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, а згідно з пунктом 2 частини 5 цієї статті - малозначними справами є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" встановлено, що на 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028,00 гривень.

За позовною заявою Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» заявлено до стягнення 1231243,49 грн заборгованості за договором про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» з оплати за спожиту електричну енергію за листопад-грудень 2019 року, дана справа може бути визнана судом малозначною в розумінні пункту 2 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, не відноситься до категорій справ, що не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до частини 4 статті 247 Господарського процесуального кодексу України та, з огляду на зміст позовних вимог та кількості наданих суду доказів, може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.07.2025 прийнято позовну заяву (вх. №6528/25 від 11.07.2025) Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРПОРАЦІЯ РОЗВИТКУ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ» про стягнення боргу до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2247/25, розгляд справи №911/2247/25 призначено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Судом вчинені всі належні дії для своєчасного повідомлення відповідача про розгляд даної справи: копія ухвали Господарського суду Київської області про відкриття провадження у справі від 21.07.2025 направлена відповідачу 22.07.2025 рекомендованим листом з повідомленням про вручення засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» на адресу, вказану у позовній заяві, яка відповідає адресі його місцезнаходження за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та повернута до суду 07.08.2025 без вручення, із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

За таких обставин можна дійти висновку, що повернення ухвали суду про відкриття провадження у справі відбулось через недотримання відповідачем вимог законодавства щодо забезпечення отримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням (поштовою адресою), що розцінюється судом як фактична відмова від отримання адресованих йому судових рішень (ухвал). Відповідач, у разі незнаходження за своєю юридичною адресою, повинен був докласти зусиль щодо отримання поштових відправлень за цією адресою або повідомити суду про зміну свого місцезнаходження.

У зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписав повне рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, відповідно до частин 4, 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України.

За результатами розгляду матеріалів справи, дослідження та оцінки усіх поданих суду доказів та враховуючи вимоги чинного законодавства, суд

встановив:

Предметом доказування у справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань в частині повного та своєчасного здійснення розрахунків за поставлену електричну енергію, спожиту у листопаді - грудні 2019 року.

Між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», яке виконує функції постачальника «останньої надії» (далі - постачальник/позивач/ ДПЗД «Укрінтеренерго»), діє на підставі ліцензії на постачання електричної енергії споживачу, виданої постановою НКРЕКП від 06.11.2018 №1344 (розміщеної на офіційному сайті НКРЕКП за посиланням: https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-vidachu-litsenziy-z-postachannya-elektrichnoi-energii spozhivachu-prat-akkhz-tov-enersvit-tov-energopostachalnik-tov-intekhservis-tov-megaenergo-postach-tov-kramatorskteploe-616da7c3053dl?id=35699) та розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 №1023-р (із змінами), відповідно до положень статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (із змінами) (далі - ПРРЕЕ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Корпорація Розвитку Київської області» (далі - споживач/відповідач) укладено договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (далі-договір) на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника «останньої надії» та комерційної пропозиції, розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та відповідно до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, по оператору системи розподілу ПрАТ «Київобленерго» (на даний час - ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ РЕГІОНАЛЬНІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ»).

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 №1023-р (із змінами) Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» визначено постачальником «останньої надії» на період з 01 січня 2019 року до 31 грудня 2025 року.

Положеннями статті 45 Закону України «Про ринок електричної енергії», встановлено, що розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства.

Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на недискримінаційних засадах відповідно до цього Закону, Кодексу систем розподілу та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Відповідно до частини третьої статті 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи розподілу зобов`язаний, зокрема, при застосуванні процедур зміни/заміни електропостачальника надавати новому електропостачальнику інформацію про споживачів, приєднаних до його системи розподілу, яким здійснював продаж попередній електропостачальник, в обсягах та порядку, визначених регулятором; надавати учасникам ринку інформацію, необхідну для виконання ними функцій на ринку в обсягах та порядку, визначених правилами ринку, кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу, кодексом комерційного обліку та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Відтак, Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» отримує всю необхідну інформацію про споживачів, які стали споживачами підприємства від оператора системи розподілу, який зобов`язаний надавати учасникам ринку інформацію, необхідну для виконання ними функцій на ринку в обсягах та порядку встановлених законодавством, яке регулює діяльність у сфері енергетики.

За даними ПрАТ «Київобленерго», на якого покладені функції адміністратора комерційного обліку відповідно до положень пункту 11 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 ПРРЕЕ, Товариство з обмеженою відповідальністю «КОРПОРАЦІЯ РОЗВИТКУ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ» віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник «останньої надії» з 01.11.2019, що підтверджується листом ПрАТ «Київобленерго» від 30.10.2019 р. № 20-1-690.

Законодавством України, зокрема положеннями Закону України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, врегульовані відносини між учасниками роздрібного ринку електричної енергії, а також встановлений порядок укладення договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».

Положеннями статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що постачальник «останньої надії» здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному Правилами, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», що затверджується Регулятором (НКРЕКП), та є публічним договором приєднання.

Договір регулює порядок та умови продовження постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» споживачу, у разі, якщо обраний споживачем електропостачальник не спроможний постачати електричну енергію, до моменту обрання споживачем нового електропостачальника або до припинення у передбачених чинним законодавством чи договором випадках та є укладеним сторонами, керуючись статтями 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України з початку фактичного постачання електричної енергії споживачу (положення пункту 3.4.4 глави 3.4 розділу III ПРРЕЕ).

З 27.12.2018, на виконання положень частини одинадцятої статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії», Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» як постачальником «останньої надії» на своєму офіційному вебсайті у мережі Інтернет за адресою: www.uie.kiev.ua розміщено публічну оферту: Порядок приєднання до умов договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»; Договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»; «Комерційна пропозиція для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії»; Додаток №1 до Комерційної пропозиції до Договору на постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»; Порядок формування ціни, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії».

Відповідно до частин восьмої, дев`ятої статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачальник «останньої надії» здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Постачальник «останньої надії» постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник «останньої надії» припиняє електропостачання споживачу.

Тобто, законодавством встановлено що договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» укладається на підставі дій споживача - споживання електричної енергії (акцепт договору) без договору з іншим електропостачальником. У такому разі договір вважається укладеним (момент укладення договору) з постачальником «останньої надії» у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником.

Положеннями пункту 3.1.7 глави 3.1 розділу III Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (із змінами), передбачено, що договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.

У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку.

Пунктом 3.2.1 глави 3.2 розділу III Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 встановлено, що електропостачальники, які постачають електричну енергію споживачам на роздрібному ринку, мають самостійно розробити форму відповідного договору на основі примірного чи типового договору, який є додатком до цих Правил. Розроблені форми договорів електропостачальники мають оприлюднювати на своїх офіційних вебсайтах.

Постачальники універсальних послуг та постачальники «останньої надії» повинні оприлюднити на своїх вебсайтах типову форму договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та типову форму договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» відповідно.

Електропостачальник до укладення зі споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу має надати інформацію про істотні умови договору та про наявний вибір комерційних пропозицій.

Оскільки Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», відповідно до вимог законодавства та враховуючи отримання ним статусу «Дефолтний», з 05.09.2019 здійснює постачання електричної енергії виключно як постачальник «останньої надії», тому комерційна пропозиція до договору була розроблена ним для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії».

При цьому, відповідно до положень частини восьмої статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник «останньої надії» здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

У разі настання обставин, визначених у частині першій статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник «останньої надії» надає послуги з постачання електричної енергії та відповідно до пункту 66 частини першої статті 1 цього Закону не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу, а факт приєднання до публічного договору постачання електричної енергії від постачальника «останньої надії» відбувається по факту споживання електричної енергії без укладення договору з іншим електропостачальником (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.09.2021 у справі № 910/8958/20).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 04.04.2023 у справі №905/1791/21, від 19.10.2023 у справі №910/11817/22 та від 13.02.2024 у справі №910/14138/22.

Отже, договір, що розміщений на сайті Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» у вільному доступі, відповідає Типовому договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», який є додатком 7 до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3.4.2 глави 3.4 розділу III ПРРЕЕ постачальник «останньої надії» надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання (припинення) договору з попереднім електропостачальником.

Абзацом першим пункту 1.2.9 глави 1.2 розділу І ПРРЕЕ встановлено, що постачальник «останньої надії» здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», зміст якого визначається постачальником «останньої надії» на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (додаток 7 до цих Правил), є публічним договором приєднання та вважається укладеним у визначених законодавством України та цими Правилами випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».

Відповідно до положень пункту 3.4.4 глави 3.4 розділу III ПРРЕЕ постачальник «останньої надії» здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Положеннями пункту 6.2.3. глави 6.2 розділу VI ПРРЕЕ визначено, що початком постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» вважається дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» є публічним договором приєднання, вважається укладеним у визначених законодавством України та ПРРЕЕ випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».

Комерційна пропозиція є невід`ємним додатком до договору, укладеною та погодженою споживачем разом з договором з початку фактичного постачання електричної енергії Споживачу, та які, у свою чергу, відповідно до вимог законодавства оприлюднені на сайті Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (в тому числі і попередні).

Відтак, Товариство з обмеженою відповідальністю "КОРПОРАЦІЯ РОЗВИТКУ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ" своїми діями (споживанням електричної енергії у постачальника «останньої надії»), підтвердило факт укладення договору (з невід`ємними додатками), відповідно до положень яких розраховано вартість спожитої електричної енергії та встановлено підстави і порядок нарахування пені, 15% річних, інфляційних втрат, а також збільшено строк позовної давності.

Положеннями пункту 3.1.9 глави 3.1 розділу III ПРРЕЕ встановлено, що споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

Положеннями пункту 3 частини першої статті 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Пунктом 1 частини третьої статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно з пунктом 2.1 глави 2 договору (предмет договору) - постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, що зазначені в Додатку 1 до договору (комерційна пропозиція).

Відповідно до пункту 5.10 договору про постачання електричної енергії з постачальником «останньої надії» та Комерційної пропозиції №3, оплата виставленого постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менш 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Факт споживання електричної енергії споживачем підтверджується даними комерційного обліку (обсяги), що надає постачальнику «останньої надії» оператор системи розподілу/передачі, відповідно до положень пункту 10 постанови НКРЕКП від 28.12.2019 № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» та згідно з Тимчасовим порядком визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу на перехідний період, затвердженим постановою НКРЕКП від 28.12.2018 № 2118 (із змінами, далі - Тимчасовий порядок).

Факт споживання електричної енергії споживачем оператор підтверджує шляхом надання постачальнику «останньої надії» Звіту за фактичне споживання електричної енергії споживачами постачальника за розрахунковий період.

Положеннями пункту 6.2 Тимчасового порядку встановлено, що до 8 числа М+1 (місяця, що є наступним за розрахунковим місяцем) оператор системи розподілу на підставі фактичних обсягів надходження електричної енергії до електричних мереж та фактичного корисного відпуску електричної енергії по кожному споживачу за місцем провадження господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії оператори системи розподілу/передачі формують, зокрема: фактичні (звітні) обсяги купівлі електричної енергії по кожному електропостачальнику у місяці, у т.ч. з розбивкою по групі "а" та групі "б" та фактичний (звітний) корисний відпуск електричної енергії у розрахунковому місяці по кожному споживачу.

Таким чином, обсяг спожитої відповідачем електричної енергії у листопаді - грудні 2019 року було визначено після отримання від ПрАТ «Київобленерго» відповідного звіту про фактичне споживання електричної енергії за певний період.

Тож, на виконання договору, на підставі звіту про фактичне споживання електричної енергії за листопад 2019 року відповідачу позивачем складений Акт № 003262 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період листопад 2019 р. від 30 листопада 2019 року та рахунок №54/09/О11/07726 від 05.12.2019 на обсяг споживання електричної енергії - 57843 кВт*год. на суму 195560,24 грн (з ПДВ) та направлений відповідачу на його електронну адресу 05.12.2019, а також на підставі звіту про фактичне споживання електричної енергії за грудень 2019 року відповідачу позивачем складений Акт № 003318 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період грудень 2019 р. від 31 грудня 2019 року та рахунок №54/09/О12/07837 від 08.01.2020 на обсяг споживання електричної енергії - 80002 кВт*год. на суму 244551,71 грн (з ПДВ) та направлений відповідачу на його електронну адресу 09.01.2020.

Доказів погашення заборгованості за цими рахунками відповідачем надано не було.

Відтак, відповідно до пункту 5.10 договору, станом на час звернення позивача з цим позовом до суду, у відповідача наявна заборгованість перед Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» за спожиту електричну енергію за період листопад - грудень 2019 року у розмірі 440111,95 грн, що не заперечено та не спростовано відповідачем.

Відповідно до положень пункту 4.14 розділу IV ПРРЕЕ платіжні документи (рахунки) на оплату надаються споживачам, зокрема електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу. Датою отримання платіжного документа вважається, зокрема, дата отримання іншими засобами комунікації (електронною поштою, факсимільним зв`язком тощо) чи в інший спосіб з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу та комерційною пропозицією та/або договором споживача на розподіл (передачу) електричної енергії.

Положеннями пункту 4.3 Комерційної пропозиції №3 встановлено, що рахунки вважаються отриманими споживачем належним чином у разі їх направлення особистим врученням (нарочним), із застосуванням послуг пошти на адресу споживача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та/або на адресу, надану ОС постачальнику.

Датою отримання таких рахунків буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача на рахунку або супровідному листі, та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим або цінним листом).

У разі направлення рахунків електронною поштою або із застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення постачальником відповідного електронного повідомлення (лист, факс та інше).

Положеннями розділу 16 Комерційної пропозиції № 3 встановлено, що інформування споживача, з яким укладено Договір, про зміни в умовах Договору, про закінчення терміну його дії, зміну цін, надсилання рахунків на оплату (із вкладенням сканованої копії рахунку у форматі PDF), попереджень про припинення постачання електричної енергії (із вкладенням сканованої копії попередження у форматі PDF) також: може здійснюватися шляхом надсилання інформації/документів засобами електронного зв`язку на електронну адресу споживача.

У випадку надсилання повідомлень і документів електронною поштою сторони договору використовують такі адреси електронної пошти:

- постачальника - ; ;

- споживача - зазначена на вебсайті споживача та/або надана постачальнику споживачем у будь-який спосіб (офіційним листом, в довільній формі на адресу постачальника, телефонограмою), та/або надана постачальнику оператором системи розподілу (передачі).

Такі документи вважаються направленими однією стороною та офіційно отриманими іншою стороною без додаткового оформлення на паперовому носії.

З урахуванням вказаного, Акт № 003262 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період листопад 2019 року від 30 листопада 2019 року та рахунок №54/09/О11/07726 від 05.12.2019 на обсяг споживання електричної енергії 57843 кВт*год. на суму 195560,24 грн (з ПДВ) отриманий відповідачем 05.12.2019, а Акт № 003318 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період грудень 2019 року від 31 грудня 2019 року та рахунок №54/09/О12/07837 від 08.01.2020 на обсяг споживання електричної енергії 80002 кВт*год. на суму 244551,71 грн (з ПДВ) отриманий відповідачем 09.01.2020.

Відповідно до пункту 4.1 Комерційної пропозиції № 3 відповідач мав оплатити рахунки протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання, відтак, рахунок за листопад 2019 року №54/09/О11/07726 від 05.12.2019 - до 12.12.2019, а рахунок за грудень 2019 року №54/09/О12/07837 від 08.01.2020 - до 16.01.2020.

При цьому, з огляду на визначення періоду оплати банківськими (робочими) днями, суд врахував, що станом на час укладення договору та спірних правовідносин, ці поняття були тотожними, оскільки банки в Україні почали переходити до цілодобової роботи 24/7 завдяки оновленню Системи електронних платежів (СЕП) від НБУ, що стало обов`язковим з 1 квітня 2024 року, добровільним - з 1 квітня 2023 року, до цього банківські операції обмежувалися робочим часом та робочими днями тижня (понеділок-п`ятниця), а вихідні (субота, неділя, свята) були небанківсьми днями для більшості операцій.

За внесення передбачених умовами договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією, постачальник має право нарахувати споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Споживач зобов`язується сплатити пеню на підставі рахунку та/або вимоги (претензії) постачальника (пункт 6.1 Комерційної пропозиції №3).

Згідно з розрахунком позивача, сума пені складає 72175,40 грн, яка нарахована за період з 13.12.2019 по 12.12.2020 на суму заборгованості 195560,24 грн (у розмірі 32488,68 грн пені) та за період з 17.01.2020 по 17.02.2021 на суму заборгованості 244551,71 грн (у розмірі 39686,72 грн пені), за перевіркою суду, цей розрахунок арифметично правильний, з правильним визначенням періоду прострочення та правильним застосуванням розміру облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував відповідачу суму 358201,28 грн інфляційних втрат за період 13.12.2019 по 31.05.2025 на суму 195560,24 грн у розмірі 159163,10 грн та за період 17.01.2020 по 31.05.2025 на суму 244551,71 грн у розмірі 199038,18 грн, а також 15% річних за період з 13.12.2019 по 19.06.2025 на суму 195560,24 грн у розмірі 161859,58 грн та за період з 17.01.2020 по 19.06.2025 на суму 244551,71 грн у розмірі 198895,28 грн, за перевіркою суду, ці розрахунки правильні та відповідають вимогам чинного законодавства.

Отже, матеріалами справи підтверджується сума заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 1231243,49 грн, з яких: 440111,95 грн - заборгованість за спожиту електроенергію у листопаді-грудні 2019 року, 72175,40 грн - пеня, 358201,28 грн - інфляційні втрати, 360754,86 грн - 15% річних.

Доказів погашення цієї заборгованості відповідач на час розгляду справи суду не надав.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Згідно із статтею 633 Цивільного кодексу України:

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг).

У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою.

Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Також статтею 634 Цивільного кодексу України врегульовано укладення договору приєднання:

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору.

Відповідно до статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії»:

Постачальник "останньої надії" надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі:

1) банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника;

2) завершення строку дії ліцензії, зупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника;

3) невиконання або неналежного виконання електропостачальником правил ринку, правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам;

4) необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником;

5) в інших випадках, передбачених правилами роздрібного ринку.

Визначення постачальника "останньої надії" здійснюється рішенням Кабінету Міністрів України за результатами конкурсу, проведеного у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення конкурсу з визначення постачальника "останньої надії" має містити, зокрема, перелік кваліфікаційних вимог до електропостачальників та критерії, за якими здійснюється визначення переможця.

Постачальник "останньої надії" призначається на строк до трьох років.

Постачальник "останньої надії" зобов`язаний постачати електричну енергію споживачам за ціною, що формується ним відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, та включає, зокрема, ціну купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії, ціну (тариф) на послуги постачальника "останньої надії", ціни (тарифи) на послуги оператора системи передачі та оператора системи розподілу відповідно до укладених договорів про надання відповідних послуг.

Для забезпечення постачання електричної енергії споживачам постачальник "останньої надії" здійснює купівлю-продаж електричної енергії на ринку електричної енергії за вільними цінами. Методика (порядок) розрахунку ціни електричної енергії, що застосовується постачальником "останньої надії" при формуванні ціни постачання електричної енергії споживачам, затверджується Регулятором.

Ціни, за якими здійснюється постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", мають бути економічно обґрунтованими, прозорими та недискримінаційними і не повинні перешкоджати конкуренції на ринку електричної енергії.

Ціна (тариф) на послуги постачальника "останньої надії" визначається за результатами конкурсу.

Постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник "останньої надії" оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті.

Електропостачальник, неспроможний постачати електричну енергію, має повідомити про дату припинення постачання електричної енергії постачальника "останньої надії", споживачів, Регулятора, оператора системи передачі та оператора системи розподілу.

Постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Постачальник "останньої надії" постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник "останньої надії" припиняє електропостачання споживачу.

Порядок заміни електропостачальника на постачальника "останньої надії" визначається правилами роздрібного ринку.

Постачальник "останньої надії" має повідомити споживачу умови постачання, ціни на електричну енергію, а також про право споживача на вибір електропостачальника. Постачальник "останньої надії" зобов`язаний оприлюднити зазначену інформацію на своєму офіційному веб-сайті.

Крім обов`язків, визначених статтею 57 цього Закону, постачальник "останньої надії" зобов`язаний:

1) здійснювати постачання електричної енергії споживачам у випадках, визначених цією статтею, до обрання споживачами електропостачальника, але не більш як протягом 90 днів;

2) інформувати споживачів щодо умов постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" у визначеному законодавством порядку;

3) вести окремий облік витрат та доходів від господарської діяльності з постачання "останньої надії".

Постачальник "останньої надії" зобов`язаний припинити постачання електричної енергії споживачу у разі настання однієї з таких подій:

1) здійснення постачання електричної енергії споживачу іншим електропостачальником на підставі укладеного ними договору постачання електричної енергії відповідно до правил роздрібного ринку;

2) закінчення встановленого цим Законом строку постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Постачальник "останньої надії" має право припинити постачання електричної енергії до закінчення визначеного цим Законом строку у разі невиконання споживачем умов договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" щодо повної та своєчасної оплати споживачем вартості електричної енергії.

Пунктом 1.2.9 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферха енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312, встановлено, що постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", який розробляється постачальником "останньої надії" на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (додаток 7 до цих Правил) та вважається укладеним у визначених законодавством України та цими Правилами випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Враховуючи наведені норми права та обставини справи, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах факт приєднання до публічного договору постачання електричної енергії від постачальника "останньої надії" відбувається по факту споживання електричної енергії без укладення договору з іншим електропостачальником.

При цьому, Закон зобов`язує постачальника електричної енергії "останньої надії" оприлюднити зміст договору на офіційному сайті такого постачальника, що було зроблено позивачем і не заперечується відповідачем. Зміст договору має відповідати Типовому договору, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312.

Приєднання до публічного договору постачання електричної енергії від постачальника "останньої надії" відбувається по факту споживання електричної енергії споживачем.

Такий спосіб приєднання до публічного договору у спірних правовідносинах встановлений спеціальними нормами Закону України "Про ринок електричної енергії" і не суперечать положенням Цивільного кодексу України, яким передбачено, що актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно із статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За положеннями статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України (чинного на момент спірних правовідносин) держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі, стягнення збитків та застосування штрафних санкцій.

Оскільки умови публічного договору не виконані відповідачем, чим порушено право позивача як електропостачальникана своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії.

Оскільки матеріалами справи доводиться несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 440111,95 грн заборгованості за спожиту електроенергію у листопаді-грудні 2019 року, 72175,40 грн пені, 358201,28 грн інфляційних втрат, 360754,86 грн 15% річних підлягають задоволенню в повному обсязі.

За результатами вирішення спору судові витрати у справі покладаються на відповідача відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов (вх. №6528/25 від 11.07.2025) Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРПОРАЦІЯ РОЗВИТКУ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ» про стягнення боргу задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРПОРАЦІЯ РОЗВИТКУ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ" (08700, Київська область, місто Обухів, вулиця Калинова, будинок 57, офіс 2/6-2, ) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (04080, місто Київ, вулиця Кирилівська, будинок 85, ) 440111,95 грн (чотириста сорок тисяч сто одинадцять гривень дев`яносто п`ять копійок) заборгованості за спожиту електроенергію у листопаді-грудні 2019 році на рахунок IBAN НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРПОРАЦІЯ РОЗВИТКУ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ" (08700, Київська область, місто Обухів, вулиця Калинова, будинок 57, офіс 2/6-2, ) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (04080, місто Київ, вулиця Кирилівська, будинок 85, ) 72175,40 грн (сімдесят дві тисячі сто сімдесят п`ять гривень сорок копійок) пені, 358201,28 грн (триста п`ятдесят вісім тисяч двісті одна гривня двадцять вісім копійок) інфляційних втрат, 360754,86 грн (триста шістдесят тисяч сімсот п`ятдесят чотири гривні вісімдесят шість копійок) 15 % річних та 14774,92 грн (чотирнадцять тисячі сімсот сімдесят чотири гривні дев`яносто дві копійки) витрат зі сплати судового збору на рахунок IBAN UA9480600 в ГУ ДКСУ у Київській області.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішеня господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 20.01.2026.

Суддя С.О. Саванчук