ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2026 р. Справа№ 910/14555/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

при секретарі: Овчинніковій Я.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Гарвасюк В.Ю.;

від третьої особи 1: не з`явився;

від третьої особи 2: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Кристалбанк"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2025 про забезпечення позову

у справі №910/14555/25 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумимостобуд"

до Акціонерного товариства "Кристалбанк"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Лізингфінанс"

2. Приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Пересадько Олександр Борисович

про стягнення 24 891 668 грн 25 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та заяви про забезпечення позову

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумимостобуд" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Кристалбанк" про визнання права власності на стаціонарний бетонний завод марки GOKER Station Mix-120, 120 м.куб./год. 2021 р.в., виробництва GOKER IS MAKINARI SANAYI VETICARET AS., заводський номер GLC18114 (б/в) за Товариством з обмеженою відповідальністю "Сумимостобуд" та зняття арешту із стаціонарного бетонного заводу марки GOKER Station Mix-120, 120 м.куб./год. 2021 р.в., виробництва GOKER IS MAKINARI SANAYI VETICARET AS., заводський номер GLC18114 (б/в), накладеного приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Пересадьком Олександром Борисовичем.

Разом з позовною заявою до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумимостобуд" надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд забезпечити позов шляхом зупинення продажу майна - стаціонарного бетонного заводу марки GOKER Station Mix-120, 120 м.куб./год. 2021 р.в., виробництва GOKER IS MAKINARI SANAYI VETICARET AS., заводський номер GLC18114 (б/в).

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2025 у справі №910/14555/25 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумимостобуд" про забезпечення позову задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову у даній справі шляхом зупинення продажу майна, а саме - зупинення продажу стаціонарного бетонного заводу марки GOKER Station Mix-120, 120 м.куб./год. 2021 р.в., виробництва GOKER IS MAKINARI SANAYI VETICARET AS., заводський номер GLC18114 (б/в).

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції вказав, що внаслідок імовірного продажу вказаного вище майна, останнє може вибути із власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумимостобуд" і подальше відновлення права буде пов`язане з поданням низки нових позовів до суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Акціонерне товариство "Кристалбанк" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2025 у справі №910/14555/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- позивач не вважається добросовісним набувачем спірного майна, оскільки воно набуто з порушенням законодавства, договору застави та виходячи з п.3.1.15 Договору застави, де вказано, що позивач листом від 15.06.2021 № 167 надав згоду на передачу в заставу предмета застави;

- які права позивача порушуються, оскільки, якщо право власності і набуто, однак з порушенням законодавства, то вказане не припиняє права застави на це майно;

- суд першої інстанції не дав достатнього обґрунтування для висновку про наявність «реальної загрози» для позивача, який окрім того є недобросовісним набувачем майна, що перебуває в заставі, не дослідив обставини такого набуття та обраний спосіб захист, що є неефективним, в силу пріоритету застави.

Рух апеляційної скарги та дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/14555/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою суду від 15.12.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 13.01.2026.

Явка представників сторін

Представники позивача та третіх осіб у судове засідання 13.01.2026 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином шляхом направлення судової документації до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

А тому, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), враховуючи рекомендації, викладені у пункті 2.2. Правил організації ефективного господарського судочинства, затверджених рішенням загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду № 5 від 29.05.2024, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні 13.01.2026 за відсутності представників позивача та третіх осіб.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Предметом позову у даній справі є вимоги про визнання права власності на стаціонарний бетонний завод марки GOKER Station Mix-120, 120 м.куб./год. 2021 р.в., виробництва GOKER IS MAKINARI SANAYI VETICARET AS., заводський номер GLC18114 (б/в) за Товариством з обмеженою відповідальністю "Сумимостобуд" та зняття арешту із стаціонарного бетонного заводу марки GOKER Station Mix-120, 120 м.куб./год. 2021 р.в., виробництва GOKER IS MAKINARI SANAYI VETICARET AS., заводський номер GLC18114 (б/в), накладеного приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Пересадьком Олександром Борисовичем.

Подаючи заяву про забезпечення позову шляхом зупинення продажу майна - стаціонарного бетонного заводу марки GOKER Station Mix-120, 120 м.куб./год. 2021 р.в., виробництва GOKER IS MAKINARI SANAYI VETICARET AS., заводський номер GLC18114 (б/в), позивач вказує зазначає наступне:

- Товариством з обмеженою відповідальністю "Сумимостобуд" на підставі договору купівлі-продажу № 14-07/23 від 14.07.2023, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізингфінанс", набуто у власність стаціонарний бетонний завод марки GOKER Station Mix-120, 120 м.куб./год. 2021 р.в., заводський номер GLC18114 ;

- 21.07.2025 р. приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Пересадько Олександр Борисович відкрив виконавче провадження № 78670713 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського виконавчого округу Войнарської І.А., вчиненого на підставі договору застави, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізингфінанс" та Акціонерним товариством "Кристалбанк";

- на офіційному сайті системи електронних торгів арештованого майна на 27.11.2025 призначені торги з продажу стаціонарного бетонного заводу марки GOKER Station Mix-120, 120 м.куб./год. 2021 р.в., заводський номер GLC18114.

На переконання позивача, вказані фактичні обставини дають підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки вказане вище майно може вибути із власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумимостобуд".

Постановляючи оскаржувану ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову суд першої інстанції вказав, що внаслідок імовірного продажу вказаного вище майна, останнє може вибути із власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумимостобуд" і подальше відновлення права буде пов`язане з поданням низки нових позовів до суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Статтею 136 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.6 ч.1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

При цьому обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на позивача та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності прав чи законних інтересів, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він просить накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 16.11.2023 у справі №921/333/23, від 13.07.2022 у справі №904/4710/21).

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

У разі звернення особи до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення, у разі задоволення якої, не вимагатиме примусового виконання, то має застосуватися та досліджуватися не така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, позаяк позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (подібна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, постановах Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/8225/20, від 13.01.2021 у справі №910/9855/20, від 07.10.2021 у справі №910/2287/21).

Законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали, заявник вказує, що він є власником стаціонарного бетонного заводу марки GOKER Station Mix-120, 120 м.куб./год. 2021 р.в., заводський номер GLC18114 на підставі договору купівлі-продажу № 14-07/23 від 14.07.2023.

Водночас, із долучених до позовної заяви документів вбачається, що на сайті Державного підприємства "Сетам" (https://setam.net.ua/auction/583513) на 27.11.2025 р. призначені торги з продажу стаціонарного бетонного заводу марки GOKER Station Mix-120, 120 м.куб./год. 2021 р.в., заводський номер GLC18114 .

Як вбачається із матеріалів оскарження, позивач звернувся із позовними вимогами про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна.

Колегія суддів відзначає, що норма пункту 6 частини 1 статті 137 ГПК України передбачає можливість вжиття такого запропонованого позивачем заходу забезпечення позову, як зупинення продажу майна, у разі подачу позову про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту.

Отже, чинний ГПК України дозволяє застосування такого заходу забезпечення позову, як зупинення продажу (реалізації) майна, лише у випадку подання заявником позову про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту, чітко визначеного пунктом 6 частини 1 статті 137 цього Кодексу, а не в разі подання будь-яких інших позовів, зокрема, позову про визнання недійсними результатів електронного аукціону (торгів) з реалізації арештованого майна.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про адекватність, належність та співмірність запропонованого позивачем заходу забезпечення позову, як зупинення продажу (реалізації) майна на час розгляду справи в Господарському суді міста Києва, оскільки в такому випадку існує прямий зв`язок між обраним позивачем заходом забезпечення позову та предметом заявленої позовної вимоги (про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту.

Стосовно співмірності застосованого заходу забезпечення позову колегія суддів враховує висновки, сформульовані в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 у справі №757/22558/20, про те, що такий вид забезпечення позову, як зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, є спеціальним способом забезпечення позову, який застосовується лише в справах за позовом про визнання права власності на це майно.

Саме для такого випадку законодавець передбачив можливість забезпечення позову шляхом зупиненням продажу арештованого майна. Дія наведеної норми процесуального права насамперед спрямована на те, щоб запобігти відчуженню майна у порядку виконання судового рішення, яке належить не боржнику, а іншій особі.

Більше того, зазначений вид забезпечення позову є ефективним і унеможливлює відкриття нових судових проваджень щодо оспорення результатів торгів у разі, якщо позов про визнання права власності на спірне майно буде задоволено.

Крім того, в контексті підтвердження обґрунтованості вжиття судом першої інстанції заходу забезпечення позову шляхом зупинення продажу (реалізації) майна колегія суддів також враховує висновки, викладені в пункті 57 постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.06.2023 у справі №910/5361/22 в яких зазначено наступне:

"Якщо такий захід забезпечення позову, як зупинення продажу (реалізації) майна, застосовується судом у межах розгляду позову про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту та супроводжується припиненням, відкладенням, зупиненням чи іншим втручанням у проведення електронного аукціону (торгів), що в рамках примусового виконання судового рішення проводяться органом державної виконавчої служби/приватним виконавцем та/або ДП "Сетам", яким доручено здійснення функцій з організації електронних торгів, то на правовідносини вжиття зазначеного заходу забезпечення позову на час підготовки та проведення електронних торгів не поширюється дія положень частини 12 статті 137 ГПК України, якими заборонено вжиття заходів забезпечення позову, спрямованих на будь-яке втручання в проведення публічних конкурсних процедур (їх припинення, відкладення, зупинення тощо), оскільки ані державний чи приватний виконавець, ані ДП "Сетам" не входять до чітко визначеного законодавцем суб`єктного складу учасників публічних конкурсних процедур (державний орган, орган місцевого самоврядування, призначений державним органом суб`єкт у складі комісії)".

Вказане спростовує доводи скаржника, що суд першої інстанції не врахував всіх обставин даної справи та заявленого забезпечення позову.

В той же час колегія суддів відхиляє аргументи відповідача стосовно того, що судом першої інстанції не досліджено обставин відчуження ТОВ «ЛІЗИНГФІНАНС» майна, яке перебувало в заставі, без отримання обов`язкової письмової згоди відповідача, як банку, у зв`язку із чим позивач не вважається добросовісним набувачем майна, оскільки під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, а питання щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Таким чином судом першої інстанції правомірно встановлено наявність підстав для забезпечення позову у даній справі шляхом зупинення продажу майна.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому ухвала Господарського суду міста Києва від 26.11.2025 у справі № 910/14555/25 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для її скасування не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Кристалбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2025 про забезпечення позову у справі № 910/14555/25 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2025 про забезпечення позову у справі № 910/14555/25 залишити без змін.

3. Матеріали оскарження у справі № 910/14555/25 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 21.01.2026.

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко