ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року Справа № 903/515/25

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Петухов М.Г.

судді Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Пацьола О.О.

за участю представників сторін:

позивача: Ковальчук В.І.

відповідача: Бутирінна І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного підприємства "Сучасні будівельні технології-12" (вх.5351/25 від 08.12.2025) на рішення Господарського суду Вінницької області від 13.11.2025 у справі №903/515/25 (суддя Матвійчук В.В., м.Вінниця, повний текст складено 17.11.2025)

за позовом: Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир (вул. Академіка Глушкова, буд. 1, м.Володимир, Володимирський район, Волинська область, 44701)

до: Приватного підприємства "Сучасні будівельні технології-12" (вул. Хмельницьке шосе, буд.13, оф.323, м. Вінниця, 21036)

про стягнення 375 423,04 грн

Квартирно-експлуатаційний відділ міста Володимир звернувся до Господарського суду Волинської області із позовною заявою № б/н від 15.05.2025 з вимогами до Приватного підприємства "Сучасні будівельні технології-12" про стягнення 375 423,04 грн, з яких: 271 551,05 грн - пеня; 103 871,99 грн - штраф.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 13.11.2025 позов задоволено. Стягнуто з Приватного підприємства "Сучасні будівельні технології-12" на користь Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир 271 551 грн 05 коп пені; 103 871 грн 99 коп штрафу та 4 505 грн 08 коп витрат зі сплати судового збору.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Приватне підприємство "Сучасні будівельні технології-12" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Вінницької області у справі 903/515/25 від 13.11.2025 року та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 19.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Сучасні будівельні технології-12" (вх.5351/25 від 08.12.2025) на рішення Господарського суду Вінницької області від 13.11.2025 у справі №903/515/25. Розгляд апеляційної скарги призначено на 21 січня 2026 року.

24 грудня 2025 року Квартирно-експлуатаційним відділом міста Володимир поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд в задоволенні апеляційної скарги Приватного підприємства «Сучасні будівельні технології - 12» (вх.5351/25 від 08.12.2025) відмовити в повному обсязі. Залишити рішення Господарського суду Вінницької області від 13.11.2025 у справі №903/515/25 без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні 21.01.2026 підтримала доводи апеляційної скарги та надала відповідні пояснення.

Представник позивача в судовому засіданні 21.01.2026 заперечила доводи апеляційної скарги та надала відповідні пояснення.

Північно-західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст рішення суду першої інстанції.

Суд першої інстанції, встановивши обставини справи, дійшов висновку, що умовами договору передбачена відповідальність підрядника за порушення строків виконання робіт у вигляді пені та штрафу, які позивач нарахував у визначених договором розмірах за період прострочення. Перевіривши правильність відповідних розрахунків, суд першої інстанції встановив їх відповідність умовам договору та вимогам законодавства, у зв`язку з чим визнав обґрунтованими та такими, що підтверджені матеріалами справи, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені та штрафу у загальному розмірі 375 423,04 грн.

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення інших учасників справи

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, відповідач вважає оспорюване рішення суду першої інстанції незаконним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з`ясування фактичних обставин справи.

Відповідач зазначає, що суть спору полягає у твердженні позивача про порушення відповідачем строків виконання робіт за договором підряду № 363 від 06.10.2020 року, зокрема за актом виконаних робіт №8 за формою КБ-2в за 2022 рік на суму 1 049 486,51 грн, саме з цього позивач виходить для нарахування пені та штрафу. Водночас апелянт наголошує, що вказаний акт уже був предметом судового розгляду у справі № 903/732/24 за його позовом до КЕВ м.Володимир про стягнення заборгованості за виконані роботи.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 12 листопада 2024 року у справі №903/732/24 позов ПП «Сучасні будівельні технології-12» задоволено, а постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28 січня 2025 року апеляційну скаргу КЕВ м. Володимир залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. При цьому апеляційний суд прямо встановив, що доводи замовника про порушення підрядником строків виконання робіт є необґрунтованими, оскільки замовник отримав акт виконаних робіт та не заявив жодних зауважень ні щодо обсягу, ні щодо якості, ні щодо строків їх виконання.

Відповідач зазначає, що у вказаній постанові суд апеляційної інстанції застосував припис статті 853 Цивільного кодексу України, відповідно до якої замовник зобов`язаний прийняти виконану роботу, оглянути її та у разі виявлення відступів від умов договору або недоліків негайно заявити про них підрядникові. У разі незаявлення таких зауважень замовник втрачає право у подальшому посилатися на відповідні порушення. Таким чином, після отримання Акту № 8 КБ-2в КЕВ м. Володимир фактично підтвердив належне та своєчасне виконання робіт.

Апелянт також звертає увагу на те, що твердження позивача про необізнаність щодо фактичного виконання робіт не відповідають дійсності. Об`єкт будівництва має стратегічне значення, а відповідно до пункту 12.2 Договору замовник здійснював постійний контроль за ходом, якістю, вартістю та обсягами виконаних робіт, що узгоджується з частиною першою статті 849 ЦК України. Крім того, згідно з пунктами 12.3 та 12.4 договору, замовник забезпечував авторський та технічний нагляд протягом усього періоду виконання робіт. За весь час дії договору жодних зауважень, претензій чи вимог щодо строків або якості виконання робіт від КЕВ м. Володимир підряднику не надходило. Отже, матеріали справи свідчать про те, що роботи виконувалися у строки, визначені календарним графіком та умовами договору, а позивач не надав жодного належного та допустимого доказу порушення відповідачем строків виконання робіт. За таких обставин нарахування пені та штрафу є безпідставним, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права.

Заперечуючи доводи відповідача у відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що апелянт стверджує, що позовні вимоги нібито були обмежені виключно Актом № 8 форми КБ-2в за 2022 рік на суму 1 049 486,51 грн, однак це не відповідає дійсності. КЕВ м. Володимир наголошує, що предметом позову було стягнення штрафних санкцій за порушення строків виконання всього комплексу робіт, передбачених договором, у загальному розмірі 375 423,04 грн, з яких 271 551,05 грн пеня та 103 871,99 грн штраф. При цьому прострочення стосувалося не лише робіт, відображених в Акті № 8, а також невиконаної частини договірних зобов`язань, зокрема щодо придбання устаткування, благоустрою та озеленення.

Позивач вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення відповідачем строків виконання робіт, оскільки акти приймання виконаних робіт за 2022 рік оформлені та направлені замовнику лише 06.05.2024, тобто з істотним порушенням строків, визначених договором. При цьому відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував виконання робіт у встановлений договором строк, зокрема до березня 2022 року. Судом також встановлено, що відповідно до плану фінансування та актів виконаних робіт за 2020 2021 роки, у 2022 році передбачалося виконання робіт на суму 1 483 885,50 грн, значна частина яких залишилася невиконаною у строк. Апелянт, який допустив прострочення виконання зобов`язань, надалі намагається уникнути відповідальності шляхом формального та вибіркового тлумачення попередніх судових рішень. Така поведінка, на думку заявника, не відповідає стандартам чесної ділової практики та є проявом недобросовісного здійснення процесуальних прав.

Також, КЕВ м. Володимир заперечує проти посилань апелянта на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2025 у справі № 903/732/24, зазначаючи, що у вказаній справі суд прямо вказав на право замовника звернутися з окремим позовом про стягнення пені та штрафу за порушення строків виконання робіт. Отже, наведене судове рішення не спростовує, а навпаки підтверджує правомірність дій КЕВ м. Володимир у цій справі. При цьому посилання апелянта на статтю 853 ЦК України визнаються нерелевантними до предмета даного спору, оскільки він стосується не якості чи прийняття робіт, а саме відповідальності за порушення строків їх виконання.

Позивач вважає безпідставним твердження апелянта про те, що відсутність зауважень з боку осіб, які здійснювали авторський та технічний нагляд, нібито свідчить про дотримання строків виконання робіт. Зазначає, що контроль за строками виконання не належить до функцій авторського та технічного нагляду відповідно до чинного законодавства, зокрема Порядку здійснення авторського нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 903.

Свою позицію КЕВ м. Володимир обґрунтовує з урахуванням стандарту доказування «вірогідності доказів», передбаченого статтею 79 ГПК України та посилається на усталену практику Верховного Суду і Європейського суду з прав людини. На думку заявника, докази, надані позивачем, є більш вірогідними та переконливими, ніж доводи апелянта, який не довів відсутності своєї вини у простроченні виконання договірних зобов`язань і не підтвердив наявність обставин, що об`єктивно унеможливлювали виконання робіт у встановлений строк. При цьому відповідач упродовж тривалого часу не звертався до замовника з пропозиціями щодо зміни календарного графіка робіт та не повідомляв про перешкоди у виконанні договору.

Крім того, позивач зазначає, що обов`язок замовника з фінансування робіт є похідним від належного та своєчасного виконання зобов`язань підрядником. Станом на 01.04.2022 року КЕВ м. Володимир оплатив усі роботи, прийняті за належно оформленими актами, що підтверджує відсутність порушень з боку замовника. Водночас відповідач проігнорував численні звернення КЕВ м. Володимир з вимогами надати акти виконаних робіт, оновлений графік та підтверджуючи документи, що також свідчить про його недобросовісну поведінку.

3. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Правові норми, застосовані апеляційним судом до спірних правовідносин та правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частиною 1 статті 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

В частині 1 статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтями 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Приписами частини 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що 06.10.2020 між Квартирно-експлуатаційним відділом міста Володимир-Волинський (замовник) та Приватним підприємством "Сучасні будівельні технології-12" (підрядник) укладено Договір №363 підряду на виконання робіт (далі - договір), предметом якого, відповідно до п. 1.1 є виконання робіт на об`єкті: "Реконструкція будівлі 51/325 (медпункт) в в/м № 51 (204 брТА) м. Луцьк" (ДК 021:2015:45454000-4 - Реконструкція), обов`язок щодо виконання яких покладається на підрядника. Власником результату виконаних робіт на об`єкті є замовник (а.с.7-14 т.1).

Згідно із п. 2.1 договору підрядник зобов`язується протягом 5-ти (п`яти) календарних днів після підписання сторонами договору прийняти майданчик під будівництво, виконати роботи за договором відповідно до узгодженого графіку виконання робіт (додаток 3) та Плану фінансування робіт (додаток 4) і передати об`єкт замовнику у відповідності до положень і умов договору в термін (строк) визначений у графіку виконання робіт.

Датою закінчення робіт вважається дата їх прийняття замовником. Підрядник може закінчити виконання робіт та передати об`єкт замовнику достроково (п. 2.2 договору).

Пунктом 2.3 договору встановлено, що замовник може приймати рішення про уповільнення термінів виконання робіт, їх зупинення або прискорення з внесенням відповідних змін у договір. Перегляд термінів (строків) виконання робіт, введення об`єкта в експлуатацію і передачі об`єкта замовнику може здійснюватися тільки за домовленістю сторін за умови підписання сторонами відповідної додаткової угоди до договору (з обґрунтуванням обставин, що його спричинили).

Відповідно до п.2.4 договору обставинами, які перешкоджають дотриманню визначених договором термінів (строків) виконання робіт, введення об`єкта в експлуатацію та передачі об`єкта замовнику, які не залежать від підрядника і дають останньому право вимагати від замовника перегляду цих термінів, є наступні: а) обставини непереборної сили (форс-мажорні); б) обставини, за які відповідає замовник, зокрема: відсутність коштів на фінансування робіт, невиконання графіка фінансування робіт, необхідність виконання додаткових робіт, тощо; в) внесення змін до проектної документації.

У пункті 2.5 договору визначено, що про обставини, які перешкоджають дотриманню визначених договором термінів (строків) виконання робіт та передачі об`єкта замовнику підрядник повинен попередити у письмовій формі замовника протягом десяти календарних днів з дня настання дії цих обставин. Замовник у такому випадку зобов`язується виконати необхідні заходи для усунення дії вказаних обставин, що залежать від нього, та при визнаній сторонами необхідності внести відповідні зміни до договору.

Терміни (строки) виконання робіт та передачі об`єкта замовнику переносяться на час дії обставин, що не залежать від волі і дії сторін (наприклад, на час дії обставин непереборної сили), із врахуванням часу, який буде потрібен для відновлення робіт. Можливе перенесення цих термінів (строків) на більш сприятливий час (за умови обов`язкового погодження цього із замовником) (п. 2.6 Договору).

Згідно із пунктом 3.1 договору договірна ціна цього договору (додаток 1) складає 10 690 000 грн 00 коп, в тому числі ПДВ - 1 781 666 грн 67 коп.

За умовами п. 14.1 договору приймання-передача закінчених робіт (об`єкта будівництва) проводиться у порядку, встановленому договором та іншими нормативними актами. Після отримання повідомлення підрядника про готовність до передачі закінчених робіт (об`єкта будівництва) замовник зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття.

У пункті 14.3 договору сторони погодили, що передача виконаних робіт (об`єкта будівництва) підрядником і приймання їх замовником оформляється актом про виконані роботи (акт приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою № КБ-3).

Підписання акта приймання-передачі є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами (п. 14.6 договору).

Підпунктом 15.1.1 пункту 15.1 договору визначено, що розрахунки за виконані роботи по об`єкту проводяться на підставі "Актів приймання виконаних будівельних робіт" за формою №КБ-2в та "Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат" за формою № КБ-3.

Відповідно до пп. 15.1.2 п. 15.1 договору після виконання підрядником робіт по об`єкту (повністю або частково) та надання Замовнику документів, зазначених в пп. 15.1.1 розділу 15 договору. Замовник встановленим порядком приймає ці роботи, якщо вони повністю відповідають визначеним умовами договору щодо якості та об`єму, в іншому випадку акти повертаються підряднику для усунення зауважень та коригування.

Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику, який зобов`язаний протягом 3-х календарних днів після отримання цих документів приступити до їх перевірки та приймання виконаних робіт (пп. 15.1.3 п. 15.1 договору).

Пунктом 17.3 договору визначено, що підрядник несе відповідальність за порушення зі своєї вини таких зобов`язань за договором у наступних розмірах: за порушення строків виконання робіт стягується пеня у розмірі 0,1% від вартості робіт, з яких допущено прострочення невиконання за кожний день прострочення, а за прострочення виконання робіт понад 30 (тридцять) календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вартості таких робіт.

У пункті 20.2 договору сторони погодили, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2021 або до повного виконання сторонами договірних зобов`язань.

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Невід`ємними частинами договору є Договірна ціна на будівництво «Реконструкція будівлі 51/325 (медпункт) в в/м №51 (204 брТа) м.Луцьк, що здійснюється в 2020-2021 році» (а.с.15 т.1), Договірна ціна на будівництво «Реконструкція будівлі 51/325 (медпункт) в в/м №51 (204 брТа) м.Луцьк, що здійснюється в 2020 році» (а.с.16 т.1), Графік виконання робіт «Реконструкція будівлі 51/325 (медпункт) в в/м №51 (204 брТа) м.Луцьк» (а.с.17 т.1) та План фінансування робіт «Реконструкція будівлі 51/325 (медпункт) в в/м №51 (204 брТа) м.Луцьк» (а.с.17 на звороті т.1).

01 березня 2021 року сторони уклали додаткову угоду № 1 від 01.03.2021, якою внесено зміни до п. 3.1 щодо договірної ціни та додатків №№ 2-4 (п. 21.1 Договору) 1 щодо договірної ціни, графік виконання робіт у 2020-2021 року, план фінансування робіт, а також викладено в новій редакції п.20.2, встановивши строк дії Договору до 25.12.2022 (а.с.18-20 на звороті т.1).

Листами від 28.09.2021 № 20/2084 та від 25.10.2021 № 20/2328 Квартирно-експлуатаційний відділ міста Володимир-Волинський звертався до Приватного підприємства "Сучасні будівельні технології-12" із проханням надати акти виконаних робіт і підтвердні документи щодо виконання договірних зобов`язань по будівлі № 51/325 (медпункт), а також прискорити підписання додаткової угоди щодо збільшення договірної ціни на 2021 рік у зв`язку зі збільшенням кошторисних призначень, розробити та подати на підпис новий графік виконання робіт і план фінансування, а також прискорити виконання будівельно-монтажних робіт відповідно до умов договору (а.с. 30-31 т.1).

Статтею 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Відповідно до статті 839 ЦК України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

Згідно частини 1,3 статті 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Статтею 846 Цивільного кодексу України визначено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

20 грудня 2021 року сторони уклали додатковою угодою № 5 від сторони повторно змінили редакцію п. 3.1, додатків №№ 2-4 та п. 20.2 договору, визначивши кінцевий строк його дії - до 31.12.2022 або до повного виконання зобов`язань (а.с.21 т.1).

Відповідно до додатку № 3 до договору "Календарний графік виконання робіт у 2020-2021 році" (в редакції додаткової угоди № 5 від 20.12.2021), у березні 2022 року підрядник мав виконати роботи на об`єкті "Реконструкція будівлі 51/325 (медпункт) в в/м № 51 (204 брТА), м.Луцьк", зокрема: придбання устаткування, благоустрій та озеленення (а.с. 23 т.1).

Згідно із додатком №4 до договору "План фінансування робіт" на об`єкті "Реконструкція будівлі 51/325 (медпункт) в в/м№ 51 (204 брТА), м. Луцьк" вартість робіт, передбачена на 2022 рік становить 1 483 885,50 грн (а.с.23 на звороті т.1).

29 грудня 2022 року сторони уклали додаткову угоду № 6, якою пункт 20.2 договору викладено в новій редакції, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2023 або до повного виконання сторонами договірних зобов`язань. Водночас усі інші умови договору, не змінені цією додатковою угодою, залишаються чинними в попередній редакції, і сторони підтвердили їх обов`язковість для себе (а.с. 24 т.1).

На виконання взятих на себе договірних зобов`язань відповідачем оформлено первинну виконавчу документацію, а саме складено акт приймання виконаних будівельних робіт № 8 за 2022 рік за формою КБ-2в (а.с. 148 на звороті 152 на звороті т.1), довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3 за 2022 рік (а.с. 146 на звороті т.1), а також акт вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт, який є невід`ємним додатком до акта №8 (а.с. 147 т.1). Згідно з вказаними документами загальна вартість виконаних будівельних робіт, поставленого устаткування, меблів та інвентарю з урахуванням податку на додану вартість становить 1 049 486,51 грн.

Зазначені акти та довідка про вартість виконаних робіт підписані відповідачем та з метою їх погодження і оплати, направлені позивачу супровідним листом №1ПП від 06.05.2024, у якому просив прийняти виконані роботи та здійснити їх оплату (а.с. 25 т.1). Лист разом із доданими до нього документами отриманий позивачем 17.05.2024, що підтверджується копією витягу з журналу реєстрації вхідної кореспонденції Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир за 2024 рік (а.с. 28 на звороті т.1).

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що примірник акта №8 приймання виконаних будівельних робіт за 2022 рік на загальну суму 1 049 486,51 грн зі сторони замовника підписаний не був, у зв`язку з чим зазначений акт залишився непогодженим у встановленому договором порядку.

19 серпня 2024 Приватне підприємство "Сучасні будівельні технології-12" звернулося до Господарського суду Волинської області з позовною заявою до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир про стягнення 1049486,51 грн основної заборгованості за виконані роботи. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору підряду № 363 від 06.10.2020 в частині повної оплати виконаних робіт по акту № 8 приймання виконаних будівельних робіт за 2022 рік.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 12.11.2025 у справі №903/732/24 залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2025 позов задоволено частково. Стягнуто з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир на користь Приватного підприємства "Сучасні будівельні технології-12" 997012,18 грн основного боргу. У позові про стягнення 52474,33 грн, відмовлено.

Вказаним рішенням встановлено наступні обставини: «Листом від 06.05.2024 № 1ПП на виконання умов договору позивач надіслав на адресу відповідача виконавчу документацію з актом № 8 приймання виконаних будівельних робіт за 2022 рік на суму 1049486,51 грн в якому просив прийняти та оплатити виконані роботи. Даний акт отриманий відповідачем 17.05.2024, що підтверджується копією витягу з журналу реєстрації вхідних документів КЕВ м.Володимир за 2024 рік, копією листа від 06.05.2024 № 1ПП з штампом вхідної кореспонденції (а.с.185-187 Т.1) та підтверджено представником відповідача в судовому засіданні 12.11.2024.

Надіслання зазначеного пакету документів підтверджується долученими до позовної заяви квитанцією та описом вкладення у цінний лист АТ "Укрпошта" (а.с.139 Т.1).

Однак, відповідач підписаний примірник акту № 8 приймання виконаних будівельних робіт за 2022 рік на суму 1049486,51 грн не підписав та позивачеві не направив.

Жодних зауважень до виконаних робіт, які передані замовнику згідно із зазначеним вище актом на загальну суму 1049486,51 грн КЕВ м.Володимир не висловило.

Крім того, будівлю 51/325 (медпункт) військового містечка № 51 (204 брТА), м. Луцьк було передано виконавцем та прийнято замовником по акту приймання (передачі), який підписано сторонами договору та підтверджено представниками сторін в судовому засіданні 12.11.2024.

Станом на час розгляду справи відповідач не оплатив вартість виконаних позивачем робіт, доказів оплати відповідач суду не подав.»

З огляду на викладені обставини, суд першої інстанції у рішенні Господарського суду Волинської області від 12.11.2025 у справі №903/732/24 дійшов висновку: «Отже, враховуючи відсутність заперечень замовника щодо недоліків робіт, роботи по акту №8 за 2022 вважаються прийнятими замовником…

Матеріалами справи підтверджена заборгованість в сумі 1049486,51 грн, однак умовами договору, а саме п.п.15.1.7 п. 15.1 договору визначено, що проміжні платежі за фактично виконані роботи здійснюються в межах не більш, як 95% їх загальної вартості. Остаточні розрахунки за виконані підрядником роботи здійснюються у місячний термін після виконання підрядником і прийняття замовником всіх передбачених договором робіт, та підписання та затвердження акту готовності об`єкта до експлуатації.

Враховуючи, що умовами договору не передбачено строку оплати проміжних платежів за фактично виконані роботи в межах не більш, як 95% їх загальної вартості, з урахуванням положень ч.2 ст.530 ЦК України, такий строк настав 25.05.2024 (17.05.2024 + 7 днів).

Оскільки станом на 12.11.2024 сторонами не подано доказів підписання та затвердження акту готовності об`єкта до експлуатації оплаті підлягають фактично виконані роботи в межах не більш, як 95% їх загальної вартості, тобто на суму 997012,18 грн (1049486,51х95%=997012,18), які підлягають стягненню з відповідача. У позові про стягнення 52474,33 грн слід відмовити, як передчасно заявлені.»

Разом з тим, при ухваленні постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2025 у справі №903/732/24, суд відхилив доводи скаржника про те, що позивач/підрядник проводив роботи з порушення строку таких робіт, який визначений у договорі. Колегія суддів зазначає, що такі доводи скаржника не мають значення з урахуванням того, що відповідач отримав спірний акт виконаних будівельних робіт та не надав будь яких заперечень щодо його підписання, зокрема, і не заперечив проти строку виконання робіт. Крім того, п. 17.3 договору передбачена відповідальність позивача/підрядника за порушення строків виконання робіт і відповідач КЕВ м. Володимир не позбавлений можливості звернутися з окремим позовом до суду про стягнення пені/штрафу за порушення таких строків.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню (постанова Верховного Суду від 24.11.2021 у справі №649/1393/19).

Верховний Суд неодноразово зазначав, що преюдиціальність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду (постанова Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №438/723/17).

Водночас, у ч. 7 ст. 75 ГПК України передбачено, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду, а у ч. 4 ст. 236 ГПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення (п. 66 постанови Верховного Суду від 26.10.2022 у справі №910/406/21).

У справі, яка розглядається, скаржник вважає такою, що має преюдиціальне значення, саме оцінку, надану судом апеляційної інстанції фактичним обставинам, встановленим у справі №903/732/24.

У пункті 90 постанови від 15.02.2023 у справі №904/7654/21 Верховний Суд звернув увагу на те, що така оцінка фактичних обставин не є обов`язковою для судів під час розгляду справи, що переглядається, відповідно до частини 7 статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що відповідач обґрунтовуючи свою правову позицію у даному спорі посилаючись на: «Так, Північно-західним апеляційним господарським судом встановлені наступні факти: «За наведених обставин колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що позивач/підрядник проводи роботи з порушення строку таких робіт, який визначений у договорі. Колегія суддів зазначає, що так. доводи скаржника не мають значення з урахуванням того, що відповідач отримав спірний акт виконаних будівельних робіт та не надав будь яких заперечень щодо його підписання, зокрема, і не заперечив проти строку виконання робіт ...». ( а.с. Постанови 6/7)., вибірково та вирвано з контексту тлумачить зміст постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2025 у справі №903/732/24, не беручи до уваги її системний зміст та правові висновки суду в їх сукупності.

Як прямо встановлено Північно-західним апеляційним господарським судом у справі №903/732/24, за наведених обставин колегія суддів відхилила доводи скаржника про виконання робіт з порушенням договірних строків саме з тієї причини, що відповідач, отримавши акт виконаних будівельних робіт, не реалізував передбачене договором та законом право на заявлення заперечень, зокрема щодо строків виконання робіт. Відтак такі обставини не могли бути покладені в основу відмови у прийнятті робіт або визнання їх неприйнятими. Крім того, апеляційний суд у справі №903/732/24 окремо зазначив, що питання відповідальності підрядника за порушення строків виконання робіт врегульоване пунктом 17.3 договору і може бути предметом самостійного судового розгляду в межах окремого позову про стягнення пені та/або штрафу. Проте відповідач, посилаючись на зазначену постанову, не враховує цього застереження суду та фактично підміняє правову оцінку, надану судом у межах справи №903/732/24, власним, однобічним тлумаченням її змісту.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи відповідача у даній справі ґрунтуються на вибірковому цитуванні постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2025 у справі №903/732/24 без урахування його мотивувальної частини в цілому, що свідчить про виривання окремих фрагментів з контексту та ігнорування правових висновків апеляційного суду, які мають визначальне значення для правильного розуміння встановлених у справі обставин.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що посилання відповідача на приписи ст.853 ЦК України в обґрунтування заперечень щодо задоволення позову у даній справі, є безпідставним, так як не стосується питання дотримання чи порушення строків виконання робіт, оскільки застосування Північно-західним апеляційним господарським судом у справі №903/732/24 приписів статті 853 Цивільного кодексу України має інший предмет правового регулювання.

Колегія суддів відзначає, що зміст статті 853 ЦК України спрямований на врегулювання прав та обов`язків сторін на стадії приймання результату виконаних робіт, зокрема щодо обов`язку замовника оглянути виконану роботу та заявити підряднику про відступи від умов договору або інші недоліки результату робіт. Вказана норма регламентує виключно питання якості, обсягу та відповідності виконаних робіт умовам договору, а також правові наслідки бездіяльності замовника у разі неподання зауважень при прийманні робіт.

Натомість строки виконання робіт є самостійним елементом договірних зобов`язань підрядника та регулюються умовами договору і нормами цивільного законодавства, що передбачають відповідальність за їх порушення. Саме тому колегія суддів у постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2025 у справі №903/732/24 чітко зазначила, що доводи про порушення строків виконання робіт не мають значення у контексті вирішення питання щодо прийняття робіт, оскільки замовник, отримавши акт виконаних будівельних робіт, не заявив жодних заперечень щодо його підписання, у тому числі й стосовно строків виконання робіт.

Отже, судова колегія відзначає, що посилання відповідача на застосування судом статті 853 ЦК України як на аргумент, пов`язаний зі строками виконання робіт, є безпідставним і таким, що виходить за межі предмета правового регулювання цієї норми. Суд апеляційної інстанції у постанові від 28.01.2025 у справі №903/732/24 застосував статтю 853 ЦК України виключно для обґрунтування висновку про прийняття виконаних робіт та втрату замовником права у подальшому посилатися на недоліки або відступи у виконаній роботі, а не для оцінки дотримання чи порушення підрядником строків виконання робіт.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із частиною 1 статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини 1 статті 611 ЦК України).

Частиною першою та другою статті 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Колегія суддів відзначає, що з урахуванням змін до редакції додатка № 3, внесених додатковою угодою № 5 від 20.12.2021 до договору, кінцевий строк виконання робіт було визначено до закінчення березня 2022 року включно. При цьому моментом завершення робіт відповідно до умов договору є дата їх прийняття замовником, а підряднику надано право здійснити завершення робіт та передати об`єкт замовнику раніше встановленого строку (пункт 2.2 Договору).

У пунктах 14.1 та 14.3 договору передбачено, що передача та прийняття завершених робіт (об`єкта будівництва) здійснюється у порядку, визначеному умовами договору та чинними нормативно-правовими актами. Після отримання від підрядника повідомлення про готовність об`єкта до передачі замовник зобов`язаний без зволікань розпочати процедуру його приймання. Факт передачі виконаних робіт підрядником і їх прийняття замовником оформлюється відповідними актами виконаних робіт, а саме актом за формою КБ-2в та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт і витрат за формою КБ-3.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватним підприємством «Сучасні будівельні технології-12» оформлено акт приймання виконаних будівельних робіт № 8 за 2022 рік за формою КБ-2в, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3 за 2022 рік, а також акт вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт і є додатком до акта №8. Згідно з вказаними документами загальна вартість виконаних будівельних робіт, устаткування, меблів та інвентарю з урахуванням податку на додану вартість становить 1 049 486,51 грн.

Зазначені документи надіслані Приватним підприємством «Сучасні будівельні технології-12» Квартирно-експлуатаційному відділу міста Володимир супровідним листом №1ПП від 06.05.2024.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, оцінивши наведені обставини, дійшов висновку, що оформлення підрядником актів приймання виконаних робіт 06.05.2024 здійснено поза межами строку, встановленого договором, що свідчить про прострочення виконання зобов`язань за договором у розумінні статті 526 Цивільного кодексу України. Водночас відповідачем не подано жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували виконання відповідних робіт у строк до кінця березня 2022 року.

Крім того, колегія суддів відзначає, що в матеріалах справи наявні висновки експертів Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №СЕ-19/103-23/1626-БТ від 07.09.2023 судової будівельно-технічної експертизи, №СЕ-19/103-23/12005-ЕК від 10.11.2023 судової економічної експертизи призначених у рамках кримінального провадження, унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2020 за №200000059 щодо належного виконання, зокрема договору підряду по об`єкту «Реконструкція будівлі 51/325 (медпункт) у військовому містечку №51 (204брТА) м.Луцьк» (а.с.168-199 т.1). З вказаних висновків вбачається про відсутність на момент проведення експертиз оформленого акту приймання виконаних будівельних робіт № 8 за 2022 рік за формою КБ-2в, що в свою чергу, враховуючи положення пунктів 14.1 та 14.3 договору, підтверджує обставини порушення відповідачем виконання відповідних робіт у строк до кінця березня 2022 року. Доказів на спростування вказаних обставин відповідачем суду не надано.

З аналізу актів приймання виконаних будівельних робіт №№ 1 7 за 2020 2021 роки за формою КБ-2в, довідок про вартість виконаних робіт і витрат за формою КБ-3 за відповідні роки, а також з урахуванням положень Додатка № 4 «План фінансування робіт» до Договору вбачається, що загальна вартість робіт, запланованих до виконання у 2022 році, становила 1 483 885,50 грн.

Водночас, колегія суддів відзначає, що сума невиконаного зобов`язання відповідачем за договором підряду на виконання робіт від 06.10.2020 № 363 складається не лише із суми надісланого акту №8 за формою КБ2в на суму 1 049 486 грн. 51 коп., а ще з суми невиконаної частини зобов`язання за договором на суму 434 398 грн 99 коп.

З урахуванням вищевикладеного, Квартирно-експлуатаційний відділ міста Володимир, як замовник, дійшов висновку про наявність підстав для нарахування підряднику Приватному підприємству «Сучасні будівельні технології-12» пені та штрафу за порушення строків виконання робіт відповідно до пункту 17.3 Договору № 363 від 06.10.2020. Зокрема, за кожен день прострочення виконання робіт нараховано пеню у розмірі 0,1% від вартості робіт, що в сукупності становить 271 551,05 грн. Окрім цього, у зв`язку з простроченням виконання робіт понад 30 календарних днів додатково нараховано штраф у розмірі 7% від вартості робіт, що складає 103 871,99 грн.

06 лютого 2025 року Квартирно-експлуатаційний відділ міста Володимир направив на адресу Приватного підприємства «Сучасні будівельні технології-12» претензію № 21/322, у якій зазначив про порушення підрядником договірних зобов`язань щодо своєчасного виконання робіт за договором № 363 від 06.10.2020, визначених графіком виконання робіт, а саме станом на 31.03.2022 на суму 1 483 885,50 грн. У претензії заявлено вимогу про сплату нарахованих штрафних санкцій у розмірі 375 423,04 грн шляхом перерахування коштів на рахунок КЕВ м.Володимир (а.с.33 т.1).

Згідно з інформацією за результатами відстеження поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором 425, зазначений лист отриманий представником ПП «Сучасні будівельні технології-12» 10.02.2025 (а.с.35 на звороті 36 т.1). Відповіді відповідачем не надано.

11 березня 2025 року КЕВ м. Володимир надіслав повторну претензію № 21/655 з аналогічними вимогами, яка, відповідно до відомостей поштового відстеження за штрихкодовим ідентифікатором 345, була отримана представником ПП «Сучасні будівельні технології-12» 17.03.2025 (а.с.37-38 т.1). Відповіді відповідачем не надано.

Також, матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем нарахованої пені та штрафу в добровільному порядку.

Поряд з цим, твердження відповідача в обґрунтування заперечень щодо заявлених позовних вимог, що жодних зауважень від осіб, які здійснювали авторський та технічний нагляд щодо строків та якості робіт в період дії договору від КЕВ м. Володимир підряднику не надходило, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки стверджуючи вказане слід виходити з належного розуміння правової природи та обсягу повноважень таких осіб, визначених чинним законодавством.

Зокрема, відповідно до Порядку здійснення авторського нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 №903, авторський нагляд здійснюється з метою забезпечення відповідності будівельно-монтажних робіт проектній документації, архітектурним, технічним та технологічним рішенням, передбаченим проектом. Основним завданням авторського нагляду є контроль за дотриманням проектних рішень, будівельних норм і правил, а також за якістю виконання робіт у частині їх відповідності проекту.

При цьому зазначений Порядок не покладає на осіб, які здійснюють авторський нагляд, повноважень щодо контролю за дотриманням календарних строків виконання робіт, визначених договором підряду. Питання строків виконання робіт є елементом договірних зобов`язань між замовником і підрядником та належать до сфери цивільно-правових відносин сторін договору, а не до функціональних обов`язків осіб, які здійснюють авторський нагляд. Відповідно, відсутність зауважень з боку авторського нагляду щодо строків виконання робіт не може свідчити ані про їх дотримання, ані про відсутність порушень у цій частині.

Аналогічний підхід застосовується і до технічного нагляду. Його завдання полягають у контролі за якістю виконання будівельно-монтажних робіт, відповідністю використаних матеріалів, конструкцій та виробів вимогам проектної документації, державних стандартів, будівельних норм і правил, а також у перевірці обсягів фактично виконаних робіт. Водночас функції технічного нагляду також не охоплюють правову оцінку дотримання або порушення строків виконання робіт, оскільки такі строки встановлюються договором.

Отже, посилання на відсутність зауважень з боку осіб, які здійснювали авторський та технічний нагляд, як на підтвердження дотримання відповідачем строків виконання робіт є необґрунтованим і таким, що ґрунтується на неправильному тлумаченні функцій зазначених суб`єктів. Зауваження або їх відсутність з боку авторського чи технічного нагляду не можуть замінювати собою належну правову оцінку виконання договірних зобов`язань щодо строків виконання робіт.

Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України).

При цьому за приписами ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Поширене застосування неустойки саме з метою забезпечення договірних зобов`язань обумовлено насамперед тим, що неустойка є зручним інструментом спрощеної компенсації втрат кредитора, викликаних невиконанням або неналежаним виконанням боржником своїх зобов`язань.

Неустойка як господарсько-правова відповідальність за порушення договірних зобов`язань започатковує визначеність у правовідносинах за зобов`язаннями, а саме - відповідальність має настати щонайменше в межах неустойки. Тобто неустойка підсилює дію засобів цивільно-правової відповідальності, робить їх достатньо визначеними, перетворюючи в необхідний, так би мовити, невідворотній наслідок правопорушення. Отже неустойка стає оперативним засобом реагування у разі порушення або неналежного виконання зобов`язання, яким можна скористатись як тільки було порушено зобов`язання, не чекаючи викликаних ним негативних наслідків. Зокрема, задля прагнення учасників зобов`язання до дійсно оперативного, негайного використання свого права на неустойку для неї встановлений спеціальний скорочений строк позовної давності: позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

Отже, завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та як міри відповідальності є одночасно забезпечення дисципліни боржника стосовно виконання зобов`язання (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі, у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Тобто неустойка має договірний (добровільний) характер, що встановлюється за ініціативою сторін зобов`язання; а також імперативний характер (встановлений законом), тобто договірно-обов`язковий, умови про яку включаються в договір через підпорядкування імперативним вимогам правової норми. При цьому для деяких видів зобов`язань неустойка встановлюється законом іншим нормативно-правовим актом безпосередньо, а тому сторони відповідно зобов`язання підпорядковуються існуючим правилам про неустойку стосовно як її розміру, так і порядку та умов про її стягнення, хоча при цьому не укладають не тільки угоди про неустойку, але і безпосередньо договору.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що розмір неустойки у зобов`язальних правовідносинах, право вимоги щодо якої набуде кредитор, обумовлений умовами для її застосування: характером неустойки (договірний або встановлений законом); підставами для її застосування (зазначення в договорі або в законі обставин, за яких її буде застосовано); складом неустойки (пеня, штраф), відповідно, розміром кожної із цих складових; умовами сплати неустойки внаслідок порушення зобов`язання, зокрема, у разі заподіяння збитків.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 19.01.2024 у справі №911/2269/22.

Згідно п.17.3 укладеного між сторонами договору підрядник несе відповідальність за порушення зі своєї вини таких зобов`язань за договором у наступних розмірах: за порушення строків виконання робіт стягується пеня у розмірі 0,1% від вартості робіт, з яких допущено прострочення невиконання за кожний день прострочення, а за прострочення виконання робіт понад 30 (тридцять) календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вартості таких робіт.

Із розрахунку позивача вбачається, що за період з 01.04.2022 по 30.09.2022 пеню нараховано в розмірі 271 551,05 грн, що становить 0,1% від вартості робіт за кожний день прострочення (з 01/04/2022 до 30/09/2022, 1 483 885,50 грн x 0.1% x 183 = 271 551,05 грн) , та штраф у розмірі 103 871,99 грн, що дорівнює 7% від вартості робіт, у зв`язку з простроченням виконання робіт понад 30 (тридцять) календарних днів (з 01/04/2022 до 30/09/2022, 1 483 885,50 грн x 7% = 103 871,99 грн).

Здійснивши перевірку поданого позивачем розрахунку позовних вимог, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що він є арифметично вірним та здійснений відповідно до умов договору та вимог законодавства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, з`ясувавши обставини справи та надавши належну оцінку усім наявним у справі доказам в їх сукупності та правовідносинам сторін, з урахуванням приписів статей 86, 236, 237 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив обґрунтоване рішення про задоволення позову про стягнення з Приватного підприємства "Сучасні будівельні технології-12" на користь Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир 271 551 грн 05 коп пені; 103 871 грн 99 коп штрафу.

4. Висновки за результатами апеляційного розгляду.

Таким чином, у апеляційній скарзі Приватного підприємства "Сучасні будівельні технології-12" (вх.5351/25 від 08.12.2025) не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла дійти висновку про помилковість рішення суду першої інстанції.

Виходячи з положень статті 11 ГПК України, апеляційний суд виходить з того, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України», хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відтак, застосовуючи наведену практику європейського суду, суд апеляційної інстанції вважає що, враховуючи зміст статті 269 ГПК України, надавши оцінку основним доводам апеляційної скарги, а також не встановивши у рішенні суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права в сукупності з відсутніми порушеннями норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, дійшла висновку про відсутність таких доводів, які б були оцінені як переконливі і достатні для скасування оскаржуваного рішення суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів за наслідком апеляційного перегляду дійшла висновку, що доводами апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовано, підстав скасування чи зміни рішення, передбачених ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України не встановлено, а відтак апеляційну скаргу Приватного підприємства "Сучасні будівельні технології-12" (вх.5351/25 від 08.12.2025) слід залишити без задоволення, рішення Господарського суду Вінницької області від 13.11.2025 у справі №903/515/25 без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Сучасні будівельні технології-12" (вх.5351/25 від 08.12.2025) залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 13.11.2025 у справі №903/515/25 без змін.

2. Справу №903/515/25 повернути Господарському суду Вінницької області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "22" січня 2026 р.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Олексюк Г.Є.