ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23 січня 2026 р. м. Житомир Справа № 906/691/25

Господарський суд Житомирської області у складі судді Сікорської Н.А.,

розглядаючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юні Сервіс» про скасування постанови приватного виконавця у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранрозробка"

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юні Сервіс»

про про скасування постанови Приватного виконавця ВО від 18.12.2025 № 79846878 про розшук майна боржника,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 17.09.2025р., яке залишено в без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 р. стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юні Сервіс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранрозробка» 3539994,00 грн. боргу; 165365,07 грн. інфляційних нарахувань; 43928,07 грн. 3% річних; 435095,19 грн. пені; 50212,59 грн. витрат зі сплати судового збору.

16.01.2026р. до суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Юні Сервіс" подано заяву про скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Дідківського А.С. від 18.12.2025 р. у ВП 79846878 про розшук майна боржника.

Приписами статей 339-1, 340 ГПК України передбачена можливість оскарження боржником або стягувачем дій/бездіяльності державного виконавця до того суду, який видав виконавчий документ на виконання свого рішення. Така скарга подається з метою судового контролю за виконанням судового рішення, ухваленого у відповідній справі.

Разом з тим, стаття 74 ЗУ «Про виконавче провадження» є загальною нормою по відношенню до статей 339 - 341 ГПК України, адже застосовується до більш широкого кола відносин: 1) відносин, які виникають при оскарженні дій щодо виконання будь-якого виконавчого документа, а не тільки рішення суду; 2) відносин, які виникають при оскарженні дій державного виконавця не тільки до суду, але й до органів державної виконавчої служби.

Під час оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, на виконанні яких перебуває виконавчий документ господарського суду, слід дотримуватися відповідних положень ГПК України, які знаходяться у розділі VI «Судовий контроль за виконанням судових рішень», зокрема, щодо права на звернення зі скаргою у строк десять календарних днів, визначений пунктом "а" частини першої статті 341 цього Кодексу (такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.09.2019 у справі №920/149/18 (провадження № 12-297гс18), від 01.11.2023 у справі №904/3734/20, постановах Верховного Суду від 15.02.2024 у справі №909/524/19, від 19.03.2024 у справі №909/992/19).

Згідно з пунктом "а" ч.1 ст.341 ГПК України відповідну скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Верховний Суд неодноразово зазначав, зокрема, у постановах від 01.11.2023 у справі №904/3734/20, від 15.02.2024 у справі №909/524/19, від 19.03.2024 у справі №909/992/19, що передумовою для розгляду скарги на дії чи бездіяльність державного, приватного виконавця по суті є встановлення факту подання цієї скарги у строк, передбачений частиною першою статті 341 ГПК України, або наявності відповідного клопотання та обставин для поновлення такого строку, якщо його було пропущено з поважних причин.

Згідно з ч. 2 ст. 341 Господарського процесуального кодексу України пропущений строк для подання скарги може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою.

У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду.

Отже, встановлений приписами ст. 341 Господарського процесуального кодексу України десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог ст. 119 Господарського процесуального кодексу України може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання.

При зверненні до суду зі скаргою на дії державного виконавця, саме на скаржника покладається обов`язок доведення наявності непереборних обставин, які унеможливили його звернення з такою скаргою у строк, встановлений законом.

За змістом статті 74 ГПК України обов`язок доказування поважності причин пропуску процесуальних строків та подача заяви про їх поновлення покладається на зацікавлену сторону.

Згідно зі ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України. Отже, вирішуючи це питання, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і в залежності від встановленого - вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №910/22695/13.

Із правового контексту норм статей 118, 119 Господарського процесуального кодексу України убачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню. Як свідчить правовий аналіз норм чинного процесуального законодавства, господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було б несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Аналогічний правовий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 30.07.2020 у справі № 910/15481/17.

Вирішуючи питання щодо дотримання скаржником процесуального строку, передбаченого законом для оскарження дій або бездіяльності виконавця, суд враховує, зокрема, висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.02.2022р. № 925/308/13-г., зокрема, про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні; доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо.

У цьому висновку суд враховує, що процесуальні норми створюються з метою забезпечення належного здійснення правосуддя, а сторони виконавчого провадження повинні очікувати їх застосування задля дотримання принципу юридичної визначеності. Відтак, під час визначення початку перебігу строку звернення до суду зі скаргою на дії приватного виконавця у порядку частини першої статті 341 Господарського процесуального кодексу України необхідно враховувати поведінку боржника, зокрема, чи мав він реальну можливість та повинен був дізнатися про вчинення відповідних виконавчих дій, а також чи вживав заходів для з`ясування стану виконавчого провадження. За таких обставин боржник, щодо якого відкрито виконавче провадження та винесено постанови приватного виконавця, вважається обізнаним про можливе порушення своїх прав у виконавчому провадженні незалежно від факту отримання ним копій постанов або інших документів виконавчого провадження.

У заяві про скасування постанови приватного виконавця про розшук майна Товариство з обмеженою відповідальністю «Юні Сервіс» заявило клопотання про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою на постанову приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Дідківського А.С. від 18.12.2025р. у виконавчому провадженні № 79846878 .

Обґрунтовуючи заявлене клопотання, боржник посилається на те, що про прийняття оскаржуваної постанови він нібито дізнався лише 14.01.2026р., після отримання відповіді приватного виконавця на відповідний запит та повторного направлення копії постанови. За твердженням скаржника, ненадходження копії постанови поштовим зв`язком унеможливило своєчасне звернення до суду зі скаргою у строк, встановлений частиною першою статті 341 Господарського процесуального кодексу України.

Просить визнати поважними причини пропуску сроку звернення до суду та поновити його.

Оцінюючи наведені боржником доводи, суд виходить з того, що саме на скаржника покладається обов`язок доведення наявності поважних, об`єктивних та непереборних причин, які фактично унеможливлювали звернення до суду у визначений законом строк.

Згідно ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

ТОВ "Юні сервіс", вказуючи, що про прийняття оскаржуваної постанови про розшук майна він дізнався лише 14.01.2026р., заявник не подає доказів в підтвердження даної інформації, що в свою чергу позбавляє суд можливості оцінити її в установленому порядку.

Водночас, суд враховує, що згідно ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження", реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.

Боржник не заперечує про свою обізнаність про відкриття виконавчого провадження 18.12.2025 р. за № 79846878. У тексті заяви про скасування постанови приватного виконавця заявник вказує ідентифіктор доступу до виконавчого провадження - 940Г9066317Д.

Ідентифікатор доступу до виконавчого провадження це унікальний 12-значний код (комбінація цифр і букв), що міститься у постанові про відкриття провадження та дозволяє сторонам отримати повний онлайн-доступ до матеріалів та дій виконавця через «Автоматизовану систему виконавчого провадження» (АСВП). Код доступу вказується у тексті постанови у її верхньому лівому куті.

Отже, ідентифікатор доступу до матеріалів виконавчого провадження забезпечує боржнику реальну можливість ознайомлюватися з перебігом виконавчого провадження та постановами приватного виконавця у будь-який момент. Наявність такого доступу свідчить про можливість та обов`язок боржника контролювати стан виконання судового рішення та вчинення виконавчих дій незалежно від факту отримання копій відповідних постанов поштовим зв`язком.

Суд зауважує, що ідентифікатор доступу був відомий Товариству з обмеженою відповідальністю "Юні Сервіс" і на виконання вимог ч. 3 ст. 340 ГПК України зазначався при зверненні 29.12.2025р. до суду із заявою про скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Дідківського А.С. від 18.12.2025 р. у ВП 79846878 про арешт майна боржника, що свідчить про обізнаність боржника з перебігом виконавчого провадження та вчиненими у ньому виконавчими діями.

За таких обставин суд дійшов висновку, що доводи боржника про те, що про постанову приватного виконавця про розшук майна він дізнався лише 14.01.2026 р. не відповідають обставинам справи, спростовують наявність поважних причин пропуску строку на звернення зі скаргою, ґрунтуються виключно на його суб`єктивному тлумаченні моменту обізнаності про вчинення виконавчої дії та не підтверджують наявності об`єктивних і непереборних перешкод для своєчасного звернення до суду.

Відтак пропуск боржником строку на подання скарги не зумовлений поважними причинами, у зв`язку з чим заявлене клопотання про поновлення такого строку не підлягає задоволенню, а скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Юні Сервіс», з урахуванням вимог статей 118, 119 та 341 Господарського процесуального кодексу України, підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 340, 341 ГПК України, господарський суд-

УХВАЛИВ:

1. Відповити Товариству з обмеженою відповідальністю "Юні Сервіс" в поновлені строку для подання скарги щодо скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Дідківського А.С. від 18.12.2025 р. у ВП 79846878 про розшук майна боржник.

2. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юні Сервіс» про скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Дідківського А.С. від 18.12.2025 р. у ВП 79846878 про розшук майна боржник залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена.

Суддя Сікорська Н.А.

1 - в справу