ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" січня 2026 р. м. Київ

Справа № 911/3638/25

За позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс 15»,

ОСОБА_1

про стягнення 2 164 953 995,25грн

Суддя А.Р.Ейвазова

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі позивач, АТ «Ощадбанк») звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс 15» (далі - відповідач 1, ТОВ «Технополіс 15»), ОСОБА_1 (далі відповідач 2, ОСОБА_1 ) та просить стягнути солідарно з відповідачів 2 164 953 995,25грн, з яких (з урахуванням заяви про усунення недоліків):

- за договором кредитної лінії від 26.06.2013 №716/31/6: 1 017 727 125,79грн основний борг; 803 360 952,80грн борг за процентами за період з 01.01.2014 по 25.06.2025; 10 000грн борг за простроченою комісією; 1 190 133,37грн 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту за період з 01.03.2021 по 24.02.2022; 136 514,26грн 3% річних за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом за період з 08.02.2021 по 24.02.2022; 23,84грн 3% річних за несвоєчасну сплату комісії за період з 26.01.2022 по 24.02.2022; 4 003 490,08грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту за період з 01.03.2021 по 24.02.2022; 464 353,38грн втрати від інфляції за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом за період з 08.02.2021 по 24.02.2022; 165,71грн втрати від інфляції за несвоєчасну сплату комісії за період з 26.01.2022 по 24.02.2022; 6 888 311,33грн пеня за несвоєчасне погашення кредиту за період з 01.03.2021 по 24.02.2022; 706 731,12грн пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом за період з 08.02.2021 по 24.02.2022; 158,90грн пеня за несвоєчасну сплату комісії за період з 26.01.2022 по 24.02.2022;

- за договором кредиту від 15.11.2013 №757/31/6: 24 140 584грн основний борг; 34 424 038,58грн борг за процентами за період з 15.11.2013 по 25.06.2025; 10 000грн борг за простроченою комісією; 25 363,22грн 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту за період з 01.06.2021 по 24.02.2022; 3 600,86грн 3% річних за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом за період з 08.02.2021 по 24.02.2022; 23,84грн 3% річних за несвоєчасну сплату комісії за період з 26.01.2022 по 24.02.2022; 66 641,73грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту за період з 01.06.2021 по 24.02.2022; 11 543,20грн втрати від інфляції за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом за період з 08.02.2021 по 24.02.2022; 165,71грн втрати від інфляції за несвоєчасну сплату комісії за період з 26.01.2022 по 24.02.2022; 147 081,32грн пеня за несвоєчасне погашення кредиту за період з 01.06.2021 по 24.02.2022; 18 399,75грн пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом за період з 08.02.2021 по 24.02.2022; 158,90грн пеня за несвоєчасну сплату комісії за період з 26.01.2022 по 24.02.2022;

- за договором кредитної лінії від 26.11.2013 №80/48-1: 159 681 640,10грн основний борг; 110 639 836,92грн борг за процентами за період з 25.05.2023 по 25.06.2025; 1 296 956,54грн борг за простроченою комісією.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається, на не виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Дієса» (далі ТОВ «Дієса») зобов`язань за договорами кредитної лінії від 26.06.2013 №716/31/6, 26.11.2013 №80/48-1, кредитним договором від 15.11.2013 №757/31/6 щодо повернення кредиту, сплати процентів та комісії, за виконання яких поручилися відповідачі 1, 2 на підставі договорів поруки від: 31.07.2019 №3, 30.04.2020 №1; 21.03.2023 №55/1/23-17 22.03.2023 №55/1/23-18. При цьому, відповідачі, як стверджує позивач, не виконали відповідних зобов`язань за ТОВ «Дієса» на вимогу (т.1 а.с.1-10; т.3 а.с.81-84).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.12.2025 відкрито провадження у справі за відповідним позовом, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 28.01.2026 о 14:00, визнано явку сторін обов`язковою, зобов`язано позивача надати докази направлення відповідачу 2 копії додатків, долучених до заяви про усунення недоліків, а також встановлено строк відповідачам для подання відзиву на позов.

Відповідна ухвала доставлена до електронних кабінетів позивача та відповідача 1 29.12.2025 о 12:27, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Як визначено ч.11 ст.242 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), у разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідачу 2 копію вказаної ухвали направлено рекомендованим поштовим відправлення №R69, повідомлення про вручення якого до суду станом на момент постановлення зазначеної ухвали не надходило.

Ухвала суду, як вбачається із змісту п.1 ч.1 ст.232 ГПК України, є видом судового рішення.

В силу п.2 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Таким чином, відповідна ухвала вважається врученою позивачу та відповідачу 1 29.12.2025.

30.12.2025 через систему «Електронний суд» від позивача, на виконання ухвали суду від 29.12.2025 надійшла заява, до якої долучені докази направлення відповідачу 2 заяви про усунення недоліків з додатками. Крім того, до відповідної заяви позивач долучив копію додаткового договору №8 від 15.02.2018, однак, не зазначив причин пропущення строку, встановленого для подання доказів відповідно до ч.2 ст.80 ГПК України, разом із позовом.

20.01.2025 (сформовано в системі «Електронний суд» та направлено до суду після закінчення робочого часу суду 19.01.2026) від відповідача 2 надійшла заява про продовження строку для подання відзиву.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 посилається на те, що ухвалу про відкриття провадження у справі ним отримано 05.01.2026, проте станом на 19.01.2026 не отримано позовної заяви з додатками та заяви про усунення недоліків. За твердженнями відповідача 2, відсутність позовної заяви та доданих до неї документів позбавляє його можливості ознайомитись з підставами позову та подати відзив Крім того, відповідач 2 наголошує на тому, що судом встановлений мінімальний строк на подання відзиву.

21.01.2026 (сформовано в системі «Електронний суд» 20.01.2026), зпропущенням встановленого судом строку, відповідач 1 подав відзив на позов, у якому просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Заперечуючи щодо заявлених вимог, ТОВ «Технополіс 15» вказує, що:

- в провадженні Господарського суду м. Києва, в межах справи про банкрутство розглядаються господарські справи №№910/8997/25, 910/9000/25 та 910/8998/25 за позовом ТОВ «Дієса» до АТ «Ощадбанк» про визнання припиненими грошових зобов`язань зі сплати (повернення) тіла кредиту, відсотків, процентів, інфляційних втрат, неустойки та збитків за кредитними договорами від 26.06.2013 №716/31/6, 15.11.2013 №757/31/6, 26.11.2013 №80/148-1;

- боржник ТОВ «Дієса» довгий час належним чином виконувало зобов`язання перед позивачем, однак, надзвичайні обставини та поведінка позивача призвели до того. що виконання договору стало об`єктивно неможливим;

- позивач здійснював не лише фінансування господарської діяльності ТОВ «Дієса», а діяв як стратегічний партнер, контролер і співрозпорядник діяльності компанії, що покладає на нього спільний ризик реалізації проектів для забезпечення яких укладались відповідні договори;

- війна на сході України з 2014 року, окупація територій та пов`язане з цим знищення майна, що є надзвичайними та невідворотними обставинами, які знаходились поза контролем ТОВ «Дієса», призвели до збитків, неможливості діяльності на захоплених територіях та втрату ринку збуту та платоспроможних клієнтів;

- починаючи з 2018 року фінансовий стан ТОВ «Дієса» почав покращуватися завдяки оптимізації бізнесу та реструктуризації заборгованості, на користь позивача сплачено значну частину грошових коштів за тілом кредиту та відсотками;

- через запровадження карантинних заходів робота частини магазинів зупинена, збільшились витрати, про що позивача повідомлено та ініційовано перегляд умов кредитування;

- через зволікання позивача з вчиненням необхідних юридичних дій для запуску процедури реструктуризації ТОВ «Дієса» втратило частину ринкових позицій та вигідні умови співпраці з деякими постачальниками;

- повномасштабна війна 2022 року стала катастрофічним ударом, підірвавши фінансові та матеріальні можливості через втрату значної частини майна, інфляції, втрату попиту, втрату логістичних ланцюгів імпорту техніки та запровадження державою регулювання цін та обмеження на валютному ринку, що ускладнили імпорт;

- ТОВ «Дієса» своєчасно повідомило позивача про форс-мажорні обставини та систематично інформувало про перебіг подій та збитків, вживало заходів щодо мінімізації збитків;

- позивач умисно погіршив фінансовий стан ТОВ «Дієса», оскільки затягував погодження фінансової реструктуризації, згорнув надану раніше підтримку у формі гарантів для постачальників, здійснив реалізацію (виплату) за банківськими гарантіями, в односторонньому порядку скоротив ліміт гарантій та обмежив строк їх дії, разом з тим, доклав всіх зусиль для ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компанія» в частині погашення боргу, що утворився перед цим постачальником, здійснив виплату перед цим постачальником за договором гарантії, незважаючи на заперечення та форс-мажорні обставини;

- за час чинності плану санації, який затверджений ухвалою Господарського суду м.Києва від 15.03.2024 у справі №910/3368/24, ТОВ «Дієса» належним чином виконувало його умови, сплачуючи регулярні платежі на користь кредиторів;

- позивач не підтримував заходи, спрямовані на реальне відновлення платоспроможності ТОВ «Дієса», а й активно сприяв зриву процедури досудової санації;

- у зв`язку із неможливістю виконання зобов`язань перед позивачем за кредитними договорами, ТОВ «Дієса» повідомило позивача про припинення відповідних зобов`язань та звернулося до суду з відповідними позовами;

- у ТОВ «Дієса» відсутня будь-яка вина чи недбалість у невиконанні кредитного зобов`язання;

- вимоги позивача щодо солідарного стягнення з відповідачів боргу за договорами є передчасними, оскільки порука має акцесорний характер і не може існувати без основного зобов`язання, отже, у разі визнання припиненими зобов`язання ТОВ «Дієса» за рішеннями суду, порука автоматично буде припинена.

Заяву про продовження строку для подання відзиву відповідач 1 ТОВ «Технополіс 15» до суду не подавав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити заяву відповідача 2 ОСОБА_1 та продовжити строк на подання відзиву з огляду на наступне.

Згідно ст.113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Як установлено п.8 ч.2 ст.176 ГПК України, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає строк для подання відповідачем відзиву на позов.

Відповідно до ч.8 ст.165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Отже, строк на подання відзиву на позов у справі, яка розглядається у загальному позовному провадженні, встановлюється судом.

Як визначено ч.2 ст.119 ГПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Як вбачається з відомостей офіційного вебсайту АТ «Укрпошта», рекомендоване поштове відправлення №R69, яким відповідачу 2 направлено ухвалу про відкриття провадження у справі, вручено ОСОБА_1 13.01.2026. При цьому, такий відповідач стверджує у заяві, що отримав відповідну ухвалу 05.01.2026, що фактично є його розпискою в отриманні.

Отже, враховуючи, що ухвала про відкриття провадження у справі від 29.12.2025 вручена позивачу 05.01.2026, про що він фактично повідомив, останнім днем строку, встановленого судом для подання відзиву, є 20.01.2026, отже, заяву про продовження встановленого судом строку подано до закінчення такого строку, як визначено ч.2 ст.119 ГПК України.

Поряд з цим, доводи відповідача 2 - ОСОБА_1 щодо не направлення йому позовної заяви з додатками та заяви про усунення недоліків позовної заяви є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки позивач надав докази направлення (опис вкладення, поштову накладну, фіскальний чек) відповідачу 2 позовної заяви з додатками поштовим відправленням №921, яке, як вбачається з інформації з офіційного вебсайту АТ «Укрпошта», 17.12.2025 повернуто відправнику за закінченням встановленого терміну зберігання.

Копія заяви про усунення недоліків з додатками направлена відповідачу 2 рекомендованим поштовим відправленням №515, яке, як вбачається з відомостей з офіційного вебсайту АТ «Укрпошта», 13.01.2026 вручено ОСОБА_1 .

За допомогою засобів підсистеми «Електронний суд» судом сформовано відповідь від 08.12.2025 №2101631 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), відповідно до якої така особа зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (т.3 а.с.73).

Судом встановлено, що рекомендовані поштові відправлення №921, №515 направлені позивачем за адресою, яка відповідає адресі із відповідного реєстру. При цьому, аналогічна адреса відповідачем 2 вказана і у заяві про продовження строку для подання відзиву.

Направлення документів рекомендованою кореспонденцією на зареєстровану адресу, яка до того ж відповідає повідомленій самим відповідачем 2, є достатнім для того, щоб вважати отриманим поштове відправлення, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника та залежить від волевиявлення самого адресата. Сам лише факт неотримання особою кореспонденції, яку позивач надіслав за належною адресою та яка повернулася до адресанта у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися неналежним виконанням позивачем своїх обов`язків з направлення матеріалів позовної заяви з додатками відповідачу 2.

Отже, твердження відповідача 2 є безпідставними. Поряд з цим, відповідач 2 не позбавлений можливості ознайомитись з матеріалами справи в електронній формі.

Разом з тим, враховуючи значний об`єм доказів у справі, а також враховуючи встановлення відповідачу 2 строку для подання відзиву мінімальної тривалості 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, подання заяви про продовження відповідного строку до закінчення встановленого судом строку для подання відзиву, суд вважає за можливе продовжити такий строк до 06.02.2026 включно.

Згідно ч.6 ст.119 ГПК України про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву ОСОБА_1 про продовження строку для подання відзиву (вх.451 від 20.01.2026).

2. Продовжити ОСОБА_1 строк на подання відзиву до 06.02.2026 (включно).

3. Ухвалу направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо.

Суддя А.Р. Ейвазова