РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.01.2026Справа № 910/13110/25

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Ятковської К.К., розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКІПАЖ" (04073, місто Київ, проспект Степана Бандери, будинок 6) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про зобов`язання вчинити дії,

Представники учасників справи:

від позивача - Воскобойник М.Т.;

від відповідачів - Діденко К.А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

22.10.2025 на адресу суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКІПАЖ" надійшла позовна заява до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії, а саме: зобов`язати ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , країна громадянства: Україна, країна проживання: Україна) надати ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЕКІПАЖ" (04073, м. Київ, пр-т Степана Бандери, 6, ідентифікаційний код юридичної особи в ) нотаріально засвідчену копію його паспорта громадянина України; зобов`язати ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , країна громадянства: Україна, країна проживання: Україна) надати ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЕКІПАЖ" (04073, м. Київ, пр-т Степана Бандери, 6, ідентифікаційний код юридичної особи в ) нотаріально засвідчену копію його паспорта громадянина України та нотаріально засвідчену копію його свідоцтва про народження; зобов`язати Піковського Олександра Ігоровича (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , країна громадянства: Україна, країна проживання: Україна) ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЕКІПАЖ" (04073, м. Київ, пр-т Степана Бандери, 6, ідентифікаційний код юридичної особи в ) нотаріально засвідчену копію його паспорта громадянина України та нотаріально засвідчену копію його свідоцтва про народження та 23.10.2025 передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою суду від 27.10.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКІПАЖ" - залишено без руху.

03.11.2025 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 11.12.2025 о 11:00 год.

10.12.2025 в системі «Електронний суд» представником відповідачів сформовано пояснення по справі, відповідно до яких зазначав, що відсутність у Товариства на даний момент нотаріально засвідчених копій паспортів та свідоцтв про народження відповідачів не тягне за собою жодної юридичної відповідальності, а твердження позивача про наявність ризиків застосування санкцій, блокування діяльності чи інших негативних наслідків є необґрунтованими, передчасними та такими, що не підтверджені жодними належними доказами. Крім того, позивачем не надано доказів фактичної відмови державного реєстратора або неможливості здійснення реєстраційних дій, що свідчить про відсутність реального порушення його прав та штучний характер спірної ситуації. Вимога про примусове надання нотаріально посвідчених копій паспортів і свідоцтв про народження суперечить вимога Закону України «Про захист персональних даних».

Ухвалою суду від 11.12.2025, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження у справі №910/13110/25 та призначено справу до розгляду по суті на 08.01.2026 о 10:00 год.

У судове засідання 08.01.2026 представники сторін прибули, надали свої пояснення по справі.

В судовому засіданні 08.01.2026 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань від 08.10.2025 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є учасниками ТОВ «ЕКІПАЖ».

Загальними Зборами учасників Товариства, що відбулися 11.07.2025, з питання № 2 їх порядку денного були прийняли наступні рішення:

1. Учасникам Товариства, оскільки вони є громадянами України, протягом 10 днів з дати проведення Загальних Зборів, тобто до 21.07.2025, надати Товариству документи необхідні для виконання зазначеного далі обов`язку Товариства, а саме:

ОСОБА_4 надати нотаріально засвідчену копію його паспорта громадянина України;

Піковському І.О. надати нотаріально засвідчену копію його паспорта громадянина України

ОСОБА_3 надати нотаріально засвідчену копію його паспорта громадянина України та нотаріально засвідчену копію його свідоцтва про народження (оскільки він є сином кінцевого бенефіціарного власника Товариства ОСОБА_2 та братом кінцевого бенефіціарного власника Товариства ОСОБА_1 );

ОСОБА_1 надати нотаріально засвідчену копію його паспорта громадянина України та нотаріально засвідчену копію його свідоцтва про народження (оскільки він є сином кінцевого бенефіціарного власника Товариства ОСОБА_2 та кінцевого бенефіціарного власника КБВ Товариства ОСОБА_3 );

ОСОБА_5 надати нотаріально засвідчену копію її паспорта громадянина України;

ОСОБА_6 надати нотаріально засвідчену копію її паспорта громадянина України та нотаріально засвідчену копію її свідоцтва про народження (оскільки вона є дочкою кінцевого бенефіціарного власника Товариства ОСОБА_5 ).

2. Доручити Генеральному директору Товариства негайно звернутися з відповідними запитами до вказаних Учасників Товариства для надання Товариству зазначених копій документів.

Позивач зазначає, що вказані рішення були прийняті у відповідності до положень ч. 1 ст. 5-1Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», які зобов`язують Товариство подавати інформацію про його кінцевого бенефіціарного власника та структуру його власності для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», та оскільки кінцевими бенефіціарними власниками Товариства є його учасники: ОСОБА_4 - 33,3333 %; ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 - 33,3333 %; ОСОБА_5 - 33,3333 %.

Також вказує, що зазначені рішення були прийняті у відповідності до положень ч. 3 ст. 5-1 вказаногоЗакону, які зобов`язують товариство підтримувати відомості про його кінцевого бенефіціарного власника та структуру власності юридичної особи в актуальному стані, повідомляти державного реєстратора про зміни та подавати державному реєстратору документи, що підтверджують зазначені зміни, у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», а у товаристві змінився склад кінцевих бенефіціарних власників у порівнянні з тим, який вказаний у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Також вказані рішення прийняті у відповідності до положень ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», які зобов`язують товариство для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в ЄДР, у тому числі змін у складі кінцевого бенефіціарного власника, державному реєстратору, окрім інших документів, подавати нотаріально засвідчену копію документа, що посвідчує особу, яка є кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи.

У зразках складання схематичного зображення структури власності юридичної особи, розроблених Міністерством фінансів України згідно з Положенням про форму та зміст структури власності, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 19.03.2021 № 163, містяться схематичне зображення структури власності юридичної особи, у яких вказано, що між кінцевими бенефіціарними власниками мають бути вказані родинні стосунки, а отже, для актуалізації структури власності Товариства, йому необхідно подавати державному реєстратору нотаріально засвідчені копії підтверджуючих документів щодо родинних стосунків його кінцевих бенефіціарних власників.

У день проведення Загальних зборів Генеральний директор товариства, виконуючи рішення цих зборів, звернулася із відповідними запитами до учасників товариства для надання товариству зазначених копій документів.

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належним чином виконали рішення Загальних зборів та надали копії вказаних документів, проте ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , не дивлячись на те, що їм були надісланні відповідні запити, які отримані останніми, що підтверджується роздруківками з офіційного сайту AT «УКРПОШТА», не виконали ці рішення.

Зазначає, що невиконання рішень з питання № 2 порядку денного Загальних зборів унеможливлює виконання товариством вказаних вимог Закону, що в кінцевому результаті загрожує зупиненням фінансових операцій товариства або, навіть, замороженню активів товариства, що в свою чергу не тільки перешкоджає діяльності товариства, а й створює загрозу для існування товариства, що порушує охоронювані законом права позивача.

У зв`язку із зазначеним Загальними зборами учасників товариства, що відбулися 27.08.2025, з питання № 2 їх порядку денного було прийняте рішення у зв`язку з невиконанням учасниками товариства ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 їх обов`язків щодо надання товариству зазначених копій документів, а також у зв`язку з тим, що дії (бездіяльність) цих учасників товариства щодо виконання цих обов`язків порушують охоронювані законом права та інтереси інших учасників товариства і самого товариства та, відповідно, перешкоджають діяльності товариства, доручено Генеральному директору товариства вжити заходи для захисту цих охоронюваних законом прав та інтересів інших учасників товариства і товариства.

З огляду на вказане позивач звернувся до суду з цим позовом та просив зобов`язати ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , країна громадянства: Україна, країна проживання: Україна) надати ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЕКІПАЖ" (04073, м. Київ, пр-т Степана Бандери, 6, ідентифікаційний код юридичної особи в ) нотаріально засвідчену копію його паспорта громадянина України; зобов`язати ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , країна громадянства: Україна, країна проживання: Україна) надати ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЕКІПАЖ" (04073, м. Київ, пр-т Степана Бандери, 6, ідентифікаційний код юридичної особи в ) нотаріально засвідчену копію його паспорта громадянина України та нотаріально засвідчену копію його свідоцтва про народження; зобов`язати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , країна громадянства: Україна, країна проживання: Україна) ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЕКІПАЖ" (04073, м. Київ, пр-т Степана Бандери, 6, ідентифікаційний код юридичної особи в ) нотаріально засвідчену копію його паспорта громадянина України та нотаріально засвідчену копію його свідоцтва про народження.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під захистом права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Суб`єктивні цивільні права та інтереси особи захищаються в порядку, передбаченому законом, за допомогою застосування певних способів захисту.

Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника, і такі способи мають бути доступними й ефективними.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Переважно спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини (такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 16.09.2025 у справі № 914/2023/24, від 11.02.2025 у справі № 922/985/24, від 12.11.2024 у справі № 911/3292/23, від 03.09.2024 у справі № 907/358/20, від 27.08.2024 у справі № 924/128/21, від 11.06.2024 у справі № 914/3293/20, від 07.05.2024 у справі № 910/11383/23).

Право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога щодо захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19).

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція). Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі засоби правового захисту на національному рівні, що дозволили би компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ вказав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 Конвенції також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його застосування не було ускладнено діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).

Додатково в контексті обраного способу захисту, розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача в цих правовідносинах, позовні вимоги позивача не можуть бути задоволені (такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 та постановах Верховного Суду від 16.09.2025 у справі № 914/2023/24, від 11.02.2025 у справі № 922/985/24, від 06.02.2024 у справі № 916/1431/23, від 07.05.2024 у справі № 910/11383/23).

Водночас ефективність позовної вимоги має оцінюватися, виходячи з обставин справи та залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії). Таким чином, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, відповідати встановленим обставинам.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 02.07.2019 у справі № 48/340, від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 та постанови Верховного Суду від 16.09.2025 у справі № 914/2023/24, від 06.02.2024 у справі № 916/1431/23, від 20.12.2022 у справі № 914/1688/21, від 18.10.2022 у справі № 912/4031/20, від 13.09.2022 у справі № 910/9727/21).

Підставою для звернення особи за захистом суб`єктивного права із застосуванням відповідного способу захисту відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України є порушення, невизнання або оспорювання цього права. Тому обраний спосіб захисту має бути ефективним, відповідати змісту порушеного права та забезпечувати реальне поновлення прав особи, за захистом яких особа звернулась до суду.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач посилався на те, що невиконання відповідачами рішень Загальних зборів загрожує зупиненням фінансових операцій товариства або, навіть, замороженню активів товариства, що в свою чергу не тільки перешкоджає діяльності товариства, а й створює загрозу для існування товариства, що порушує охоронювані законом права позивача

Частиною 1 ст. 961 Цивільного кодексу України визначено, що права учасників юридичних осіб (корпоративні права) - це сукупність правомочностей, що належать особі як учаснику (засновнику, акціонеру, пайовику) юридичної особи відповідно до закону та статуту товариства.

Корпоративними відносинами є відносини між учасниками (засновниками, акціонерами, пайовиками) юридичних осіб, у тому числі які виникають між ними до державної реєстрації юридичної особи, а також відносини між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, пайовиками) щодо виникнення, здійснення, зміни і припинення корпоративних прав.

Відповідно до ст. 5-1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» юридичні особи повинні мати інформацію про кінцевого бенефіціарного власника або його відсутність та структуру власності.

Юридичні особи зобов`язані подавати інформацію про кінцевого бенефіціарного власника або про його відсутність та структуру власності для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Юридичні особи, які є засновниками (учасниками) юридичних осіб, і фізичні особи, які є засновниками (учасниками) юридичних осіб та/або здійснюють вирішальний вплив на їхню діяльність, зобов`язані надавати на запит юридичних осіб інформацію, необхідну для подання юридичною особою для внесення або актуалізації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань інформації про кінцевого бенефіціарного власника та структуру власності юридичної особи, а також самостійно повідомляти юридичних осіб про зміну кінцевого бенефіціарного власника та/або структури власності юридичної особи протягом 5 робочих днів з дати виникнення такої зміни.

Форма та зміст структури власності юридичної особи встановлюються положенням, яке затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, за погодженням з Міністерством юстиції України, крім осіб, визначених абзацами другим і третім цієї частини.

Форма та зміст структури власності юридичних осіб, державне регулювання та нагляд за діяльністю яких здійснює Національний банк України, встановлюється Національним банком України.

Форма та зміст структури власності юридичних осіб, державне регулювання та нагляд за діяльністю яких здійснює Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, встановлюється Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Методологія визначення юридичною особою кінцевого бенефіціарного власника розробляється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, за результатами проведеного обговорення з громадськістю, затверджується Кабінетом Міністрів України та Національним банком України.

Положення про форму та зміст структури власності юридичної особи оприлюднюється на офіційному веб-сайті органу, який затвердив таке положення. Методологія визначення юридичною особою кінцевого бенефіціарного власника оприлюднюються на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Юридичні особи зобов`язані підтримувати відомості про кінцевого бенефіціарного власника та структуру власності юридичної особи в актуальному стані, повідомляти державного реєстратора про зміни протягом 30 робочих днів з дня їх виникнення та подавати державному реєстратору документи, що підтверджують зазначені зміни, у порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Повідомлення про зміну інформації про кінцевого бенефіціарного власника та/або структуру власності юридичної особи подається у паперовій або електронній формі.

Юридичні особи, які порушили вимоги цієї частини у зв`язку з неотриманням відповіді на запит інформації, необхідної для подання юридичною особою для внесення або актуалізації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань інформації про кінцевого бенефіціарного власника та структуру власності, звільняються від відповідальності за таке порушення.

У разі виявлення юридичною особою неповноти, неточностей чи помилок у раніше поданих державному реєстратору відомостях про кінцевого бенефіціарного власника та/або структуру власності юридичної особи така особа зобов`язана не пізніше трьох робочих днів з дня їх виявлення подати державному реєстратору виправлені відомості в порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

У разі відсутності в юридичної особи кінцевого бенефіціарного власника юридична особа зобов`язана повідомити про це державного реєстратора під час проведення державної реєстрації створення юридичної особи, державної реєстрації включення відомостей про юридичну особу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

У разі виявлення органом державної влади, правоохоронним органом, суб`єктом первинного фінансового моніторингу, іншою особою (якщо інформація стосується такої особи) розбіжностей між відомостями про кінцевих бенефіціарних власників та структуру власності юридичної особи (зокрема, виявлення неповноти, неточностей чи помилок в інформації про кінцевого бенефіціарного власника та/або структуру власності такої особи, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань) такий орган, суб`єкт або особа протягом 10 робочих днів з дня їх виявлення направляє повідомлення про виявлені розбіжності держателю Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Зазначене повідомлення є підставою для направлення держателем Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вказівки державному реєстратору про внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відмітки про можливу недостовірність інформації про кінцевого бенефіціарного власника та/або структуру власності юридичної особи та звернення до юридичної особи з вимогою надати пояснення щодо виявленої можливої недостовірності інформації про кінцевого бенефіціарного власника або структуру власності юридичної особи та підтвердити зазначені відомості. Порядок надання юридичною особою пояснень та документів для підтвердження зазначених відомостей, а також порядок їх розгляду встановлюються Міністерством юстиції України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері запобігання і протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Перевірка інформації, наданої юридичною особою у поясненні та документах, наданих для підтвердження відомостей про кінцевого бенефіціарного власника та/або структуру власності юридичної особи, розпочинається протягом 10 робочих днів з дня отримання пояснення та здійснюється державним реєстратором у порядку, встановленому Міністерством юстиції України за погодженням із суб`єктами державного фінансового моніторингу.

Для здійснення перевірки інформації державний реєстратор має право вимагати від фізичних та юридичних осіб надання інформації (у тому числі пояснень), необхідної для встановлення кінцевого бенефіціарного власника, надання копій документів, вимагати доступу до приміщень юридичної особи, здійснювати огляд речей та документів за місцем знаходження юридичних осіб.

Забороняється (крім випадків, передбачених законом) розголошення відомостей про особу, яка надала інформацію про наявність розбіжностей між відомостями про кінцевого бенефіціарного власника та/або структуру власності юридичної особи, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За результатами проведеної перевірки у разі встановлення актуальності інформації про кінцевого бенефіціарного власника та/або структуру власності юридичної особи державний реєстратор за погодженням із держателем Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань протягом п`яти робочих днів з дня закінчення перевірки виключає внесену відмітку про можливу недостовірність інформації про кінцевого бенефіціарного власника та/або структуру власності юридичної особи, про що повідомляє юридичну особу та особу, яка здійснила повідомлення.

У разі неотримання відповіді на вимогу, передбачену цією частиною, протягом 30 робочих днів з дня її направлення або у разі встановлення неактуальності інформації про кінцевого бенефіціарного власника та/або структуру власності юридичної особи, держатель Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань надає вказівку державному реєстратору виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань інформацію про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи, про що повідомляє юридичну особу та особу, яка здійснила повідомлення.

У разі прийняття Національним банком України рішення про визнання структури власності юридичної особи непрозорою (прозорою) Національний банк України протягом 10 робочих днів з дня прийняття такого рішення направляє повідомлення про це держателю Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Таке повідомлення є підставою для направлення держателем Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вказівки державному реєстратору про внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відмітки про визнання Національним банком України структури власності юридичної особи непрозорою (прозорою).

Матеріали справи не містять доказів виявлення органом державної влади, правоохоронним органом, суб`єктом первинного фінансового моніторингу, іншою особою (якщо інформація стосується такої особи) розбіжностей між відомостями про кінцевих бенефіціарних власників та структуру власності юридичної особи (зокрема, виявлення неповноти, неточностей чи помилок в інформації про кінцевого бенефіціарного власника та/або структуру власності такої особи, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань).

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань від 08.10.2025 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є учасниками ТОВ «ЕКІПАЖ».

Матеріали справи не містять жодного рішення державного реєстратора про відмову, зупинення чи неможливість проведення реєстраційних дій позивачем, зокрема, щодо оновлення відомостей про кінцевого бенефіціарного власника у зв`язку з ненаданням відповідачами нотаріально засвідчених копій документів.

Водночас, суд зазначає, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, пп.1 п. 1 Закону України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» встановлено, що фізичні особи, фізичні особи - підприємці, юридичні особи (крім тих, які наділені бюджетними повноваженнями згідно із законодавством, а також державних унітарних підприємств, господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі або іншому господарському товариству, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі) подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до законодавства, у паперовій та/або електронній формі протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи.

Пп.2 п. 1 вказаного Закону передбачено, що у період дії воєнного стану або стану війни, а також протягом трьох місяців з дня його припинення чи скасування до фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб (крім державних унітарних підприємств, господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі або іншому господарському товариству, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі) не застосовується адміністративна та/або кримінальна відповідальність за неподання чи несвоєчасне подання звітності та/або документів, визначених підпунктом 1 цього пункту.

Таким чином, відсутність у товариства нотаріально засвідчених копій паспортів та свідоцтв про народження відповідачів не тягне за собою жодної юридичної відповідальності, а твердження позивача про наявність ризиків застосування санкцій, блокування діяльності чи інших негативних наслідків є необґрунтованими та передчасними.

Відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19).

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд зазначає, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. рішення від 1 липня 2003 р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", заява N 37801/97, п. 36).

У п.50 рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2010 "Справа "Трофимчук проти України"" (Заява N 4241/03) зазначено, що Суд повторює, що оцінка доказів є компетенцією національних судів і Суд не підмінятиме власною точкою зору щодо фактів оцінку, яку їм було надано в межах національного провадження. Крім того, гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (див. рішення від 27 жовтня 1993 року у справі "Домбо Беєер B. V. проти Нідерландів", п. 31, Series A, N 274).

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Керуючись статтями 2, 73-79, 86, 123, 129, 233, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 19.01.2026

Суддя Владислав ДЕМИДОВ