ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/1066/25

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Н.Церковної при секретарі судового засідання І.Шилан, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до відповідача Березнівської міської ради Рівненської області про визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною

за участю представників сторін:

Позивач - ОСОБА_1 ;

Представник позивача - Гаврильчик Михайло Адамович;

Представник відповідача - Ткач Оксана Миколаївна.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до відповідача Березнівської міської ради Рівненської області про визнання додаткової угоди до договору оренди укладеною.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

10 березня 2010 року за наслідком проведених земельних торгів (аукціону) позивач придбав у Березнівської міської ради право оренди земельної ділянки, площею 0,0042 га, кадастровий номер :01:005:0235, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , нотаріально завірено договір купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

02 липня 2010 року між ОСОБА_1 та Березнівською міською радою укладено договір оренди земельної ділянки, межі якої визначено в натурі (на місцевості), терміном на 10 років з переважним правом на поновлення договору на тих самих умовах та на новий строк. На земельній ділянці позивачем влаштовано благоустрій території, встановлено об`єкт торгівлі, з дозволу міської ради підведені комунікації: світло, водопостачання, каналізація. Згідно рішень Березнівської міської ради "Про поновлення договору оренди землі" №725 від 11.08.2020 року, №415 від 03.08.2021 року даний договір оренди поновлявся відповідно на 1 рік в 2020 і в 2021 роках.

Згідно рішень Березнівської міської ради "Про поновлення договору оренди землі" №9764 від 16.08.2022 року, №1080 від 15.08.2023 року, №1570 від 22.10.2024 укладались нові договори оренди землі відповідно в 2022,2023,2024 роках.

25 вересня 2025 року позивач повідомив Березнівську міську раду про намір поновити договір оренди землі шляхом вручення листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі разом з проектом додаткової угоди до договору оренди.

На пленарному засіданні 71 сесії Березнівської міської ради VIII скликання 21 жовтня 2025 року було розглянуте питання №62 "Про поновлення договору оренди землі ОСОБА_1 ", але в ході поіменного голосування питання не набрало необхідної кількості голосів.

Позивач повторно звертався із відповідними клопотаннями про поновлення оренди земельної ділянки на що отримав аналогічні відповіді.

Позивач стверджує, що дотримався вимог законодавства, які регламентують поведінку, необхідну для отримання відповідного рішення орендаря, а ухилення відповідача від прийняття рішення свідчить про його недобросовісну поведінку.

Відповідач через систему "Електронний суд" подав відзив на позовну заяву (вх. № 10054/25 від 05.12.2025) в якому зокрема зазначає, що вирішення та врегулювання земельних відносин є виключними повноваженнями міської ради, у зв`язку з чим, задоволення заявлених позовних вимог буде наслідком порушених прав Березнівської міської ради на врегулювання даних питань, передбачених ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Просить суд у задоволенні позову відмовити.

Прийняті у справі судові рішення та інші процесуальні дії.

Ухвалою суду від 14.11.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено судом без руху.

Ухвалою суду від 14.11.2025 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом заборони Березнівській міській раді Рівненської області та її посадовим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на розпорядження, передачу у користування, продаж чи інше відчуження земельної ділянки площею 0,0042 га, К.Н. :01:005:0235, розташованою за адресою АДРЕСА_1 до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Ухвалою суду від 18.11.2025 після усунення позивачем недоліків прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 918/1066/25, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 17 грудня 2025 року.

05 грудня 2025 року відповідачем подано суду відзив на позовну заяву.

15 грудня 2025 року позивачем подано суду відповідь на відзив.

17 грудня 2025 року в підготовчому засіданні, оголошено перерву до 14.01.2026 .

29 грудня 2025 року позивачем подано суду додаткові письмові докази.

Ухвалю суду від 30.12.2025 заяву Денисенка Олексія Валерійовича б/н від 24.12.2025 (вхід.№6403/25, від 30.12.2025) про забезпечення позову, - задоволено та заборонено Березнівській міській раді вчиняти дії щодо демонтажу (зносу) тимчасової споруди торговельного кіоску, що розташований на земельній ділянці площею 0,0042 га, кадастровий номер №:01:005:0235, переданої в оренду для обслуговування тимчасово розміщеного торговельного кіоску за адресою АДРЕСА_1 до набрання рішення у даній справі законної сили.

Ухвалою суду від 14.01.2025 закрито підготовче провадження у справі № 918/1066/25 та призначено справу до судового розгляду по суті на 20 січня 2026 року.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Заслухавши в судовому засіданні позивача, представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

10 березня 2010 року за наслідком проведених земельних торгів (аукціону) позивач придбав у Березнівської міської ради право оренди земельної ділянки, площею 0,0042 га, кадастровий номер :01:005:0235, розташовану за адресою: м. Березне, вул. Андріївська (район автовокзалу), нотаріально завірено договір купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

02 липня 2010 року між Денисенком Олексієм Валерійовичем та Березнівською міською радою укладено договір оренди земельної ділянки, межі якої визначено в натурі (на місцевості), терміном на 10 років з переважним правом на поновлення договору на тих самих умовах та на новий строк. На земельній ділянці позивачем влаштовано благоустрій території, встановлено об`єкт торгівлі, з дозволу міської ради підведені комунікації: світло, водопостачання, каналізація. Згідно рішень Березнівської міської ради "Про поновлення договору оренди землі" №725 від 11.08.2020 , №415 від 03.08.2021 даний договір оренди поновлявся відповідно на 1 рік в 2020 і в 2021 роках.

Згідно рішень Березнівської міської ради "Про поновлення договору оренди землі" №9764 від 16.08.2022 , №1080 від 15.08.2023, №1570 від 22.10.2024 укладались нові договори оренди землі відповідно в 2022, 2023, 2024 роках.

25 вересня 2025 року позивач повідомив Березнівську міську раду про намір поновити договір оренди землі шляхом вручення листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі разом з проектом додаткової угоди до договору оренди.

Як зазначає відповідач даний лист - повідомлення про поновлення договору оренди землі розглянуто та підготовлено проєкт рішення "Про поновлення договору оренди землі Денисенку Олексію Валерійовичу", який було оприлюднено на офіційному вебсайті Березнівської міської ради.

Згідно з розпорядженням Березнівської міської ради від 10.10.2025 №213 "Про скликання пленарного засідання сімдесят першої сесії Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області VШ скликання" дане питання винесено на розгляд чергової сесії, яка відбулася 21.10.2025.

Відповідно до проєкту рішення передбачено: "Поновити договір оренди землі від 01.11.2024, укладений з громадянином Денисенком Олексієм Валерійовичем, строком на 1 (один) рік для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07) (для встановлення торгівельного кіоску № 8), площею 0,0042 га, кадастровий номер :01:005:0235 за адресою: вул. Андріївська (біля автовокзалу), м. Березне, Рівненський район, Рівненська область". Також, згідно з вищезазначеним проєктом рішення Березнівського міського голову уповноважено укласти та підписати договір оренди землі за умови виконання громадянином Денисенком Олексієм Валерійовичем вимоги Березнівської міської ради про усунення правопорушення у сфері благоустрою від 02.10.2025 № вих.1037/02-01-25 (копія додається).

В ході розгляду питання на пленарному засіданні сімдесят першої сесії Березнівської міської ради "Про поновлення договору оренди землі Денисенку Олексію Валерійовичу" не набрало необхідної кількості голосів, депутатами Березнівської міської ради проєкт рішення не підтримано (копія результату поіменного голосування додається).

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці (пункт 6); вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами (пункт 13); інші справи у спорах між суб`єктами господарювання (пункт 15).

За змістом частин першої - третьої статті 3 Господарського кодексу України (далі - ГК України) (в редакції чинній на момент укладення правочину) під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, яка здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участю або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів.

Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції. Аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18.

Водночас, за змістом частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге, - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі, як правило, є фізична особа). Разом із цим, критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Визначаючи юрисдикцію спору, необхідно зважати як на суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлені вимоги, характер спірних правовідносин, так і на відповідний суб`єктний склад учасників у цій справі. Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 10.05.2023 у справі № 920/343/22.

В даній справі позивач, звернувся до суду як фізична особа, до Берзнівської міської ради щодо визнання укладеним договору оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗД - 03.07), кадастровий номер :01:005:0235, яка знаходиться в м. Березне по вул. Андріївська.

Відповідно до статті 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються, зокрема, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які зареєстровані відповідно до закону як підприємці, та здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Чинне законодавство не виділяє такого суб`єкта права власності як фізична особа-підприємець та не містить норм щодо права власності фізичної особи- підприємця. Отже, суб`єктом права власності визнається саме фізична особа, яка може бути власником будь-якого майна, крім майна, що не може перебувати у власності фізичної особи. При цьому, правовий статус фізичної особи-підприємця не впливає на правовий режим майна, що перебуває у його власності. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 15.05.2018 у справі №920/1275/16 та від 13.03.2024 №925/989/22.

Враховуючи зазначене, даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ч.4 ст.124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст.627 ЦК України, визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначаються Законом України "Про оренду землі".

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" визначено, зокрема, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

16.01.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" (а відповідні положення пункту 8 з урахуванням прикінцевих та перехідних положень - з 16.07.2020), яким стаття 33 Закону про оренду землі, що регулювала спірні правовідносини, викладена у новій редакції.

Розділ IX "Перехідні положення" Закону України "Про оренду землі" доповнений абзацами третім і четвертим такого змісту:

"Договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 цього Закону та статтею 126-1 Земельного кодексу України (далі - ЗК України).

Правила, визначені статтею 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення".

Стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.

Відповідно за змістом статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.08.2021 у справі №903/1030/19 зазначила, що частини п`ята та шоста статті 33 Закону України "Про оренду землі" встановлюють загальне та спеціальне правила продовження орендних правовідносин.

За загальним правилом, викладеним у частині п`ятій статті 33 Закону України "Про оренду землі", орендодавець у місячний строк із дня отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проєктом відповідної додаткової угоди їх розглядає, за потреби узгоджує з орендарем істотні умови договору, може повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень проти поновлення договору оренди землі, а за відсутності таких заперечень - вирішує поновити договір оренди землі (таке рішення потрібне лише щодо земель державної та комунальної власності) й укладає з орендарем відповідну додаткову угоду.

Спеціальне правило, викладене у частині шостій статті 33 Закону України "Про оренду землі", розраховане на випадки, коли орендодавець, який отримав від орендаря, наприклад, в останній день строку договору оренди землі лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди, протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві заперечень щодо такого поновлення, а орендар продовжив добросовісно користуватися земельною ділянкою. У такому разі орендодавець позбавлений можливості узгоджувати з орендарем нові істотні умови договору оренди землі, що вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були, без прийняття орендодавцем земель державної та комунальної власності окремого рішення про таке поновлення.

Отже, статтею 33 Закону України "Про оренду землі" було визначено загальну процедуру дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі, за якої завершення процедури поновлення договору полягало в укладенні додаткової угоди (за згодою сторін чи за судовим рішенням).

Водночас Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" істотно змінено редакцію статті 33 Закону України "Про оренду землі", яка тепер стосується лише переважного права орендаря (частини перша-п`ята статті 33 Закону України "Про оренду землі"). Поновлення ж договору (частина шоста попередньої редакції статті 33) тепер регулюється статтею 126-1 ЗК України.

При цьому відповідно до абзацу 4 розділу IX "Перехідні положення" Закону України "Про оренду землі" правила, визначені статтею 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.

Поняття "поновлення договору оренди", про яке йдеться в абзаці 4 розділу IX "Перехідні положення" Закону України "Про оренду землі" базується саме на положеннях статті 126-1 ЗК України, що пов`язує можливість поновлення існуючого договору з наявністю у цьому договорі обов`язкової умови про його поновлення. У разі наявності такої умови договір поновлюється на такий самий строк і на таких саме умовах.

Укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), яке передбачене частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", базується на встановленому законом переважному праві добросовісного орендаря та надає сторонам при застосуванні цієї процедури можливість змінювати істотні умови договору.

Тому поняття "поновлення договору оренди", про яке йдеться у абзаці 4 розділу IX "Перехідні положення" Закону України "Про оренду землі" та поняття "поновлення договору оренди", яке містилось у Законі України "Про оренду землі" у попередній редакції, є змістовно різними.

Відповідно до правовідносин щодо процедури укладення договору оренди землі на новий строк в порядку реалізації переважного права орендаря на укладення договору оренди на новий строк шляхом судового розгляду такої вимоги не є застосовними положення абзацу 4 Розділу Перехідні положення Закону України "Про оренду землі". Натомість за загальним правилом дії законів у часі застосуванню підлягає стаття 33 Закону про оренду в редакції, чинній на момент звернення з такою вимогою, адже вказівки про інше положення законодавства не містять.

Зазначені висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 23.11.2023 у справі № 906/1314/21.

Відповідно до положень ст.1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст.13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (ч. 1 ст.14 Закону України "Про оренду землі").

У відповідності до ст.17 Закону України "Про оренду землі", передача об`єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі.

Відповідно до ст.18 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи останній договір оренди землі укладений між позивачем та відповідачем 01.11.2024 року строком на 1 рік, підписаний уповноваженими особами.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" встановлено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та передбачає певні правові запобіжники для захисту орендаря від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря.

Так, після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі.

До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.

При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Як вбачається з матеріалів справи 25.09.2025(у строк встановлений Договором) позивач звернувся до відповідача із заявою про поновлення договору оренди землі. До заяви долучив підписаний з боку орендаря проект додаткової угоди до договору оренди землі (а.с.24, том 1).

Вказане свідчить про дотримання позивачем передбаченого Законом України "Про оренду землі" та Договором порядку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач продовжує користуватися земельною ділянкою та сплачувати орендну плату, що не спростовано відповідачем.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 ЗК України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді.

Оскільки відповідач отримав заяву про поновлення договору оренди землі та проект додаткової угоди 25.09.2025, то він повинен був розглянути його у термін до 25.10.2025 включно, перевірити його на відповідність вимогам закону та у разі потреби узгодити з орендарем істотні умови договору. За результатами розгляду відповідач повинен був прийняти рішення про укладення договору або відмову в його укладенні із повідомленням позивача про причини, які стали підставою для такої відмови.

Суд зауважує, що у постанові Верховного Суду від 23.11.2023 у справі №906/1314/21 наголошено, що у межах розумної та добросовісної поведінки орган державної влади чи місцевого самоврядування як орендодавець, що представляє власника у спірних правовідносинах, може відмовити орендарю в укладенні договору, повідомивши його про наявність належних підстав для цього, зокрема про рішення орендодавця як власника більш розумно розпорядитись землею, чи вказавши на неналежне виконання орендарем умов договору.

Якщо ж власник такого рішення не прийняв, то за змістом статті 3 ЦК України та статті 33 Закону України "Про оренду землі" орган державної влади чи місцевого самоврядування власник зобов`язаний провести з орендарем добросовісні переговори, тобто добросовісно спробувати досягти домовленостей з орендарем: запропонувати, наприклад, конкретний розмір орендної плати, інший строк оренди тощо, адже орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має законодавчо передбачене переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин, а також право укласти договір оренди на новий строк.

Якщо орган державної влади чи місцевого самоврядування знехтував обов`язком добросовісно провести переговори то слід виходити з того, що такий орган порушує законні права орендаря.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до положень ст.122 ЗК України, п. 34 частини 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади щодо регулювання земельних відносин, є прийняття сесією відповідного рішення. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 05.06.2024 у справі №910/5994/23, від 09.04.2024 у справі №910/4930/23, від 06.08.2024 у справі №912/300/23.

Чинне законодавство України не визначає форму заперечення орендодавця стосовно поновлення договору оренди за Законом України "Про оренду землі", як "не набрало відповідної кількості голосів".

Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 27.09.2022 у справі №912/1803/21, від 25.08.2020 у справі №922/1188/19, від 06.12.2018 у справі №910/18875/17.

Таким чином, суд зазначає, що рішення відповідача про укладення з позивачем договору оренди землі на новий строк, про поновлення або відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки, відповідачем суду не надано.

За таких обставин, Березнівською міською радою було допущено порушення принципів добросовісності, справедливості та розумності, оскільки дії відповідача фактично були направлені на неможливість дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є фізична - особа Денисенко Олексій Валерійович.

Натомість, позивач дотримався вимог законодавства, які регламентують його поведінку, необхідну для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а, отже, позивача слід вважати таким, що набув право "правомірного очікування".

Верховний Суд у постанові від 21.09.2022 у справі №926/2720/21 узагальнив попередні висновки Верховного Суду та зазначив, що алгоритм вирішення спорів щодо застосування статті 33 Закону №161-XIV передбачає, серед іншого таке: якщо орендар (1) своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору після його закінчення, (2) надав проєкт договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а (3) орендодавець у встановлений законом місячний термін не заперечив проти поновлення договору оренди землі, при цьому орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, а (4) орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору не надіслав лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, то суди повинні задовольнити позовні вимоги про визнання договору укладеним на той же самий строк та на тих же самих умовах.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

Сукупним аналізом наведених вище норм права, взятих судом до уваги тверджень сторін та досліджених доказів, суд констатує про наявність підстав для задоволення позову.

Таким чином, за результатами з`ясування обставин, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом під час розгляду справи, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.2 ч.1ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позову судові витрати покладаються на відповідача у розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки за кадастровим номером :01:005:0235 від 01.11.2024 року, укладеною в такій редакції:

"

Додаткова угода

до договору оренди від 01 листопада 2025 року

м. Березне від « » 2025 року

Орендодавець (уповноважена ним особа) Березнівська міська рада Рівненського району Рівненської області, в особі міського голови Пилипчука Руслана Петровича, що діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», керуючись абзацом першим статті 30 Закону України «Про оренду землі», частиною першою статті 651 Цивільного кодексу України з одного боку

Та Орендар - Денисенко Олексій Валерійович, який діє на підставі паспорта НОМЕР_1 , виданого Березнівським РВ УМВС України в Рівненській області 29.03.2001 року, ідентифікаційний номер фізичної особи НОМЕР_2 з іншої сторони дійшли до взаємної згоди про внесення змін до договору оренди землі площею 0,0042 га (кадастровий номер :01:005:0235) на підставі статей 32-2, 33 Закону України «Про оренду землі» та згідно з рішенням Березнівської міської ради від______ №

«Про поновлення договору оренди землі» уклали угоду про наступне:

1 Пункт 7 викласти в такій редакції:

«Договір укладено на 10 (десять) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію».

Реквізити та підписи сторін

Орендодавець

Березнівська міська рада

в особі Березнівського міського голови

Пилипчука Руслана Петровича

Підпис _______________

М.П. (за наявності печатки)

Орендар

Денисенко Олексій Валерійович

Підпис _______________

М.П. (за наявності печатки) ".

3. Стягнути з Березнівської міської ради Рівненської області (34600, Рівненська обл., м. Березне, вул. Київська, 6, ) на користь Денисенка Олексія Валерійовича ( АДРЕСА_2 , ІН НОМЕР_2 ) 3028,00 грн витрат по сплаті судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Позивач (стягувач): Денисенко Олексій Валерійович ( АДРЕСА_2 , ІН НОМЕР_2 ).

Відповідач (боржник): Березнівська міська рада Рівненської області (34600, Рівненська обл., м. Березне, вул. Київська, 6, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 26.01.2026 року.

Суддя Н.Церковна