УХВАЛА

про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову

м. Київ

05.01.2026Справа № 910/14914/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., при секретарі судового засідання Колосовій О.П., розглянувши в судовому засіданні матеріали

заяви відповідача - Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2025 року

у справі № 910/14914/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІНАТРОН-ГРУП" 69114, Запорізька область, м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, буд. 14, кв. 61

до 1. Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 25

2. Акціонерного товариства "Банк Альянс" 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 50

про визнання недійсним одностороннього правочину, зобов`язання вчинити дії, визнання укладеною додаткової угоди та визнання гарантії такою, що не підлягає виконанню

Представники сторін:

Від позивача: Тимчишин Л.М.

Від відповідача 1: Салівон В.І.

Від відповідача 2: Цалованська-Луференко Я.Л.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІНАТРОН-ГРУП" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" та Акціонерного товариства "Банк Альянс", в якій просить суд:

- визнати недійними на підставі ч. 1 ст. 229 ЦК України односторонній правочин - Повідомлення Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія УКРЕНЕРГО" за вих. №01/71944 від 24.11.2025 року про розірвання в односторонньому порядку Договору №01/160-24 від 02.12.2024 року на виконання робіт по об`єкту Реконструкція ПС 330 кВ Чернігівська з влаштуванням фізичного захисту автотрансформатора АТ-2 (інв. № новий), Чернігівська область, Чернігівський р-н., с. Хмільниця - комплекс будівель та споруд (ПС-330 кВ);

- зобов`язати Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія УКРЕНЕРГО () погодити проектно-кошторисну документацію по об`єкту, погоджену листом ГШ ЗСУ від 11.10.2025 року № 300/1/ С/8623, до Договору №01/160-24 від 02.12.2024 року на виконання робіт по об`єкту Реконструкція ПС 330 кВ Чернігівська з влаштуванням фізичного захисту автотрансформатора АТ-2 (інв. № новий), Чернігівська область, Чернігівський р-н., с. Хмільниця - комплекс будівель та споруд (ПС-330 кВ).

- визнати укладеною між Товариством з обмеженою відповідальність ДІНАТРОН-ГРУП та Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія УКРЕНЕРГО додаткову угоду №3 до Договору №01/160-24 від 02.12.2024 року на виконання робіт по об`єкту Реконструкція ПС 330 кВ Чернігівська з влаштуванням фізичного захисту автотрансформатора АТ-2 (інв. № новий), Чернігівська область, Чернігівський р-н., с. Хмільниця - комплекс будівель та споруд (ПС-330 кВ), в наведеній в позовній заяві редакції;

- визнати такою, що не підлягає виконанню, гарантію за Договором про надання гарантії (гарантійна лінія) №751-25 від 05.02.2025 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю ДІНАТРОН-ГРУП та Акціонерним товариством АЛЬЯНС БАНК в забезпечення виконання умов Договору від 02.12.2024 року №01/160-24 на виконання робіт по об`єкту Реконструкція ПС 330 кВ Чернігівська з влаштуванням фізичного захисту автотрансформатора АТ-2 (інв. № новий), Чернігівська область, Чернігівський р-н., с. Хмільниця - комплекс будівель та споруд (ПС-330 кВ), укладеним між Товариством з обмеженою відповідальність ДІНАТРОН-ГРУП та Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія УКРЕНЕРГО.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправне розірвання відповідачем 1 в односторонньому порядку укладеного з позивачем Договору № 01/160-24 від 02.12.2024 року на виконання робіт по об`єкту Реконструкція ПС 330 кВ Чернігівська з влаштуванням фізичного захисту автотрансформатора АТ-2 (інв. № новий), Чернігівська область, Чернігівський р-н., с. Хмільниця - комплекс будівель та споруд (ПС-330 кВ), внаслідок помилки щодо обставин виконання позивачем умов правочину, у зв`язку з чим повідомлення НЕК "Укренерго" №01/71944 від 24.11.2025 року про розірвання в односторонньому порядку вказаного Договору має бути визнано недійсним на підставі ст. ст. 203, 215, 229 ЦК України, з одночасним продовженням строків виконання робіт та збільшення ціни договору шляхом укладення Додаткової угоди до Договору № 01/160-24 від 02.12.2024 року та погодженням проектно - кошторисної документації в новій редакції.

Окрім цього позивач просить визнати такою, що не підлягає виконанню гарантію за Договором про надання гарантії (гарантійна лінія) №751-25 від 05.02.2025 року, укладеним між ТОВ ДІНАТРОН-ГРУП та АТ АЛЬЯНС БАНК (відповідачем 2) в забезпечення виконання умов спірного Договору від 02.12.2024 року №01/160-24, посилаючись на безпідставне звернення НЕК "Укренерго" як бенефіціара до банка - гаранта з вимогами про сплату коштів за гарантією та наявне у банку право на зворотну вимогу (регрес) до принципала (позивача) у розмірі всіх сплачених за такою гарантією сум, за відсутності порушень з боку ТОВ ДІНАТРОН-ГРУП умов основного зобов`язання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2025 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Через систему "Електронний суд" 15.12.2025 року від позивача на виконання вимог ухвали суду від 12.12.2025 року надійшла заява б/н від 15.12.2025 року про усунення недоліків позовної заяви, розглянувши яку суд встановив, що недоліки позовної заяви, які зумовили залишення її без руху, позивачем усунено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2025 року, за результатами розгляду заяви б/н від 15.12.2025 року про усунення недоліків позовної заяви, останню прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/14914/25, приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом на підставі ч.3 ст. 12 ГПК України постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 21.01.2026 року.

Поряд із цим, через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява б/н від 15.12.2025 року про забезпечення позову, з доказами надсилання до електронних кабінетів інших учасників справи, відповідно до якої просив суд застосувати заходи забезпечення позову у справі № 910/14914/25 шляхом заборони Акціонерному товариству БАНК АЛЬЯНС (, код банку 300119, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 50) здійснювати будь-які платежі за Договором про надання гарантії (гарантійна лінія) № 751-25 від 05.02.2025 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю ДІНАТРОН-ГРУП та Акціонерним товариством БАНК АЛЬЯНС, в забезпечення виконання умов Договору від 02.12.2024 року № 01/160-24 на виконання робіт з реконструкції ПС 330 кВ Північного ТУОМ з влаштуванням фізичного захисту АТ-2 захисту автотрансформатора АТ-2 (інв. № новий), Чернігівська область, Чернігівський район, с. Хмільниця - комплекс будівель та споруд (ПС-330 кВ), за будь-якими вимогами Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія УКРЕНЕРГО (, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25), до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.12.2025 заява про забезпечення позову передана на розгляд судді Селівону А.М. як судді, в провадженні якого перебуває справа № 910/14914/25.

Крім цього, через систему Електронний суд 16.12.2025 року представником позивача подані доповнення ТОВ ДІНАТРОН-ГРУП б/н від 15.12.2025 року до заяви про забезпечення позову, з доказами надсилання до електронних кабінетів відповідачів, в яких позивач підтримує подану 15.12.2025 року заяву про забезпечення позову і наведені в ній мотивування та просить суд вжити заходи забезпечення позову у справі № 910/14914/25.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2025 року задоволено частково заяву позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю ДІНАТРОН-ГРУП про забезпечення позову у справі № 910/14914/25, вжито заходи забезпечення позову у справі № 910/14914/25 шляхом заборони Акціонерному товариству БАНК АЛЬЯНС (, 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 50) здійснювати будь-які платежі за вимогами Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія УКРЕНЕРГО (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25; ) за Договором про надання гарантії (гарантійна лінія) № 751-25 від 05.02.2025 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю ДІНАТРОН-ГРУП та Акціонерним товариством БАНК АЛЬЯНС, в забезпечення виконання умов Договору від 02.12.2024 року № 01/160-24 на виконання робіт з реконструкції ПС 330 кВ Північного ТУОМ з влаштуванням фізичного захисту АТ-2 захисту автотрансформатора АТ-2 (інв. № новий), Чернігівська область, Чернігівський район, с. Хмільниця - комплекс будівель та споруд (ПС-330 кВ), до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі, в іншій частині в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ДІНАТРОН-ГРУП відмовлено.

Так, через систему "Електронний суд" 19.12.2025 року від відповідача - Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" надійшла заява б/н від 19.12.2025 року про скасування заходів забезпечення позову, з доказами надсилання до електронних кабінетів позивача та відповідача 2, в якому заявник згідно ст. 145 ГПК України просить суд скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2025 року у справі № 910/14914/25, що полягають у забороні Акціонерному товариству БАНК АЛЬЯНС (, 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 50) здійснювати будь-які платежі за вимогами Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія УКРЕНЕРГО (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25; ) за Договором про надання гарантії (гарантійна лінія) № 751-25 від 05.02.2025 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю ДІНАТРОН-ГРУП та Акціонерним товариством БАНК АЛЬЯНС, в забезпечення виконання умов Договору від 02.12.2024 року № 01/160-24 на виконання робіт з реконструкції ПС 330 кВ Північного ТУОМ з влаштуванням фізичного захисту АТ-2 захисту автотрансформатора АТ-2 (інв. № новий), Чернігівська область, Чернігівський район, с. Хмільниця - комплекс будівель та споруд (ПС-330 кВ).

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.12.2025 року заяву передано на розгляд судді Селівону А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2025 року прийнято до розгляду заяву відповідача - Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2025 року у справі № 910/14914/25 та призначено судове засідання з розгляду клопотання на 05.01.2026 року.

У судове засідання з розгляду заяви відповідача 05.01.2026 року до зали суду з`явилися уповноважені представники позивача та відповідачів.

Судом доведено до відома сторін, що через систему Електронний суд надійшли: 31.12.2025 року від відповідача 2 заперечення б/н від 30.12.2025 року щодо скасування заходів забезпечення, 02.01.2026 від позивача заперечення б/н від 02.01.2026 на клопотання щодо скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом. Вказані документи судом долучено до матеріалів справи.

Інших заяв та клопотань процесуального характеру, окрім наявних в матеріалах справи, від сторін та учасників справи на час проведення судового засідання 05.01.2026 року до суду не надходило.

У судовому засіданні 05.01.2026 року представником відповідача 1 надано пояснення по суті поданого клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Уповноважені представники позивача та відповідача 2 в судовому засіданні 05.01.2026 року щодо задоволення клопотання відповідача 1 про скасування заходів забезпечення позову заперечували.

Розглянувши в судовому засіданні 05.01.2026 року клопотання відповідача 1 про скасування заходів забезпечення позову та дослідивши матеріали справи суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст.145 Господарського процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Частиною 4 вказаної статті визначено, що за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Разом з тим, з огляду на приписи ст. 145 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані лише за умови виявлення фактичних обставин у справі, що впливають на необхідність вжиття чи продовження дії таких заходів.

Тобто, з системного аналізу наведеної правової норми полягає, що скасування заходів забезпечення позову є правом, а не обов`язком суду, реалізація якого залежить насамперед від достатньої вмотивованості клопотання відповідного учасника справи.

Судом враховано правову позицію, викладену Верховним Судом у постанові від 15.08.2019 року у справі №15/155-б, згідно з якою забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, а тому господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до ухвалення виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Сторона, яка звертається з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, повинна обґрунтувати достатні підстави звернення з таким клопотанням.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання належних та достатніх доказів наявності фактичних (змінених) обставин, з якими пов`язується скасування застосованих судом заходів забезпечення позову.

Отже, саме на заявника відповідного клопотання покладається тягар доведення необхідності здійснення скасування вжитого судом заходу забезпечення позову, зокрема, спростування доцільності, адекватності та співмірності вжитих судом заходів забезпечення позову.

Так, в обґрунтування клопотання про скасування заходів забезпечення позову відповідач 1 посилається на те, що заборона банку здійснювати будь-які виплати за банківськими гарантіями за будь-якими вимогами бенефіціара є втручанням у господарську діяльність банку, не відповідає вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності заходів забезпечення позову, порушує збалансованість інтересів сторін та не має належного правового зв`язку з предметом позовних вимог, з урахуванням правових висновків Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладених у постанові від 07 лютого 2025 року у справі № 910/7497/24, а отже зазначає про наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що за приписами частин 3, 4 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У пункті 30 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи "Щодо якості судових рішень" міститься положення, згідно з яким дотримання принципів змагальності та рівності сторін є необхідними передумовами сприйняття судового рішення як належного сторонами, а також громадськістю.

Принцип змагальності необхідно розглядати як основоположний компонент концепції "справедливого судового розгляду" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, що також включає споріднені принципи рівності сторін у процесі та принцип ефективної участі.

Пункт 4 статті 129 Конституції України змагальність сторін прямо пов`язує зі свободою в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Наразі сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за таким підходом сама концепція змагальності втрачає сенс.

Так, згідно висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 02.10.2018 року у справі № 910/18036/17 та від 23.10.2019 року у справі № 917/1307/18, принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони та одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

В залежності від обставин прийняття рішення про скасування заходів забезпечення позову може бути правом суду за приписами частини 1-6 статті 145 Господарського процесуального кодексу України, або обов`язком суду відповідно частини 9, 13 статті 145 Господарського процесуального кодексу України. Прийняття судом рішення про скасування заходів забезпечення позову з підстав, передбачених частинами 9, 13 статті 145 Господарського процесуального кодексу України, є процесуальним наслідком прийнятих судових рішень у справі або процесуальних подій на стадії відкриття провадження у справі, і ці рішення не зумовлені будь-якими іншими обставинами.

Натомість, скасування заходів забезпечення позову в порядку частин 1-6 статті 145 Господарського процесуального кодексу України має оціночний характер, дослідження якого потребує з`ясування існування критеріїв на цей час, визначених частиною 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України, і які зумовили вжиття заходів забезпечення позову

Скасування заходів забезпечення позову допускається як за ініціативою суду, так і на підставі вмотивованого клопотання учасника справи за умови втрати чинності обставинами, що зумовлювали їх застосування. Вирішальне значення у цьому разі має оцінка актуальності підстав для збереження забезпечення на час розгляду питання про його скасування. Якщо ж такі підстави відпали збереження заходів забезпечення є необґрунтованим.

Ураховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Отже, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.

Суд звертає увагу, що розгляд клопотання про скасування вжитих заходів забезпечення позову не є переглядом або переоцінкою судом доказів та доводів, що досліджувалися при розгляді заяви про забезпечення позову, що може здійснюватися лише в порядку апеляційного або касаційного оскарження ухвали про забезпечення позову.

Обґрунтованість клопотання про скасування заходів забезпечення позову, що заявлене в процесі розгляду справи, має досліджуватися судом лише з огляду на наявність нових обставин або з огляду на зміну підстав, які були покладені в основу прийнятого раніше рішення про забезпечення позову. Тобто, до набрання рішенням суду законної сили, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані лише в тому випадку, якщо після їх вжиття виникли нові обставини або після їх вжиття змінилися підстави, які були покладені в основу забезпечення позову (постанова Верховного Суду від 23.04.2025 у справі №910/3427/24).

Суд вказує, що доводи, викладені відповідачем у заяві про скасування заходів забезпечення позову від 19.12.2025 року, не є обставинами, з якими господарський процесуальний закон пов`язує можливість скасування заходів забезпечення позову. У поданій заяві відповідач не навів жодних переконливих доводів на користь того, що потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінилися певні обставини, які спричинили застосування заходів забезпечення позову. В свою чергу, доводи заявника фактично зводяться до незгоди з ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2025 року про забезпечення позову у справі № 910/14914/25, які вже були предметом оцінки судом під час вирішення питання про вжиття відповідних заходів забезпечення та не свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 145 Господарського процесуального кодексу України, для їх скасування.

Отже, вказане виключає можливість скасування заходів забезпечення позову у порядку статті 145 Господарського процесуального кодексу України.

Суд зазначає про те, що заходи забезпечення позову самі по собі не зумовлюють фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані на збереження існуючого наразі стану речей, а тому за відсутності доказів протилежного, є ефективним засобом запобігання неможливості чи утруднення ефективного захисту прав, за захистом яких позивач звернувся з цим позовом, у разі задоволення позовних вимог.

Окрім цього суд наголошує, що у даній справі банківська гарантія є безпосереднім предметом позовних вимог, оскільки позивач, серед іншого, просить визнати такою, що не підлягає виконанню гарантію за Договором про надання гарантії № 751-25 від 05.02.2025 року, укладеним між ТОВ ДІНАТРОН-ГРУП та АТ БАНК АЛЬЯНС, у зв`язку з безпідставним зверненням бенефіціара з вимогою про її виконання.

За таких обставин застосований захід забезпечення позову має прямий правовий зв`язок із предметом спору та спрямований на недопущення фактичного виконання спірної гарантії до вирішення питання щодо її виконання по суті, що відповідає вимогам статті 136 ГПК України.

Посилання заявника на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 07.02.2025 року у справі № 910/7497/24, суд відхиляє як такі, що ґрунтуються на інших фактичних та правових обставинах. У зазначеній справі заборона здійснення виплат за банківською гарантією не була пов`язана з предметом позову, тоді як у цій справі гарантія є самостійним об`єктом судового оскарження.

Суд також враховує, що у разі здійснення виплат за гарантією до вирішення спору по суті, навіть у випадку задоволення позовних вимог, відновлення порушених прав позивача буде істотно ускладнене або неможливе, з огляду на виникнення у банку права регресної вимоги до принципала у розмірі сплачених сум.

Доводи заявника про втручання суду у господарську діяльність банку та порушення принципу автономності гарантійного зобов`язання суд визнає безпідставними, оскільки вжитий захід забезпечення має тимчасовий характер, діє виключно до набрання законної сили судовим рішенням у справі та не вирішує спір по суті.

Суд акцентує увагу, що заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Наразі, виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, зокрема, про визнання такою, що не підлягає виконанню банківської гарантії за Договором про надання гарантії (гарантійна лінія) № 751-25 від 05.02.2025 року може бути забезпечене не лише ухваленням відповідного судового рішення, а й шляхом запобігання фактичному виконанню спірної гарантії до вирішення справи по суті, оскільки здійснення банком виплат за гарантією до ухвалення рішення у справі істотно ускладнить або унеможливить реальне поновлення порушених прав позивача.

Тобто, як зазначено в постанові Верховного Суду від 28 лютого 2020 року у справі № 904/1926/16, забезпечення позову має тимчасовий характер, спрямований саме на гарантування виконання майбутнього рішення господарського суду, та має бути скасований господарським судом у разі, якщо потреба у такому забезпеченні відпала з певних причин.

Отже, саме вжиття заходів забезпечення позову у справі № 910/14914/25, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2025 року, забезпечує можливість реального фактичного виконання рішення суду у даній справі.

Згідно ч. 7 ст. 145 ГПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відтак, враховуючи вищезазначені норми ГПК України, а також наявні в матеріалах справи документи, оскільки Приватним акціонерним товариством Національна енергетична компанія УКРЕНЕРГО належними та допустимими доказами не доведено факту зміни обставин, що спричинили застосування заходів забезпечення позову ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2025 року та які в розумінні ст. 145 Господарського процесуального кодексу України можуть бути підставами для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову, за висновками суду клопотання заявника про скасування заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Керуючись ст.ст. 145, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви відповідача - Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2025 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в порядку і строки, передбачені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М. Селівон