РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.01.2026Справа № 910/24323/16 (910/12700/25)

За позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (49094, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26)

до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" (01033, м. Київ, вул. Паньківська, буд. 5) в особі Мостобудівельного загону № 12 Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" (49022, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Молодогвардійська, буд. 5)

про стягнення заборгованості в розмірі 58 945,26 грн..

В межах справи № 910/24323/16

За заявою Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк"

до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд"

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін : не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/24323/16 за заявою Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.02.2017.

13.10.2025 до Господарського суду м. Києва надійшов позов Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області до Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» в особі Мостобудівельного загону № 12 Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» про стягнення заборгованості в розмірі 58 945,26 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.10.2025 прийнято позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" в особі Мостобудівельного загону №12 Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" про стягнення заборгованості в розмірі 58 945,26 грн. до розгляду в межах справи №910/24323/16 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Мостобуд", постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

21.11.2025 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив відповідача на позовну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов до висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного то обґрунтованого судового рішення, відповідно до ст. 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Мостобуд" в особі Мостобудівельного загону №12 (далі - відповідач) знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (далі - позивач).

У зв`язку з несплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідач має заборгованість перед Головним управлінням фонду України у Дніпропетровській області на загальну суму 58 945,26 грн. за період з липня по вересень 2025 року.

Згідно із п. 1 ст. 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Абзацом 4 п. 1 ст.2 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що для платників збору, визначених п. 1 і 2 ч. 1 ст. 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені п.п. 4 п. 291.4 ст.291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" відповідно до пунктів "б" - "з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до п. 2-8 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні корпоративні фонди.

Порядок відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначено в Інструкції "Про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до Пенсійного фонду України" (далі - Інструкція), що затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1.

Згідно із п. 6.1 Інструкції для платників, зазначених у пп. 2.1.1 п. 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у пп. 4 п. 291.4 ст. 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України від 03.10.2017 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування":

особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 2-8 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 6.2 Інструкції визначено, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи.

При цьому, стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пунктом 6.7 Інструкції встановлено, що підприємства щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду, зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у п. 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства. (п. 6.8 Інструкції).

Таким чином, відповідач, як платник збору на обов`язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівники якого вийшли на пільгову пенсію, зобов`язаний сплачувати позивачу витрати на виплату та доставку пільгових пенсій таким працівникам.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначає, що позивач не підтвердив належними та допустимими доказами процедури, передбаченої п.6.4, 6.7 Інструкції, щодо направлення Публічному акціонерному товариству «Мостобуд» Розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, позивачем на адресу Мостобудівельного загону №12 Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" направлені повідомлення №0400-010506-8/153311 від 13.08.2025, №0400-01506-8/168994 від 08.09.2025 із розрахунками сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Заперечень відповідача щодо неправомірності визначення розміру та складу фактичних витрат позивача на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах за Списком №2, неправомірності їх нарахування, а також доказів щодо погашення наявної у відповідача заборгованості у розмірі 58 945,26 грн. до суду не надходило.

В свою чергу, в матеріалах справи міститься копія довідки - розрахунку сум по фактичному відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених на пільгових умовах, відповідно до пунктів "а", "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що підтверджує заборгованість відповідача за період з липня по вересень 2025 року у розмірі 58 945,26 грн.

Враховуючи викладене, у відповідача наявна заборгованість перед позивачем щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "а", "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з липня по вересень 2025 року у розмірі 58 945,26 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, як: не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За сукупністю наведених обставин, враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, відповідачем не спростовані, а відтак, підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" (01033, м. Київ, вул. Паньківська, буд. 5; ідентифікаційний код 01386326) на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (49094, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26; ідентифікаційний код 21910427) заборгованість в розмірі 58 945 (п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот сорок п`ять) грн. 26 коп., судовий збір в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Копію рішення направити сторонам та розпоряднику майна боржника.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяП.П. Чеберяк