ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" січня 2026 р. м. Ужгород Справа № 907/1034/24

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Мірошниченка Д.Є., за участю секретаря судового засідання Мельник І.В.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетьман" за вх. №02.3.1-02/10890/25 від 11.12.2025 про розстрочення виконання постанови у справі

за позовом Ужгородської міської ради, м. Ужгород

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетьман", м. Ужгород

про стягнення безпідставно збережених коштів в сумі 530 339,51 грн (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог)

За участю представників:

позивача Данканич А.Е., в порядку самопредставництва;

відповідача Гайович К.П., адвокат, ордер серія АО № 1074702 від 07.01.2025

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Закарпатської області перебувала справа №907/1034/24 за позовом Ужгородської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетьман" про стягнення безпідставно збережених коштів за фактичне користування земельною ділянкою, що підлягала поверненню позивачу у зв`язку із закінченням строку дії укладеного між сторонами договору за період з 01.03.2017 по 27.08.2023.

За результатом розгляду вказаної справи судом першої інстанції 26.05.2025 ухвалено рішення, яким відмовлено у задоволенні позову.

За наслідками апеляційного перегляду даної справи, Західним апеляційним господарським судом 05.11.2025 ухвалено постанову, якою скасовано рішення Господарського суду Закарпатської області від 26.05.2025 у справі № 907/1034/24 та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетьман" на корись Ужгородської міської ради 339 193,04 грн безпідставно збережених коштів, 5 089,43 грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, 7 632,31 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На примусове виконання постанови Західного апеляційного господарського суду від 05.11.2025 (з урахуванням виправленої описки в даті постанови) Господарським судом Закарпатської області 08.12.2025 видано відповідні накази.

11.12.2025 за вх.№ 02.3.1-02/10890/25 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла заява відповідача про розстрочення виконання присудженої згідно з постановою Західного апеляційного господарського суду від 05.12.2025 (з урахуванням виправленої описки в даті постанови) у справі № 907/1034/24 до стягнення безпідставно збережених коштів в сумі 339 193,04 грн на 10 місяців починаючи з грудня 2025 року включно рівними частинами щомісяця по 33 919,34 грн.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду заяви у справі №907/1034/25 визначено головуючого суддю Мірошниченка Д.Є., що підтверджується протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 11.12.2025.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 12.12.2025 суд призначив заяву про розстрочення виконання судового рішення до розгляду в судовому засіданні на 14.01.2026 об 11:00 год.

У судове засідання 14.01.2026 прибув представник позивача, який висловив усні заперечення щодо надання відповідачу розстрочки виконання постанови суду апеляційної інстанції. Водночас письмових документально обґрунтованих заперечень щодо поданої відповідачем заяви позивачем не надано.

У судовому засіданні 14.01.2026 представник відповідача підтримав заяву про розстрочку виконання судового рішення у справі, надавши усні пояснення в обґрунтування поданої заяви з приводу наявності підстав для відповідної розстрочки. Водночас просив суд врахувати наявність технічної описки при підготовці заяви в частині місяця з якого заявник просить розстрочити виконання судового рішення, зазначивши, що правильною редакцією прохальної частини заяви є: "Розстрочити виконання присудженої згідно постанови Західного апеляційного господарського суду від 05.12.2025 (з урахуванням виправленої описки в даті) у справі № 907/1034/24 до стягнення безпідставно збережених коштів в сумі 339 193,04 грн на 10 місяців починаючи з січня 2026 року включно рівними частинами щомісяця по 33 919,34 грн".

Розглянувши заяву відповідача про розстрочення виконання судового рішення у справі, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно зі статтею 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, суд не може змінювати суті винесеного у справі рішення.

У справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

З огляду на те, що розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при її наданні, необхідно враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто, довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

У постанові Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 905/2953/17 зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02).

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003).

Таким чином, питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення такої заяви є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку розстрочення.

В обґрунтування поданої заяви про надання розстрочки виконання судового рішення боржник зазначає, що має намір добровільно сплатити на користь позивача визначені апеляційним судом кошти, однак зважаючи на скрутне матеріальне становище та відсутність необхідної суми на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетьман", не може здійснити платіж одним переказом. При цьому на підтвердження таких обставин боржник додає виписку про рух коштів на рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетьман" за останні 3 місяці та податкову декларацію з податку на прибуток за 2024 рік додається.

Також вказує, що основним доходом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетьман" є здача в оренду власного нерухомого майна будівлі, розташованої за адресою м. Ужгород, вул. Гленца, 1, на підтвердження чого надає відповідне свідоцтво про право власності.

Окрім цього, просить суд взяти до уваги, що 06.12.2025 за вказаною адресою сталося лихо пожежа, яка повністю знищила належну Товариству з обмеженою відповідальністю "Гетьман" сауну та пошкодила прилеглі приміщення, розташовані за вказаної вище адресою, що завдало значної матеріальної шкоди Товариству з обмеженою відповідальністю "Гетьман" та значно негативно вплине на фінансові результати останнього. На підтвердження наведених обставин боржник надає відповідний лист Ужгородського РУ ГУ ДСНС України від 10.12.2025 та акт про пожежу.

Стосовно ступеня вини, як обставини, яка враховується судом при вирішенні відповідного питання, боржник просить суд врахувати поведінку, як таку, яка є сумлінною з огляду на предмет спору. Зокрема просить врахувати, що спір, який вирішувався в судах у цій справі виник на тій підставі, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Гетьман" мало у своїй власності об`єкт нерухомого майна та орендувало у позивача земельну ділянку, належну до цього об`єкту.

Наголошує, що з судового рішення апеляційного суду і матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Гетьман" сумлінно оплачувало орендну плату за цю земельну ділянку до моменту закінчення відповідного договору оренди землі, а після його закінчення Товариство з обмеженою відповідальністю "Гетьман" звернулося до Ужгородської міської ради про продовження дії договору, однак у рішенням сесії Ради у продовженні цього договору відповідачу було відмовлено. Зазначає, що не зважаючи на ці обставини та відсутність чинного договору оренди, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гетьман" все одно добровільно здійснювало оплату орендної плати на користь міської ради з 2017 року аж до 2023 року, до моменту відчуження останнім зазначеного об`єкту нерухомого майна (незавершеного будівництва).

Стягувач проти вказаного розстрочення виконання судового рішення письмових заперечень не подав, що, за позицією суду, свідчить про переконання стягувача, що розстрочка виконання рішення в справі не порушить його майнові інтереси і баланс інтересів сторін, а слугуватиме досягненню мети виконання судового рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора.

Водночас, усні заперечення представника позивача зводяться до тверджень про те, що заявником не надано достатніх доказів в обґрунтування поданої заяви, які б підтверджували скрутний фінансовий стан боржника, не доведено наявності виняткових обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, а заперечень щодо самих обставин, які за позицією відповідача слугують підставою для розстрочки виконання рішення суду, не надано.

Отже, враховуючи встановлені вище та зазначені відповідачем обставини неможливості наразі виконати постанову Західного апеляційного господарського суду від 05.11.2025 у справі № 907/1034/24 в частині задоволених судом вимог Ужгородської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетьман", скрутний фінансовий стан останнього, з огляду принципи розумності та справедливості, а також те, що судове рішення є обов`язковим до виконання та має бути виконане, суд вважає, що розстрочення постанови суду апеляційної інстанції не порушить прав стягувача та надасть змогу боржнику належним чином виконати судове рішення в даній справі без ризиків виникнення неплатоспроможності боржника та/або припинення його господарської діяльності.

Поряд з цим, відповідно до частини 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Так, постанова Західного апеляційного господарського суду у цій справі ухвалена 05.11.2025, а заявник просить суд розстрочити її виконання терміном на десять місяців шляхом сплати починаючи з січня 2026 року по 33 919,34 грн.

Розмір стягнутих судовим рішенням апеляційного суду з відповідача на користь позивача безпідставно отриманих коштів становить 339 193,04 грн.

З врахуванням наведеного, беручи до уваги, що період надання розстрочки постанови у справі не перевищує одного року з дати її ухвалення, суд вважає за можливе розстрочити виконання постанови Західного апеляційного господарського суду від 05.11.2025 у справі № 907/1034/24 в частині задоволених апеляційним судом вимог Ужгородської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетьман" про стягнення безпідставно збережених коштів терміном на 6 місяців (до 30.06.2026) шляхом сплати щомісячно не пізніше останнього числа кожного календарного місяця по 56 532,17 грн (в останній місяць 56 532,19 грн).

Керуючись статтями 233, 234, 235, 326, 327, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетьман" за вх.№ 02.3.1-02/10890/25 від 11.12.2025 про розстрочення виконання постанови Західного апеляційного господарського суду від 05.11.2025 (з урахуванням виправленої описки у даті постанови) у справі № 907/1034/24 задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання постанови Західного апеляційного господарського суду від 05.11.2025 (з урахуванням виправленої описки у даті постанови) у справі № 907/1034/24 в частині задоволених апеляційним судом вимог Ужгородської міської ради про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетьман" безпідставно збережених коштів в сумі 339 193,04 грн терміном на 6 місяців (до 30.06.2026) починаючи з січня 2026 року шляхом сплати щомісячно не пізніше останнього числа кожного календарного місяця по 56 532,17 грн (в останній місяць 56 532,19 грн), а саме:

- до 31 січня 2026 року 56 532,17 грн (п`ятдесят шість тисяч п`ятсот тридцять дві гривні 17 копійок);

- до 28 лютого 2026 року 56 532,17 грн (п`ятдесят шість тисяч п`ятсот тридцять дві гривні 17 копійок);

- до 31 березня 2026 року 56 532,17 грн (п`ятдесят шість тисяч п`ятсот тридцять дві гривні 17 копійок);

- до 30 квітня 2026 року 56 532,17 грн (п`ятдесят шість тисяч п`ятсот тридцять дві гривні 17 копійок);

- до 31 травня 2026 року 56 532,17 грн (п`ятдесят шість тисяч п`ятсот тридцять дві гривні 17 копійок);

- до 30 червня 2026 року 56 532,19 грн (п`ятдесят шість тисяч п`ятсот тридцять дві гривні 19 копійок).

Ухвала видана: Господарський суд Закарпатської області, м. Ужгород, суддя Господарського суду Закарпатської області Мірошниченко Дмитро Євгенович.

Стягувач: Ужгородська міська рада (88000, м. Ужгород, пл. Поштова, буд. 3, )

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Гетьман" (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Гленца, 1, )

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення 14.01.2026.

Строк пред`явлення ухвали до виконання до 14.01.2029.

Ухвала є виконавчим документом відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду у строк, встановлений частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено і підписано 19.01.2026.

Суддя Д. Є. Мірошниченко