27.01.2026Справа № 910/1600/25
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Ломаки В.С., розглянувши матеріали
заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс"
про ухвалення додаткового рішення
у справі № 910/1600/25
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс"
про визнання недійсним одностороннього правочину,
Без повідомлення учасників справи.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" (далі - відповідач) про визнання недійсним одностороннього правочину, оформленого заявою відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог від 09.01.2025 року № 1/1.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач вчинив односторонній правочин, направивши позивачу заяву № 1/1 про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог. Однак, вказаний правочин, на переконання позивача, є таким, що протирічить законодавчо визначеним умовам здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог, зокрема умові безспірності заборгованості.
Ухвалою від 17.02.2025 року господарський суд міста Києва відкрив провадження у справі № 910/1600/25, вирішив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 12.03.2025 року.
10.03.2025 року через систему "Електронний суд" надійшла відповідь позивача від 09.03.2025 року на відзив на позовну заяву.
До початку призначеного підготовчого засідання 12.03.2025 року через систему "Електронний суд" надійшли заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" від 11.03.2025 року.
У підготовчому засіданні 12.03.2025 року суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 09.04.2025 року.
У підготовчому засіданні 09.04.2025 року представник позивача просив суд не розглядати по суті раніше подане Товариством з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" клопотання від 11.03.2025 року про огляд вмісту електронної поштової скриньки, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розгляду по суті та вирішення вищенаведеного клопотання позивача.
Слід також зазначити, що у підготовчому засіданні 09.04.2025 року суд без виходу до нарадчої кімнати продовжив строк проведення підготовчого провадження у справі № 910/1600/25 на 30 днів.
Ухвалою від 09.04.2025 року господарський суд міста Києва закрив підготовче провадження у справі № 910/1600/25 та призначив її до судового розгляду по суті на 07.05.2025 року.
Разом із тим, судове засідання, призначене на 07.05.2025 року, не відбулось, у зв`язку з оголошенням у місті Києві сигналу "Повітряна тривога".
Ухвалою від 07.05.2025 року господарський суду міста Києва призначив судове засідання у даній справі на 21.05.2025 року.
Рішенням від 21.05.2025 року господарський суд міста Києва задовольнив вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто", визнав недійсним односторонній правочин, оформлений заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" про зарахування зустрічних однорідних вимог від 09.01.2025 року № 1/1, та стягнув з відповідача на користь позивача 3 028,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

26.05.2025 року через систему "Електронний суд" надійшла заява відповідача про долучення до матеріалів справи доказів витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" на правничу допомогу: копії виставленого Адвокатським об`єднанням "ЛоуКо Партнерс" рахунку № 101 на суму 4 148,51 грн. та платіжної інструкції від 22.05.2025 року № 32234 про оплату відповідачем цієї суми коштів.

Додатковим рішенням від 04.06.2025 року господарський суд міста Києва стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" 15 000,00 грн. витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Постановою від 04.09.2025 року Північний апеляційний господарський суд залишив апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 21.05.2025 року та додаткове рішення господарського суду міста Києва від 04.06.2025 року в справі № 910/1600/25 - без змін.

Ухвалою від 18.11.2025 року Верховний Суд закрив касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2025 року, рішення господарського суду міста Києва від 21.05.2025 року і додаткове рішення господарського суду міста Києва від 04.06.2025 року в справі № 910/1600/25.

20.10.2025 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" від 16.10.2025 року про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в якій останнє просило суд переглянути за нововиявленими обставинами та скасувати рішення господарського суду міста Києва від 21.05.2025 року в справі № 910/1600/25 та ухвалити нове рішення або змінити це рішення, а також скасувати додаткове рішення господарського суду міста Києва від 04.06.2025 року в цій справі. У цій заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" також вказало, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат останнього на оплату професійної правничої допомоги під час розгляду судом заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами становить: 12 500,00 грн. - фіксована частина оплати гонорару; додатково грошові суми в гривнях, які складають грошові еквіваленти 100 доларів США за участь адвоката в кожному судовому засіданні, а також по 10 000,00 грн. фіксованої частини оплати гонорару за надання правової допомоги у випадку оскарження ухвал та/або постанов в апеляційному чи касаційному порядку окремо від рішення по суті справи щодо кожної апеляційної та/або касаційної скарги; додатково суми судового збору. Також відповідач вказав, що докази на підтвердження розміру понесених останнім витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги будуть надані суду в передбачений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України строк.

Ухвалою від 27.10.2025 року господарський суд міста Києва відклав вирішення питань щодо прийняття до розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" від 16.10.2025 року про перегляд рішення за нововиявленими обставинами до повернення матеріалів справи № 910/1600/25 до місцевого господарського суду.

Ухвалою від 18.11.2025 року Верховний Суд закрив касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2025 року, рішення господарського суду міста Києва від 21.05.2025 року та додаткове рішення господарського суду міста Києва від 04.06.2025 року в справі № 910/1600/25.

Слід зазначити, що 26.11.2025 року через систему "Електронний суд" надійшла заява відповідача про долучення до матеріалів справи доказів витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" на правничу допомогу: копії виставленого Адвокатським об`єднанням "ЛоуКо Партнерс" рахунку № 120 на суму 12 500,00 грн., платіжної інструкції від 17.10.2025 року № 32405 про оплату відповідачем цієї суми коштів, а також додаткової угоди від 24.09.2025 року № 1 до Договору.

01.12.2025 року матеріали справи № 910/1600/25 надійшли до місцевого господарського суду, у зв`язку з чим ухвалою від 08.12.2025 року господарський суд міста Києва відкрив провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та призначив означену заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін

у судовому засіданні на 14.01.2026 року.

Рішенням від 14.01.2026 року господарський суд міста Києва задовольнив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та скасував рішення господарського суду міста Києва від 21.05.2025 року в справі № 910/1600/25 та додаткове рішення господарського суду міста Києва від 04.06.2025 року в справі № 910/1600/25, ухваливши нове рішення про відмову в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" про визнання недійсним одностороннього правочину. Також, суд стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" 4 542,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

16.01.2026 року через систему "Електронний суд" надійшла заява відповідача про долучення до матеріалів справи доказів витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" на правничу допомогу: копії виставленого Адвокатським об`єднанням "ЛоуКо Партнерс" рахунку № 138 на суму 4 312,00 грн. та платіжної інструкції від 15.01.2026 року № 20890 про оплату відповідачем цієї суми коштів.

19.01.2026 року через систему "Електронний суд" надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" від 18.01.2026 року, в якій останнє просило суд стягнути на його користь з позивача витрати на оплату професійної правничої допомоги, понесені відповідачем в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції, в загальній сумі 116 744,61 грн. До цієї заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" долучило копію звіту про надання послуг (детального опису послуг правничої (правової допомоги), наданої Адвокатським об`єднанням "ЛоуКо Партнерс" за Договором в рамках розгляду справи № 910/1600/25) станом на 18.01.2026 року.

Відповідно до приписів статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу

Згідно з частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведені приписи, суд дійшов висновку про розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" від 18.01.2026 року про відшкодування витрат на оплату професійної правничої допомоги у справі № 910/1600/25 без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" від 18.01.2026 року про відшкодування понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про її часткове задоволення з огляду на таке.

Згідно з частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Як було зазначено вище, на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу відповідачем до матеріалів справи долучено копію укладеного між ним (далі - клієнт) та Адвокатським об`єднанням "ЛоуКо Партнерс" (далі - Об`єднання, виконавець) Договору, за умовами якого виконавець зобов`язався надати правову (правничу) допомогу клієнту з метою забезпечення захисту прав та законних інтересів клієнта у судовій справі № 910/1600/25 щодо правовідносин із ТОВ "Преміум Авто", а клієнт зобов`язався оплатити надання такої правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору. Правова допомога, що надається на підставі даного Договору, є професійною правничою допомогою.

Згідно з пунктом 2.4 Договору для надання видів правової допомоги, що передбачені пунктом 2.2, виконавець може вчиняти наступні дії:

- здійснювати збір інформації, документів чи будь-яких доказів, а також звертатися із адвокатськими запитами;

- брати участь у перемовинах від імені клієнта;

- здійснювати будь-які платежі від імені та за рахунок клієнта;

- підписувати та подавати документи від імені клієнта;

- посвідчувати копії документів;

- реалізовувати будь-які процесуальні права від імені клієнта в усіх судових інстанціях.

Відповідно до пункту 3.1 Договору гонорар за надання послуг правової допомоги в рамках судових справ за участю клієнта складається із кількох компонентів та визначається наступним чином:

3.1.1. За надання послуг правової (правничої) допомоги під час розгляду справи в суді однієї (першої або апеляційної, або касаційної) інстанції до винесення судового рішення, яким закінчується розгляд справи у відповідній інстанції, клієнт сплачує виконавцю фіксований гонорар, що становить по 25 000,00 грн. без ПДВ у кожній відповідній інстанції за кожним відповідним позовом (тобто по 25 000,00 грн. без ПДВ за первісним позовом у кожній інстанції, та окремо по 25 000,00 грн. без ПДВ за зустрічним позовом у кожній інстанції).

3.1.2. Клієнт сплачує виконавцю гонорар, вказаний в пункті 3.1.1 Договору, на підставі рахунків виконавця двома рівними частинами. Першу частину у розмірі перших 50 % від розміру гонорару за надання правової допомоги у кожній справі у кожній відповідній інстанції за кожним відповідним позовом клієнт оплачує протягом 30 днів з моменту повідомлення виконавцю про замовлення послуг щодо відповідної справи. Другу частину в розмірі решти 50 % від розміру гонорару за надання правової допомоги у кожній справі у кожній відповідній інстанції за кожним відповідним позовом клієнт оплачує протягом 60 днів з моменту повідомлення виконавцю про замовлення послуг щодо відповідної справи.

3.1.3. Крім вказаного у пункті 3.1.1, клієнт за участь в кожному судовому засіданні сплачує виконавцю гонорар у сумі, яка складає еквівалент по 100 (сто) доларів США в гривні за офіційним курсом НБУ станом на день формування рахунку виконавцем за участь в одному судовому засіданні в судах як першої, так і апеляційної чи касаційної інстанцій.

За умовами пункту 3.1.7 Договору, з урахуванням додаткової угоди від 24.09.2025 року № 1 до нього, окрім оплат, вказаних в пунктах 3.1.1, 3.1.3, 3.1.4, 3.1.5, 3.1.6 Договору, у разі подання будь-яким учасником відповідної судової справи заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, у тому числі клієнтом, в рамках відповідної судової справи, клієнт окремо сплачує виконавцю гонорар у сумі, що становить 12 500,00 грн. без ПДВ за надання правової допомоги окремо щодо кожного перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами у суді відповідної інстанції.

Крім того, на підтвердження розміру понесених витрат на оплату професійної правничої допомоги у справі № 910/1600/25 відповідач надав звіт про надання послуг (детального опису послуг правничої (правової допомоги), наданої Об`єднанням за Договором в рамках розгляду справи № 910/1600/25) станом на 18.01.2026 року, а також виставлені рахунки на оплату таких послуг та копії платіжних інструкцій від 19.02.2025 року № 32103 на суму 12 500,00 грн., від 13.03.2025 року № 32139 на суму 4 184,10 грн., від 18.03.2025 року № 19640 на суму 12 500,00 грн., від 10.04.2025 року № 32179 на суму 4 128,00 грн., від 08.05.2025 року № 19868 на суму 4 143,00 грн., від 22.05.2025 року № 32234 на суму 4 148,51 грн., від 20.06.2025 року № 32249 на суму 12 500,00 грн., від 29.07.2025 року № 20175 на суму 12 500,00 грн., від 08.09.2025 року № 32359 на суму 4 122,00 грн., від 16.09.2025 року № 20400 на суму 12 500,00 грн., від 20.10.2025 року № 32407 на суму 12 500,00 грн., від 20.11.2025 року № 20699 на суму 4 207,00 грн., від 17.10.2025 року № 32405 на суму 12 500,00 грн., від 15.01.2026 року № 20890 на суму 4 312,00 грн.

У той же час, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до частин 4, 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Однак, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони у разі наявності її заперечень щодо співрозмірності заявленої суми компенсації має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Оцінюючи заявлений до відшкодування розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу адвоката, суд виходить з того, що відповідні витрати не повинні мати надмірний характер, а також мають відповідати критеріям співмірності, розумності та обґрунтованості такого розміру, з урахуванням обставин справи.

Судом взято до уваги й те, що надані відповідачем документи на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію, зокрема, розумної необхідності таких витрат, а також складності справи.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 року в справі № 910/2170/18.

Так, у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 року, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009 року, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006 року, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 року також зауважено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є розумним та обґрунтованим.

Відповідно до частини 1 статті 15 Господарського процесуального кодексу України, пропорційність у господарському суді, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Проте, разом із відзивом на позовну заяву відповідач не подав до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до частини 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно з частиною 6 статті 129 Господарського процесуального кодексу України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Зважаючи на вищенаведені обставини, з урахуванням предмету та підстав позовних вимог, а також складності справи, оцінюючи фактичні витрати відповідача з урахуванням всіх аспектів цієї справи, беручи до уваги, зокрема, не подання відповідачем разом із відзивом на позовну заяву (а також фактично й із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами) попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат (із зазначенням попереднього розміру таких витрат), які останній поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, з огляду на те, що заявлений відповідачем до відшкодування розмір судових витрат на правову допомогу, на переконання суду, не відповідає критеріям співмірності та пропорційності, керуючись принципом розумності судових витрат, суд, використовуючи свої дискреційні повноваження, прямо передбачені Господарським процесуальним кодексом України, дійшов висновку про те, що справедливим та співрозмірним є стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" витрат на професійну правничу допомогу в сумі 25 000,00 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" від 18.01.2026 року про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в справі № 910/1600/25 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" (76066, Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, вулиця Вовчинецька, будинок 208, квартира 47; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" (04136, місто Київ, вулиця Віктора Некрасова (Північно-Сирецька), будинок 1-3; ) 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. У задоволенні решти вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" від 18.01.2026 року про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в справі № 910/1600/25 відмовити.

5. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено та підписано 27.01.2026 року

Суддя В.С. Ломака