ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

22.01.2026 Справа №905/654/23

за заявою: №13-01 від 13.01.2026 Товариства з обмеженою відповідальністю «Юко» про заміну сторони виконавчого провадження у справі:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Юко» (01010, м.Київ, вул.Омеляновича-Павленка Михайла, 4, )

до відповідача: Державного підприємства «Мирноградвугілля» (85323, Донецька область, м.Мирноград, вул.Соборна, 1, )

про стягнення 1347048,37 грн

за участю заінтересованої особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Плац» (49041, Дніпропетровська область, Дніпровський район, територіальна громада Новоолександрівська, будинок 310, )

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Білогубова В.В.

У засіданні брали участь:

від позивача (стягувача, заявника): не з`явився

від відповідача (боржника): не з`явився

від заінтересованої особи: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 10.08.2023 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Берті» до Державного підприємства «Мирноградвугілля» задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг в сумі 1200000 грн, 3% річних 23178,08 грн, інфляційні втрати 123870,29 грн, а також судовий збір 20205,73 грн.

13.09.2023 на виконання вказаного рішення господарським судом було видано відповідний наказ.

Ухвалою суду від 30.11.2023 замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні, відкритому за наказом Господарського суду Донецької області від 13.09.2023 по справі №905/654/23, з Приватного акціонерного товариства «Берті» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Юко» в частині стягнення суми основного боргу в сумі 1200000 грн, 3% річних 23178,08 грн, інфляційних втрат 123870,29 грн.

13.01.2026 через підсистему «Електронний суд» до суду надійшла заява №13-01 від 13.01.2026 Товариства з обмеженою відповідальністю «Юко» про заміну стягувача у наказі Господарського суду Донецької області від 13.09.2023 по справі №905/654/23 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юко» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Плац».

Ухвалою суду від 15.01.2026 вищезазначену заяву призначено до розгляду на 22.01.2026 об 11:30 год.

Учасники розгляду заяви у судове засідання 22.01.2026 не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, судом не викликались.

Згідно з заявою №2001 від 20.01.2026 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Юко» просив провести відповідне судове засідання без участі товариства чи його представника.

Відповідно до ч.3 ст.334 Господарського процесуального кодексу України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Розглянувши заяву №13-01 від 13.01.2026 Товариства з обмеженою відповідальністю «Юко», суд зазначає про наступне.

Відповідно до ст.52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Як визначено у ч.ч.1, 2, 5 ст.334 Господарського процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Одночасно, вирішення питання правонаступництва врегульовано ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», в силу норм якої у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно зі ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Приписами ст.512 Цивільного кодексу України передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За змістом ч.1 ст.513 вказаного кодексу правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст.516 Цивільного кодексу України).

Як свідчать матеріали справи, 22.12.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юко» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Плац» (новий кредитор) був укладений договір №12/25 про відступлення права вимоги, за змістом п.1 якого первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимагати виконання зобов`язання з боку боржника і стає кредитором (стороною на користь якої повинні бути виконані юридично значимі дії сплата боргу (враховуючи основну суму боргу, 3% річних, інфляційні втрати та судовий збір) Державного підприємства «Мирноградвугілля».

Відповідно до п.2 наведеного правочину новий кредитор набуває право замість первісного кредитора вимагати від боржника належного виконання наступного зобов`язання: виконання у повному обсязі зобов`язань перед первісним кредитором, які визначені згідно з рішенням Господарського суду Донецької області по справі №905/654/23 та виникли на підставі договору №7/30П від 05.04.2021 та договору про відступлення права вимоги від 21.10.2023 №1 (сторону замінено ухвалою Господарського суду Донецької області від 30.11.2023 по справі №905/654/23).

За змістом п.5 договору №12/25 від 22.12.2025 компенсація за відступлене право вимоги складає 50000 грн.

Сума компенсації має бути оплачена новим кредитором впродовж двох років з дати підписання даного договору. Оплата суми компенсації здійснюється будь-яким способом не забороненим чинним законодавством України (п.6 наведеного договору).

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором та виконання боржником зобов`язання, яке по даному договору було передано (п.12 договору №12/25 від 22.12.2025).

Договір підписаний повноважними представниками сторін без зауважень та заперечень і скріплений печатками товариств.

Доказів того, що договір №12/25 від 22.12.2025 був розірваний або визнаний недійсним у встановленому законом порядку, матеріали справи не містять.

Разом з тим, як встановлено судом, станом на дату розгляду заяви, на виконанні у Авдіївсько-Мирноградському відділі державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження ВП №73044643 з примусового виконання судового наказу №905/654/23 від 13.09.2023.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги наявність обставин укладання наведеного договору, право вимоги за наказом від 13.09.2023 у справі №905/654/23 щодо стягнення основного боргу в сумі 1200000 грн, 3% річних 23178,08 грн, інфляційних втрат 123870,29 грн за договором №7/30П від 05.04.2021 на теперішній час належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Плац», що зумовлює висновок суду про необхідність здійснення відповідної заміни у виконавчому провадженні в порядку норм ч.1 ст.334 Господарського процесуального кодексу України у визначеній частині. Наразі, суд наголошує на необхідності застосування саме правил ч.1 ст.334 Господарського процесуального кодексу України, оскільки виконавче провадження за наказом від 13.09.2023 вже відкрито.

Поряд з цим, Закон України «Про судовий збір» не є актом саме цивільного чи господарського законодавства. Обов`язок сплатити судовий збір за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів, не є за своєю суттю цивільним чи господарським зобов`язанням, і включається до складу судових витрат, а не до предмету і ціни позову (саме які виникають з цивільних та господарських правовідносин), і, відповідно, його процесуальний розподіл судом за результатами вирішення господарського спору між сторонами процесу в межах «позивач-відповідач» не є виникненням саме господарського чи цивільного зобов`язання в межах «кредитор-боржник».

При цьому, вищенаведена ст.512 Цивільного кодексу України передбачає заміну кредитора саме у цивільному або господарському зобов`язанні.

Заміна кредитора у зобов`язанні, як і саме зобов`язання, є інститутом цивільного права, а відносини, пов`язані з виконанням судового рішення, в тому числі, щодо стягнення/відшкодування судового збору, характеру цивільно-правових не мають.

Правової позиції щодо неможливості заміни стягувача у справі в частині стягнення судових витрат дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду. Зокрема, постанови від 05.05.2018 у справі №913/54/16, від 13.05.2019 у справі №916/106/15-г, від 07.07.2021 у справі №40/5005/7101/2011.

Отже, сплата суми судового збору не є зобов`язанням в розумінні положень ст.509 Цивільного кодексу України, а укладання сторонами договору №12/25 від 22.12.2025 про відступлення права вимоги не може мати наслідком перехід прав вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плац» в частині стягнення судового збору за наказом від 13.09.2023.

З огляду на наведене, суд відмовляє у задоволенні заяви у цій частині.

За таких обставин, заява №13-01 від 13.01.2026 Товариства з обмеженою відповідальністю «Юко» підлягає частковому задоволенню з визначених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.234, 334 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву №13-01 від 13.01.2026 Товариства з обмеженою відповідальністю «Юко» задовольнити частково.

Замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні, відкритому за наказом Господарського суду Донецької області від 13.09.2023 по справі №905/654/23, з Приватного акціонерного товариства «Юко» (01010, м.Київ, вул.Омеляновича-Павленка Михайла, 4, ) на Товариство з обмеженою відповідальністю «Плац» (49041, Дніпропетровська область, Дніпровський район, територіальна громада Новоолександрівська, будинок 310, ) в частині стягнення суми основного боргу в сумі 1200000 грн, 3% річних 23178,08 грн, інфляційних втрат 123870,29 грн.

В іншій частині заяви відмовити.

Вступну та резолютивну частини ухвали складено 22.01.2026.

Повний текст ухвали складено 26.01.2026.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку ст.ст.255-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.О.Паляниця