ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

13 січня 2026 рокум. ОдесаСправа № 916/4912/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.

суддів: Аленіна О.Ю., Принцевської Н.М.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

за участю:

від позивача - адвокат Воробйов А.В.;

від відповідача адвокат Боголюбська Анна-Марія Олександрівна, адвокат Дзяткевич А.В.;

від третьої особи - адвокат Павленко І.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТМАРК АГРО» та Селянського (фермерського) господарства «ВІКТОРІЯ»

на рішення Господарського суду Одеської області від 05.02.2025, прийняте суддею Литвиновою В.В., м. Одеса, повний текст складено 14.02.2025,

у справі №916/4912/24

за позовом: Селянського (фермерського) господарства «ВІКТОРІЯ»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТМАРК АГРО»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Спільного підприємства «ВІТМАРК-Україна» в формі товариства з обмеженою відповідальністю

про стягнення 38 775 051,78 грн

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року Селянське (фермерське) господарство «ВІКТОРІЯ» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТМАРК АГРО» про стягнення збитків в сумі 38 775 051,78 грн, заподіяних позивачу внаслідок відмови у прийнятті томатів за договором поставки № 18/03/24-01 від 07.11.2023.

В обґрунтування вимог позивач послався на те, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язання за договором поставки № 18/03/24-01 від 07.11.2023 безпідставно та протиправно відмовився від прийняття вирощеного (виробленого) позивачем для відповідача товару - томатів свіжих для промислового перероблення, ДСТУ 7612:2014, в обсязі 6 462 508,63 кг, протягом узгодженого сторонами строку поставки, внаслідок чого товар був зіпсований, що позбавило позивача можливості його реалізувати та заподіяло позивачу збитки.

Господарський суд Одеської області рішенням від 05 лютого 2025 року позовні вимоги задовольнив у повному обсязі. Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТМАРК АГРО» на користь Селянського (фермерського) господарства «ВІКТОРІЯ» компенсацію заподіяних збитків в сумі 38 775 051,78 грн та 581 625,78 грн судового збору.

Південно-західний апеляційний господарський суд постановою від 05 червня 2025 року апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «ВІКТОРІЯ» залишив без задоволення. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТМАРК АГРО" задовольнив. Рішення Господарського суду Одеської області від 05 лютого 2025 року у справі №916/4912/24 скасував. У задоволенні позову Селянського (фермерського) господарства «ВІКТОРІЯ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТМАРК АГРО» відмовив. Витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та за подання апеляційних скарг поклав на Селянське (фермерське) господарство «ВІКТОРІЯ». Стягнув з Селянського (фермерського) господарства «ВІКТОРІЯ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТМАРК АГРО» 697950,94 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Постановою Верховного Суду від 24.07.2025 касаційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «ВІКТОРІЯ» задоволено частково.

Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.06.2025 у справі № 916/4912/24 скасовано.

Справу № 916/4912/24 направлено на новий розгляд до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Філінюк І.Г. судді Аленін О.Ю., Принцевська Н.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2025.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.08.2025 прийнято справу № 916/4912/24 до провадження та розпочати апеляційний розгляд справи колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Філінюка І.Г., судді Аленіна О.Ю., Принцевської Н.М.

Призначити розгляд справи № 916/4912/24 до розгляду на 18.11.2025 о 15:30 год.

В судовому засідання 18.11.2025 оголошено перерву до 11.12.2025.

В судовому засіданні 11.12.2025 оголошено перерву до 13.01.2026.

Так, предметом спору у цій справі є вимога позивача про стягнення з відповідача збитків в розмірі 38 775 051,78 грн у вигляді упущеної вигоди, які виникли внаслідок протиправного ухилення відповідача від виконання зобов`язань з прийняття товару за договором поставки №18/03/24-01 від 07.11.2023.

Направляючи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції справу № 916/4912/24 Верховним Судом зауважено наступне.

«Враховуючи норми ч. 4 ст. 623 ЦК України, на кредитора покладений обов`язок довести розмір збитків, заподіяних йому порушенням зобов`язання. При цьому кредитор повинен не тільки точно підрахувати розмір збитків, але і підтвердити їх документально. При обрахуванні розміру упущеної вигоди мають враховуватися тільки ті точні дані, які безспірно підтверджують реальну можливість отримання грошових сум або інших цінностей, якби зобов`язання було виконано боржником належним чином.

Крім того, законодавець встановлює, що при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Тобто, доказуючи наявність упущеної вигоди, кредитор має довести факти вжиття певних заходів щодо одержання таких доходів. Якщо неодержання кредитором очікуваних доходів є наслідком недбалої поведінки самого кредитора, така упущена вигода не підлягатиме відшкодуванню. Тобто підставою для відшкодування упущеної вигоди є протиправні дії, які мали наслідком не отримання позивачем доходу, на який він розраховував.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому полягає у тому, що заподіяння Позивачу збитків є наслідком саме протиправної відмови ТОВ "ВІТМАРК АГРО" від прийняття товару (томатів свіжих) за договором № 18/03/24-01 від 07.11.2023, що в подальшому зумовило загибель цього врожаю через неможливість його реалізації іншим особам після спливу строку поставки. Між протиправною поведінкою ТОВ "ВІТМАРК АГРО" та заподіяними Позивачу збитками наявний прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Відповідно до акту списання запасів № 1 від 09.10.2024 СФГ "ВІКТОРІЯ" списано 76 246,69 центнерів томатів за полем Б21 внаслідок їх непридатності (у зв`язку із гнилістю). Викладене свідчить про втрату Позивачем томатів у кількості, які мали бути прийняті ТОВ «ВІТМАРК АГРО» за умовами договору поставки № 18/03/24-01 від 07.11.2023, тобто втраті можливості їх реалізації іншим покупцям, адже відповідний товар швидко псується та не був призначений для споживання чи використання в діяльності СФГ «ВІКТОРІЯ» в інший спосіб, відмінний від продажу.

Під упущеною вигодою в даному випадку розуміється втрата можливості реалізації відповідного товару за договірною ціною, визначеною умовами договору поставки № 18/03/24-01 від 07.11.2023, в сумі 6 грн за кг із ПДВ, а кількість товару - обсяг, що залишився неприйнятим Відповідачем - 6 462 508,63 кг.

На думку суду першої інстанції, Позивач втратив можливість реалізувати вищевказаний обсяг томатів іншим особам, оскільки виконував вимоги чинного договору поставки № 18/03/24-01 від 07.11.2023. Позивач мав наміри реалізувати томати у кількості 6 462 508,63 кг на користь Відповідача за ціною 6 грн за кг із урахуванням ПДВ. Відповідні доходи не були б абстрактними, а дійсно були б ним отримані і тільки неправомірні дії Відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила можливості їх отримання.

Розрахунок суми упущеної вигоди, яку понесло СФГ "ВІКТОРІЯ" у спірних правовідносинах, складає 6462508,63 кг * 6 грн (ціна за 1 кг з ПДВ) = 38775051,78 грн.

Суд апеляційної інстанції, не погодився з розрахунком упущеної вигоди, та зазначив, що вбачає, що, використовуючи договірну ціну, позивач всупереч правовій природі упущеної вигоди визначив розмір останньої виходячи не лише з розміру свого потенційного доходу (доходу, який Селянське (фермерське) господарство «ВІКТОРІЯ» могло реально отримати за нормальних умов), а і з включенням до упущеної вигоди своїх витрат на отримання доходів (зокрема, собівартості продукції, на базі якої формувалася договірна ціна, та податку на додану вартість).

Тобто без врахування позиції Верховного Суду про безпідставність включення податку на додану вартість до складу упущеної вигоди, яка відображена в постанові від 22.06.2023 у справі №910/6090/22.

А також, що формуючи договірну ціну на базі собівартості продукції сторони виходили з того, що відповідачеві має бути поставлена вирощена продукція (томати), тобто товар, виробничий цикл створення якого буде повністю завершений (зокрема, закінчений процесом збирання відповідного врожаю з поля), між тим, як вбачається з матеріалів справи та не спростовано позивачем, партії томатів, які Селянське (фермерське) господарство "ВІКТОРІЯ" мало намір поставити відповідачеві, якби останній не відмовився, і які в подальшому були зіпсовані, за твердженням самого позивача, не були зібрані з поля, у зв`язку з чим повний відповідний виробничий цикл позивачем завершено не було.

Поряд з цим, у матеріалах справи відсутні та позивачем до місцевого господарського суду не подано первинних бухгалтерських документів, які дозволили б встановити розмір витрат Селянського (фермерського) господарства "ВІКТОРІЯ", що підлягали включенню до собівартості товару (виробничих витрат, транспортних витрат, витрат на посівні матеріали та обробку рослин, витрат на збирання врожаю тощо), у зв`язку з чим у колегії суддів об`єктивно відсутня можливість встановити розмір доходу, який позивач міг одержати за договором, за виключенням його витрат на отримання доходів.

У той же час у постановах Верховного Суду від 08.12.2021 у справі № 923/1435/20, від 30.09.2021 у справі № 922/3928/20, від 13.11.2024 у справі № 912/1377/23, від 10.12.2024 у справі № 927/249/24, від 08.09.2020 у справі № 926/1904/19, на неврахування яких судом апеляційної інстанції посилається позивач у касаційній скарзі, при розгляді спорів про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, зазначено про те, що відмова у стягненні упущеної вигоди з підстав не доведення Позивачем чіткого розміру заподіяних йому збитків не узгоджується із наведеним вище принципом справедливості, засадами цивільного законодавства та призводить до втрати захисної і відновлювальної функції відшкодування збитків.

За змістом статті 86, частини п`ятої статті 236, статті 237 ГПК України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд у будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем) (див. висновок щодо обов`язку суду з перевірки розрахунку, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.12.2020 у справі № 910/14341/18, від 11.02.2021 у справі № 910/18996/16).

Визначаючи розмір матеріальних збитків, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок упущеної вигоди), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Суд не позбавлений можливості як безпосередньо перевірити наведений розрахунок упущеної вигоди, так і застосувати інші способи щодо його верифікації в тому числі з використанням передбачених господарським процесуальним законодавством засобів.

Відповідно до частини першої статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Оскільки упущена вигода є категорією розрахунок якої потребує урахування значної кількості чинників, зокрема, звичайних умов обороту, справедливості, розумності, компенсаційності відшкодування, які є оціночними поняттями, очевидно, що доведення таких обставин передбачає існування ряду міркувань (умовиводів), ймовірностей, а отже має здійснюватися із застосуванням стандарту переваги більш вагомих доказів, тобто, коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Таким стандартом є стандарт вірогідності доказів, який з розумною впевненістю дозволяє стверджувати, що факт є доведеним, якщо після оцінки доказів вбачається, що факт скоріше відбувся (мав місце), аніж не був. Зокрема, з розумною впевненістю стверджувати доведеність позивачем наявності заподіяних йому збитків, правильність розрахунку збитків у вигляді упущеної вигоди, розміру упущеної вигоди, яка підлягає стягненню з боржника на користь кредитора тощо.

За цих умов збитки у вигляді упущеної вигоди підлягають відшкодуванню у разі: 1) коли заявлений кредитором не отриманий дохід (майнова вигода) був у межах припущення сторін на момент виникнення зобов`язань; 2) втрата доходу є ймовірним результатом порушення зобов`язання іншим контрагентом (боржником); 3) дохід не є абстрактним і може бути доведеним із розумним рівнем впевненості.

Отже, висновки суду апеляційної інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову внаслідок необґрунтованості спричинення Позивачу шкоди у вигляді упущеної вигоди саме у тому розмірі, який заявлений до стягнення у цій справі, є передчасними.

Відповідач у відзиві на касаційну скаргу підтримав висновки суду апеляційної інстанції та зазначив, що позивач не довів реальність понесених збитків, а тому у відповідача був відсутній обв`язок подавати контррозрахунок. А також, що сума договору не є повністю упущеною вигодою, оскільки включає калькуляцію з фактичних затрат та нарахованих сум ПДВ.

Доказування або спростування розміру збитків у вигляді доходів, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) здійснюється учасниками спору на загальних засадах, передбачених процесуальним законодавством, однак відповідач, заперечуючи проти визначеного позивачем розміру збитків, іншого розміру збитків не навів. Також, реалізуючи принцип змагальності сторін, відповідач не ініціював проведення у справі судової експертизи.

У той же час, помилкове проведення позивачем розрахунку понесених збитків, виходячи з погодженої між сторонами вартості 1 кг томатів з урахуванням ПДВ, не створювало складнощів для проведення власного розрахунку з виключенням з ціни товару ПДВ ні для відповідача, ні для суду апеляційної інстанції.

Апеляційний господарський суд беззаперечно мав виконати обов`язок із проведення самостійного перерахунку, а у випадку неможливості самостійно здійснити такий перерахунок, з огляду на специфіку товару, що є предметом продажу, який є сільськогосподарською продукцією, що швидко псується, яка спеціально вирощувався позивачем на полі Б21 для виконання умов договору поставки від 07.11.2023 №18/03/24-01, потребує врахування очікуваного періоду дозрівання для збору, ступеню стиглості, специфіки збирання стиглої продукції та її відправки покупцю, порядку її обліку у позивача, не позбавлений був можливості призначити по справі судову експертизу відповідно до вимог статті 99 ГПК України.»

11.12.2025 до суду від Селянського (фермерського) господарства «ВІКТОРІЯ» надійшли письмові пояснення щодо призначення по справі судової експертизи.

12.01.2026 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТМАРК АГРО» надійшли пояснення щодо призначення судової експертизи у справі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 13.01.2026 колегією суддів на обговорення було поставлене питання про призначення судової економічної експертизи у даній справі для визначення розміру збитків у вигляді упущеної вигоди СФГ «ВІКТОРІЯ» які були завдані внаслідок псування продукції, що швидко псується, поставка якої передбачалася договором №18/03/24-01 від 07.11.2023 на користь ТОВ «ВІТМАРК АГРО», та яка не була прийнята ТОВ «ВІТМАРК АГРО», а саме: вирощених СФГ «ВІКТОРІЯ» томатів свіжих для промислового перероблення, ДСТУ 7612:2014, врожаю 2024 року, у кількості 6 462 508,63 кг.

Представники сторін в судовому засіданні надали пояснення щодо призначення судової експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Отже, враховуючи обов`язковість вказівок Верховного Суду, що викладені в постанові від 24.07.2025, при новому апеляційному розгляді має бути зокрема детально перевірений розрахунок суми упущеної вигоди, заявленої Позивачем до стягнення.

Так, при новому розгляді справи апеляційний господарський суд має, в тому числі шляхом призначення по справі судової експертизи:

- перевірити здійснений позивачем розрахунок суми упущеної вигоди на предмет його правильності та обґрунтованості;

- врахувати та визначити розмір витрат, понесених позивачем для отримання доходів, що заявлені до стягнення як упущена вигода.

Колегія суддів зазначає, що дослідження відповідних питань потребує спеціальних знань у галузі економіки, тобто у галузі, відмінній від сфери права.

За приписами ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Статтею 99 ГПК України визначено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Тобто, експертиза призначається, за сукупності декількох умов, а саме для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо та жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Згідно з ст. 100 ГПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до пп. 2.1 п. 2 «Експертиза документів про економічну діяльність підприємств й організацій» розділу ІІІ «Економічна експертиза» Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, що затверджені наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 (з наступними змінами та доповненнями; далі Науково-методичні рекомендації) основними завданнями експертизи документів про економічну діяльність підприємств й організацій є зокрема визначення: документальної обґрунтованості аналізу складу витрат; документальної обґрунтованості розрахунків втраченої вигоди; документальної обґрунтованості розрахунків економічного показника майнової шкоди (збитки, втрачена вигода), проведених суб`єктами фінансово-господарського контролю, органами досудового розслідування або заявлених у позовних вимогах.

Приймаючи до уваги сукупну наявність обох умов, перелічених у ч. 1 ст. 99 ГПК України, а також вказівки, викладені у постанові Верховного Суду від 24.07.2025 по даній справі щодо необхідності призначення по справі судової експертизи, колегія суддів вважає за необхідне призначити по даній справі судову економічну експертизу на розгляд якої поставити наступні питання:

- Чи підтверджується документально розрахунок збитків у вигляді упущеної вигоди СФГ «ВІКТОРІЯ» в сумі 38 775 051,78 грн., які були завдані внаслідок псування продукції, що швидко псується, поставка якої передбачалася договором №18/03/24-01 від 07.11.2023 на користь ТОВ «ВІТМАРК АГРО», та яка не була прийнята ТОВ «ВІТМАРК АГРО», а саме: вирощених СФГ «ВІКТОРІЯ» томатів свіжих для промислового перероблення, ДСТУ 7612:2014, врожаю 2024 року, у кількості 6 462 508,63 кг, станом на 05.11.2024? Якщо частково, то на яку саме суму?

- Який розмір збитків у вигляді упущеної вигоди СФГ «ВІКТОРІЯ» які були завдані внаслідок псування продукції, що швидко псується, поставка якої передбачалася договором №18/03/24-01 від 07.11.2023 на користь ТОВ «ВІТМАРК АГРО», та яка не була прийнята ТОВ «ВІТМАРК АГРО», а саме: вирощених СФГ «ВІКТОРІЯ» томатів свіжих для промислового перероблення, ДСТУ 7612:2014, врожаю 2024 року, у кількості 6 462 508,63 кг, є документально обґрунтованим станом на 05.11.2024?.

При цьому, колегія суддів, врахувавши пропозиції обох сторін щодо переліку питань поставлених на вирішення судового експерта, вважає за можливе частково змінити їх редакцію з врахуванням приписів частини третьої статті 623 ГПК України, а саме, що збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом.

Також колегія суддів вирішила, проведення експертизи доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (вул. Рішельєвська, 8, м. Одеса, 65026 ).

Витрати на проведення експертизи суд покладає на Селянське (фермерське) господарство «ВІКТОРІЯ» та зобов`язує останнього надати суду докази оплати витрат на проведення експертизи.

Попередити експерта про кримінальну відповідальність, передбачену ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку або за відмову від виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, зокрема, у випадках призначення судом експертизи.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження по справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини 1 статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

Зупинення провадження у справі це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху судового процесу. Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, визначеним п. 2 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу.

Керуючись статтями 99, 107, 228, 234 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Призначити у справі № 916/4912/24 судову економічну експертизу, на розгляд якої поставити наступні питання:

- Чи підтверджується документально розрахунок збитків у вигляді упущеної вигоди СФГ «ВІКТОРІЯ» в сумі 38 775 051,78 грн., які були завдані внаслідок псування продукції, що швидко псується, поставка якої передбачалася договором №18/03/24-01 від 07.11.2023 на користь ТОВ «ВІТМАРК АГРО», та яка не була прийнята ТОВ «ВІТМАРК АГРО», а саме: вирощених СФГ «ВІКТОРІЯ» томатів свіжих для промислового перероблення, ДСТУ 7612:2014, врожаю 2024 року, у кількості 6 462 508,63 кг, станом на 05.11.2024? Якщо частково, то на яку саме суму?

- Який розмір збитків у вигляді упущеної вигоди СФГ «ВІКТОРІЯ» які були завдані внаслідок псування продукції, що швидко псується, поставка якої передбачалася договором №18/03/24-01 від 07.11.2023 на користь ТОВ «ВІТМАРК АГРО», та яка не була прийнята ТОВ «ВІТМАРК АГРО», а саме: вирощених СФГ «ВІКТОРІЯ» томатів свіжих для промислового перероблення, ДСТУ 7612:2014, врожаю 2024 року, у кількості 6 462 508,63 кг, є документально обґрунтованим станом на 05.11.2024?

2. Проведення експертизи доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (вул. Рішельєвська, 8, м. Одеса, 65026 ).

3. Оплату вартості експертизи покласти на Селянське (фермерське) господарство «ВІКТОРІЯ».

4. Направити матеріали справи №916/4912/25 до експертної установи - Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (вул. Рішельєвська, 8, м. Одеса, 65026 ) для проведення експертного дослідження.

5. Роз`яснити сторонам, що згідно ч.2 ст.38 ГПК України вони вправі з підстав, зазначених у ст.ст.35,36,37 ГПК кодексу, заявити експерту відвід.

6. Попередити експерта про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку або за відмову від виконання покладених на нього обов`язків.

8. У разі неможливості проведення експертизи, з будь-яких причин, повідомити Південно-західний апеляційний господарський суд у передбачений термін.

9 Зупинити апеляційне провадження у справі № 916/4912/24 до отримання експертного висновку.

10. Ухвалу надіслати учасникам судового процесу та експертній установі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення згідно ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, що передбачені Господарським процесуальним кодексом України

Повний текст ухвали складено 19.01.2026.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя Н.М. Принцевська