ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2026 р. Справа№ 910/7032/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційні скарги Комунального підприємства "Київтранспарксервіс"

на рішення Господарського суду м. Києва від 15.09.2025 р.

у справі № 910/7032/25 (суддя - Ломака В.С.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрспецінвест"

до Комунального підприємства "Київтранспарксервіс"

про стягнення 29376,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрспецінвест" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" про стягнення безпідставно набутих коштів у сумі 29376,00 грн.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що на підставі рішенням Київської міської ради від 30.03.2022 р. № 4551/4592 за період з 24.02.2022 р. по 15.05.2022 р. він був звільнений від оплати за експлуатацію майданчика для паркування транспортних засобів за договором, укладеним з КП "Київтранспарксервіс", тому грошові кошти у розмірі 29376,00 грн є безпідставно сплаченими та підлягають поверненню відповідачем.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.06.2025 р. відкрито провадження у справі № 910/7032/25, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Рішенням Господарського суду м. Києва від 15.09.2025 р. у справі № 910/7032/25 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрспецінвест" задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням, Комунальне підприємство "Київтранспарксервіс" подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що у рішенні Київської міської ради від 30.03.2022 р. № 4551/4592 не міститься прямої вказівки про надання нормативно-правовим актам зворотної дії у часі. Оскільки вказане рішення набрало чинності з моменту оприлюднення та норми, зазначені у ньому, не поширюються на відносини, що виникли до його оприлюднення, відтак позивач не був звільнений від обов`язку оплачувати платежі, нараховані за послуги згідно з договором від 21.07.2020 р. № ДНП-2020-07/04, що є обов`язком сторони договору та не підпадає під поняття цивільної відповідальності особи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2025 р. апеляційну скаргу Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" у справі № 910/7032/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2025 р. апеляційну скаргу у справі № 910/7032/25 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано заявникові строк на усунення недоліків апеляційної скарги не більше десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2025 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Київтранспарксервіс", вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України та встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрспецінвест" строк для подання відзиву на апеляційну скаргу впродовж 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

20.10.2025 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрспецінвест" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив суд залишити без задоволення апеляційну скаргу відповідача, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Відповідно до ч. ч. 5, 7 ст. 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з ч. 3 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

За ч. 11 ст. 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Копію ухвали від 13.10.2025 р. про відкриття провадження у справі № 910/7032/25 сторонам доставлено до електронних кабінетів 13.10.2025 р., доказом чого є довідки про доставку електронного документа від 14.10.2025 р., що містяться в матеріалах справи.

Також згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала про відкриття апеляційного провадження від 13.10.2025 р. у справі № 910/7032/25 оприлюднена у реєстрі 14.10.2025 р.

Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження, а також закінчення строків, встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2025 р., на подання всіх заяв та клопотань, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті.

Рішенням Київської міської ради від 26.06.2007 р. № 930/1591 "Про вдосконалення паркування автотранспорту в м. Києві" Комунальне підприємство "Київтранспарксервіс" визначено єдиним оператором з паркування транспортних засобів у місті Києві.

Згідно з таблицею № 1 до додатка 5 до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 р. № 242/5629, в редакції рішення Київської міської ради від 29.11.2018 р. № 222/6273, за Комунальним підприємством "Київтранспарксервіс" закріплено спеціально обладнаний майданчик для паркування за адресою: місто Київ, Деснянський район, вулиця Братиславська, 9, в межах ІІІ територіальної зони паркування міста Києва.

26.06.2020 р. Комунальне підприємство "Київтранспарксервіс" провело електронний аукціон № UA-PS2020-06-12-000142-3 за найменуванням активів (майна)/права лоту (склад лоту): право на експлуатацію майданчика для паркування транспортних засобів за адресою: місто Київ, Деснянський район, вулиця Братиславська, 9, в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Києва.

Згідно з протоколом електронного аукціону № UA-PS-2020-06-12-000142-3 п від 26.06.2020 р. переможцем відповідного аукціону було визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрспецінвест".

21.07.2020 р. між Комунальним підприємством "Київтранспарксервіс" (далі - сторона-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрспецінвест" (далі - сторона-2) було укладено договір про надання майданчика для експлуатації, утримання та облаштування №ДНП-2020-07/04 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору сторона-1 передає за плату стороні-2 для експлуатації, утримання та облаштування майданчик для паркування транспортних засобів за адресою: м. Київ, Деснянський район, вул. Братиславська, 9, в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Києва, що включає 120 місць для платного паркування транспортних засобів, а також 13 спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю, для ведення діяльності з паркування транспортних засобів та здійснення розрахунків з юридичними та фізичними особами за паркування їхніх транспортних засобів.

Згідно з п. 2.2.6 договору сторона-2 зобов`язана своєчасно та в повному обсязі здійснювати розрахунки зі стороною-1 згідно з умовами договору.

У відповідності до п. 3.1 договору майданчик для паркування вважається переданим в експлуатацію стороні-2 з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі майданчика для паркування в експлуатацію.

За п. 3.3 договору майданчик для паркування вважається фактично повернутим стороні-1 з моменту підписання сторонами акту повернення з експлуатації майданчика для паркування у строки, визначені пунктом 7.14 договору.

Відповідно до п. 4.2 договору вартість експлуатації 1 машиномісця за 1 день в гривнях визначена за результатами аукціону та становить 6,80 грн, у т.ч. ПДВ в сумі 1,13 грн.

Загальна ціна договору становить 983769,60 грн, у т.ч. ПДВ в сумі 163961,60 грн (п. 4.3 договору).

Пунктом 4.5 договору передбачено, що оплата вартості експлуатації майданчика починається з дня підписання акту приймання-передачі відповідачем в експлуатацію позивачу майданчика для паркування та здійснюється стороною-2 щомісячно шляхом перерахування коштів на рахунок сторони-1 у розмірі 100% місячної вартості експлуатації майданчика, з урахування кількості календарних днів у місяці, за який проводиться оплата, не пізніше 15 числа місяця, за який здійснюється розрахунок.

Згідно з п. 4.9 договору оплата сторони-2 стороні-1 згідно з умовами даного договору проводиться за період з дати підписання акту приймання-передачі майданчика для паркування в експлуатацію по дату фактичного повернення з експлуатації стороні-1 майданчика для паркування.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання його сторонами. Строк дії договору становить 1096 календарних днів від дати підписання акту приймання-передачі стороною-1 в експлуатацію стороні-2 майданчика для паркування (п. п. 7.1, 7.2 договору).

Додаткові угоди та усі додатки до цього договору є його невід`ємними частинами і мають юридичну силу в разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані сторонами та скріплені їх печатками (п. 9.2 договору).

09.06.2021 р. між сторонами було укладено додаткову угоду до договору, якою строк дії договору постійно автоматично пролонгується на той самий період на тих же умовах, якщо сторона-2 за 30 днів до дати закінчення договору не заявить наміру про його розірвання.

Згідно з актом приймання-передачі паркувального майданчика від 24.07.2020 р. Комунальне підприємство "Київтранспарксервіс" передало Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрспецінвест" паркувальний майданчик за укладеним договором.

На виконання умов укладеного договору Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Укрспецінвест» здійснено оплату в повному обсязі у розмірі 29376,00 грн, з яких: 4080,00 грн за період з 24.02.2022 р. по 28.02.2022 р. та 25296,00 грн за березень 2022 року.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що, на думку позивача, він звільнений рішенням Київської міської ради від 30.03.2022 р. № 4551/4592 з 24.02.2022 р. по 15.05.2022 р. від оплати за експлуатацію майданчика для паркування транспортних засобів за договором, укладеним з КП "Київтранспарксервіс", тому грошові кошти у розмірі 29376,00 грн є безпідставно сплаченими та підлягають поверненню відповідачем.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як передбачено ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За ч. ч. 1, 2 ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права.

У відповідності до ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (право володіння, розпорядження, користування), спеціальне майнове право на об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, а також інші специфічні права (право на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та право вимоги.

Згідно з ст. 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

За ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Отже за своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором найму майнових прав, оскільки предметом договору є передача стороною-1 за плату та на певний строк стороні-2 майнових прав на експлуатацію, утримання та облаштування майданчику для паркування транспортних засобів з метою ведення діяльності з паркування транспортних засобів та здійснення розрахунків з юридичними та фізичними особами за паркування їхніх транспортних засобів (постанова Верховного Суду від 15.03.2024 р. у справі № 910/1248/23).

Рішенням Київської міської ради № 4551/4592 від 30.03.2022 р. було вирішено на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у сфері оренди комунального майна територіальної громади міста Києва: у разі використання об`єкта оренди за цільовим призначенням та/або використання об`єкта оренди для потреб оборони, забезпечення життєдіяльності міста Києва в умовах воєнного стану, орендарі звільняються від орендної плати за договорами оренди комунального майна територіальної громади міста Києва (п.п.1.2.1).

Відповідно до п. 1.3 рішення Київської міської ради № 4551/4592 від 30.03.2022 р. на період воєнного стану у сфері паркування транспортних засобів на території міста Києва власники та користувачі транспортних засобів звільняються від оплати за послуги з користування відведеними майданчиками для платного паркування транспортних засобів, які надаються Комунальному підприємству "Київтранспарксервіс" згідно з переліком, затвердженим наказом Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); власники та користувачі транспортних засобів звільняються від оплати за послуги з користування спеціально обладнаними майданчиками для платного паркування транспортних засобів, які надаються Комунальному підприємству "Київтранспарксервіс" згідно з переліком, затвердженим рішенням Київської міської ради, а також звільняються від оплати суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для паркування у відповідності до укладених договорів з Комунальним підприємством "Київтранспарксервіс".

Рішенням Київської міської ради від 15.04.2022 р. № 4569/4610 "Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 30.03.2022 р." пп. 1.2 п. 1 рішення Київської міської ради від 30.03.2022 р. викладено в такій редакції: "У сфері комунального майна територіальної громади міста Києва на період дії воєнного стану та один місяць з дати його припинення орендарі за договорами оренди комунального майна територіальної громади міста Києва звільняються від орендної плати".

Як було встановлено вище, на виконання умов укладеного договору позивач протягом 2022 - 2025 років сплачував на користь відповідача плату за експлуатацію паркувального майданчика.

Так, в лютому 2022 року (з 24 по 28 лютого) позивач сплатив відповідачу, зокрема, вартість експлуатації паркувального майданчика у розмірі 4080,00 грн (816,00 грн * 5 днів), а в березні 2022 року у розмірі 25296,00 грн (816,00 грн * 31 день).

Рішенням Київської міської ради від 15.04.2022 р. № 4569/4610 "Про внесення змін до Рішення КМР від 30.03.2022" підпункт 1.2 пункту 1 рішення Київської міської ради від 30.03.2022 р. викладено в такій редакції: "У сфері комунального майна територіальної громади міста Києва на період дії воєнного стану та один місяць з дати його припинення орендарі за договорами оренди комунального майна територіальної громади міста Києва звільняються від орендної плати".

Так, у зв`язку з прийняттям рішення Київської міської ради від 30.03.2022 р., Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрспецінвест", як суб`єкт господарювання, який здійснює діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для паркування у відповідності з укладеним договором з Комунальним підприємством "Київтранспарксервіс", було звільнене від оплати за експлуатацію майданчика для паркування транспортних засобів договором з 24.02.2022 р.

Починаючи з 16.05.2022 р. відновився обов`язок суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для паркування у відповідності до укладених договорів з Комунальним підприємством "Київтранспарксервіс", оплачувати за послуги з паркування.

Питання звільнення від сплати орендних платежів за користування комунальним майном територіальної громади міста Києва та питання звільнення від платежів суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для паркування відповідно до укладених з позивачем договорів, мають різний порядок врегулювання, у зв`язку з чим питання оренди комунального майна та питання щодо паркування транспортних засобів винесені до окремих пунктів регулювання та, відповідно, п. 1.2 рішення Київської міської ради від 30.03.2022 р. на спірні відносини не поширюється (постанова Верховного Суду від 15.03.2024 р. у справі № 910/1248/23).

Системний аналіз положень статей 11, 177, 202, статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Таким чином, договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень статті 1212 ЦК України.

Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31.08.2021 р. у справі № 926/1392/20, від 27.07.2021 р. у справі № 923/518/20, від 07.12.2022 р. у справі № 927/189/22.

Оскільки рішення Київської міської ради від 30.03.2022 р. № 4551/4592 звільняє орендарів від орендної плати за договорами оренди комунального майна територіальної громади міста Києва на період воєнного стану, введеного 24.02.2022 р., тому позивач мав право не здійснювати оплату за укладеним договором з 24.02.2022 р

Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.09.2022 р. у справі № 913/703/20, від 06.02.2020 р. у справі № 910/13271/18, від 23.04.2019 р. у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 р. у справі № 904/2444/18.

При цьому, набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 Цивільного кодексу України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином (постанови Верховного Суду від 06.02.2020 р. у справі № 910/13271/18, від 23.01.2020 р. у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 р. у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 р. у справі № 904/2444/18).

Згідно з ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів у розмірі 29376,00 грн за період з 24.02.2022 р. по березень 2022 року є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Доводи скаржника про те, що у рішенні Київської міської ради від 30.03.2022 р. № 4551/4592 не міститься прямої вказівки про надання нормативно-правовим актам зворотної дії у часі, тому позивач не був звільнений від обов`язку оплачувати платежі, нараховані за послуги згідно з умовами укладеного договору, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у справі № 910/1248/23 розглядала питання чи має рішення Київської міської ради від 30.03.2022 р. № 4551/4592 зворотну дію у часі (чи підлягає застосуванню до спірних відносин з моменту введення воєнного стану з 24.02.2022 р.) та дійшла до висновку про те, що оскільки вказане рішення Київської міської ради звільняє орендарів від орендної плати за договорами оренди комунального майна територіальної громади міста Києва на період воєнного стану, введеного з 24.02.2022 р., і це рішення пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи, то воно має зворотну дію у часі і, відповідно, відповідач отримав право не здійснювати оплату за договором саме з 24.02.2022 р.

Інші доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 276 ГПК передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 15.09.2025 р. у справі № 910/7032/25 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.

Вказана справа є малозначною та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених чинним законодавством.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 15.09.2025 р. у справі № 910/7032/25 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Комунальне підприємство «Київтранспарксервіс» .

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

В.В. Шапран