ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" січня 2026 р. м. Черкаси Справа № 925/84/26

Суддя Господарського суду Черкаської області Зарічанська З.В., розглянувши заяву Приватного підприємства "Торговий Дім Поляков"

про видачу судового наказу,

УСТАНОВИЛА:

20.01.2026 до Господарського суду Черкаської області надійшла заява Приватного підприємства "Торговий Дім Поляков" про видачу судового наказу з вимогою стягнути з фізичної особи-підприємця Макаренко Вікторії Василівни заборгованість у розмірі 31 653,82 грн.

Вказана заява обґрунтована неналежним виконанням боржником зобов`язань за договором поставки №9174/25-Ч від 17.09.2025 в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу, суддя зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Порядок розгляду вимог у наказному провадженні унормований Розділом ІІ Наказне провадження ГПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір. (ч. 1, 2 ст. 148 ГПК України)

У заяві повинні бути зазначені вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються. (п. 4 ч. 2 ст. 150 ГПК України)

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Тобто із загальних засад наказного провадження та встановленого порядку розгляду заяви про видачу судового наказу випливає, що наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та безспірність якої підтверджується доданими до заяви документами.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів випливає, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором). Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні. Разом із тим лише той факт, що договірні зобов`язання не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Отже для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів. Звертаючись із заявою про видачу судового наказу, заявник повинен в тому числі подати документи, що свідчать про безспірність його вимог.

Наведене зумовлено тим, що під час розгляду заяви про видачу судового наказу суд не розглядає справу по суті, не встановлює обставин справи та не здійснює оцінку доказів щодо їх змагальності та достовірності, адже наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

В обґрунтування стягнення заявленої заборгованості у заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що на виконання умов Договору заявником поставлено, а боржником прийнято товар за видатковою накладною №0010917 від 23.09.2025 на загальну суму 11 805,60 грн. Проте боржником у порушення умов Договору зобов`язання щодо оплати поставленого товару не виконані унаслідок чого утворилась заборгованість за поставлений товар на суму 11 805,60 грн.

На підтвердження вищезазначеного заявник додає до заяви Договір поставки №9179/25-Ч від 17.09.2025, видаткову накладну №ТД-0010917 від 23.09.2025, товарно-транспортну накладну №10917 від 23.09.2025.

Відповідно до п. 3.5. Договору поставки при прийомі товару оформляється видаткова накладна, що підписується представниками Сторін. Видаткова накладна засвідчує факт поставки товару, його якість та кількість.

На поданій заявником видатковій накладній №ТД-0010917 від 23.09.2025 про поставку товару на суму 11 805,60 грн зазначено одержувача - Макаренко Вікторія Василівна Кафе "Дача". Проте така накладна містить підпис лише Дмитренко Ю. та заявником не додано до матеріалів заяви доказів на підтвердження повноваження такої особи на прийняття товару та підписання документів про поставку від імені ФОП Макаренко В.В.

Заявник також додає товарно-транспортну накладну №10917 від 23.09.2025 на суму 11 805,60 грн яка містить лише підпис в пункті "Прийняв (відповідальна особа одержувача)" без зазначення прізвища та ініціалів такої особи. Зокрема такий підпис навіть візуально не схожий на той, що міститься в Договорі поставки зі сторони покупця.

Наведене в сукупності свідчить про те, що заборгованість фізичної особи-підприємця Макаренко Вікторії Василівни у розмірі 31 653,82 грн не є безспірною та заявником не додано належних доказів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як уже зазначено, ГПК України передбачає можливість задоволення заяви про видачу судового наказу лише за умови безспірності вимог, відповідно заявник, крім іншого, має додати документи, що вказують на правильність та безспірність грошових сум.

Відповідно до п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Отже, суддя доходить висновку, що із поданої заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів не випливає виникнення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

З огляду на викладене суддя відмовляє у задоволенні заяви Приватного підприємства "Торговий Дім Поляков" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з фізичної особи-підприємця Макаренко Вікторії Василівни на підставі п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. (ч. 1 ст. 153 ГПК України)

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу. (ч. 2 ст. 152 ГПК України)

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. (ч. 2 ст. 151 ГПК України)

Керуючись ст. 150, 152, 153, 154, 234, 254 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИЛА:

Відмовити Приватному підприємству "Торговий Дім Поляков" у видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Макаренко Вікторії Василівни заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання.

Копію ухвали надіслати заявнику за допомогою системи "Електронний суд".

Суддя Зоя ЗАРІЧАНСЬКА