ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
19.01.2026 року м.Дніпро Справа № 904/70/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)
суддів: Мороза В.Ф., Іванова О.Г.,
розглянувши порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Галицького 7" про ухвалення додаткового рішення
за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Управбуд "Західний" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Дупляк С.А.) від 16.04.2025р. у справі № 904/70/25
за позовом 1. ОСОБА_1 ,
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Управбуд "Західний"
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Галицького 7"
про визнання недійсним рішення зборів, -
У січні 2025 року ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю "Управбуд "Західний" звернулись до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Галицького 7", в якій позивачі просили суд визнати недійсним рішення загальних зборів відповідача, оформлене протоколом № 24/07 від 07.07.2024 загальних зборів співвласників (питання №№ 1-8) зі скасуванням реєстраційних дій та записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що стосуються рішення загальних зборів відповідача, оформленого протоколом № 24/07 від 07.07.2024 (питання №№ 1-3), зокрема, щодо обрання Головою Правління Білявцева Віктора Миколайовича; зміни назви Об`єднання з ОСББ "Тепло і затишок" на ОСББ "Галицького 7"; затвердження Статуту Об`єднання.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2025 р. у справі № 904/70/25 у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати зі сплати судового збору покладено на позивачів.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 21.10.2025р. у справі № 904/70/25:

- апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Управбуд "Західний" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2025р. у справі № 904/70/25 залишено без задоволення;

- рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2025р. у справі № 904/70/25 залишено без змін;

- судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Управбуд "Західний".

22.10.2025 до Центрального апеляційного господарського суду від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Галицького 7" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем у зв`язку із апеляційним переглядом справи, у сумі 7 000,00 грн.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.11.2025р. заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Галицького 7" про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши наявні матеріали справи, заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення та додані до неї докази, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вказаної заяви відповідача, виходячи з наступного.

За приписами ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, розподіл судових витрат у справі здійснює господарський суд, який приймає рішення, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. У разі, якщо судом не було прийнято рішення щодо розподілу судового збору або інших судових витрат, суд за заявою учасників справи чи з власної ініціативи повинен ухвалити додаткове рішення (постанову) зі справи, яким вирішити відповідне питання.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції має містити розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Положеннями ст. 221 ГПК України визначено, що у разі якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено ст. 16 ГПК України.

Відповідно до ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

За змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

За ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (правова позиція, викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000, 00 грн.

В судовому засіданні 21.10.2025 представником Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Галицького 7" було заявлено, що протягом 5-ти днів з моменту ухвалення рішення по справі будуть подані докази понесення витрат на професійну правничу допомогу.

22.10.2025р. відповідачем подано до апеляційного суду заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із апеляційним переглядом справи у сумі 7 000, 00 грн. та докази понесених судових витрат.

Так, 28.01.2025 між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Галицького 7" (далі - замовник, відповідач) та Адвокатським об`єднанням "Погрібної Ольги та Патики Андрія" (далі виконавець, адвокат) був укладений договір № 01 про надання професійної правничої допомоги (далі - договір), відповідно до п. 1.1 договору сторони узгодили, що під професійною правничою допомогою розуміють надання адвокатами Адвокатського об`єднання "Погрібної Ольги та Патики Андрія" - представництва/захисту замовника в Господарському суді Дніпропетровської області по справі №904/70/25.

02 липня 2025 року сторони уклали додаткову угоду до Договору №01 про надання правової допомоги від 28.01.2025 року, яка визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Адвокату за надання правової допомоги Клієнту в Центральному апеляційному господарському суді по справі № 904/70/25.

Відповідно до умов додаткової угоди вартість послуг (фіксована ставка адвокатського гонорару): 7000,00 грн.

Оплата гонорару здійснюється Клієнтом наступним чином:

- 3500 грн. сплачується протягом 2-х банківських днів з дня підписання даної додаткової угоди;

- 3500 грн. сплачується протягом 20-ти календарних днів з дня ухвалення Центральним апеляційним господарським судом постанови у справі №904/70/25, якою у задоволенні апеляційної скарги буде відмовлено. Даний спосіб оплати узгоджується із правозастосовчою практикою (Постанова ОП ВС у складі суддів КГС від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19; № в ЄДРСР 85211544).

Сторонами підписано Акт виконаних робіт (наданих послуг) від 21.10.2025, відповідно до якого надано такі послуги: представництва/захисту Замовника в Центральному апеляційному господарському суді по справі №904/70/25.

Правова допомога Клієнту надавалась адвокатами Патикою Андрієм Володимировичем по справі №904/70/25 у Центральному апеляційному господарському суді за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "УГІРАВБУД "ЗАХІДНИЙ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2025 року.

Так, адвокатом Об`єднання по справі № 904/70/25 було здійснено наступне:

- підготовка та подача відзиву на апеляційну скаргу;

- участь у судовому засіданні.

На оплату вказаних послуги адвокатом виставлено рахунки № 3 від 02.07.2025 та № 4 від 21.10.2025, які оплачено згідно платіжних інструкцій № 59 від 04.07.2025 та № 81 від 21.10.2025 у сумі 7 000, 00 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що адвокат Патика А.В. здійснював представництво інтересів відповідача у суді апеляційної інстанції на підставі ордеру серія АЕ № 1399000 від 23.06.2025, а саме: брав участь у судовому засіданні та ним складено відзив на апеляційну скаргу.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені не тільки з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.

У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18.

Оцінюючи суму судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу під час апеляційного перегляду справи за критеріями розумності, необхідності, неминучості та співвідношення ціни послуг до ринкових цін, колегія суддів зазначає наступне.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у додатковій постанові від 05.08.2019 у справі № 911/1563/18, зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.30 "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18).

Як вже було зазначено зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт, або з власної ініціативи суду.

Втім, від позивачів не надходили заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу під час розгляду справи в апеляційному суді.

З огляду на викладене, надаючи оцінку наведеному відповідачем розміру витрат на правничу допомогу, з урахуванням наданих доказів, з огляду на фактичні обсяги наданих послуг, враховуючи принцип пропорційності, диспозитивності та змагальності, критерії реальності понесення адвокатських витрат та розумної необхідності таких витрат, відсутність заперечень позивачів проти заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу, колегія суддів, вважає обґрунтованою суму витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 7 000, 00 грн., що є підставою для задоволення відповідної заяви відповідача.

Проте, апеляційний суд не погоджується з вимогою відповідача про солідарне стягання витрат на правничу допомогу, оскільки солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Оскільки саме позивачем-2 було ініційовано апеляційний перегляд та у задоволенні його апеляційної скарги відмовлено, суд вбачає за необхідне стягнути витрати відповідача на правничу допомогу саме з позивача-2.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 244, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Галицького 7" про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Управбуд "Західний" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2025р. у справі № 904/70/25 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Управбуд "Західний" на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Галицького 7" судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з апеляційним переглядом справи № 904/70/25, в сумі 7 000,00 грн.

Видачу наказу відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України на виконання цієї додаткової постанови доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя О.Г. Іванов