ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" січня 2026 р. м. Ужгород Справа № 907/35/26

Суддя Господарського суду Закарпатської області Мірошниченко Д.Є., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватне виробництво "Алпрі", м. Миколаїв

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Д-Трансгейт", с. Великі Лази Закарпатської області

про припинення договірних відносин та стягнення 187 785,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватне виробництво "Алпрі" звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Д-Трансгейт" про припинення договірних відносин між позивачем та відповідачем у відповідності до пункту 9.1 укладеного між ними договору про надання послуг по логістиці та декларуванню товарів № 29/07/25 від 04.07.2025 та стягнення 187 785,00 грн.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 907/35/26 визначено головуючого суддю Мірошниченка Д.Є., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2026.

Дослідивши матеріали позовної заяви за вх.№ 02.3.1-05/38/26 від 21.01.2026, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення такої без руху з огляду на наступне.

Частиною 5 статті 6 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) визначено, що суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Електронний кабінет це персональний кабінет (вебсервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Відповідно до абзаців 1, 2 частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Судом встановлено, що відповідно до відповіді № 30417375 від 26.01.2026, сформованої засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд", юридична особа за кодом , не має зареєстрованого кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Так, згідно з пунктом 2 частини 1 статті 174 ГПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини 6 статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Відповідно до пункту 1 частини 1 та частини 5 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу та до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Аналогічні вимоги зазначені в частини 1 статті 172 ГПК України, відповідно до якої позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

З аналізу вищевикладеного слідує, що ГПК України визначено чіткий перелік дій та подання документів у разі звернення із позовною заявою до господарського суду, а із зазначених вимог випливає обов`язок позивача надіслати відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів незалежно від того, чи є у наявності у відповідача дані документи.

Відповідно до положень статті 15 Закону України "Про поштовий зв`язок" послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості.

У відповідності до пункту 17 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою, згідно з тарифами оператора поштового зв`язку.

Згідно з пунктом 47 Правил надання поштового зв`язку, внутрішні реєстровані поштові відправлення, крім поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладень, подаються для пересилання у відкритому або закритому вигляді. У разі виникнення сумніву у працівника оператора поштового зв`язку щодо наявності у поштовому відправленні, яке подається для пересилання, заборонених для пересилання вкладень, відправник повинен подати відправлення у відкритому вигляді. У разі відмови відправника подати відправлення для пересилання у відкритому вигляді оператор відмовляє в пересиланні такого відправлення.

Внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відправником відкритими для перевірки їх вкладення.

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт, з зазначенням адреси і найменуванням адресанта, заповнений відповідно до переліку додатків, долучених до позовної заяви та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі.

Позивач, на підтвердження відправлення копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідачу засобами поштового зв`язку, додав до позовної заяви фіскальний чек, поштову накладну та опис вкладення, відповідно до якого відповідачу направлено позовну заяву на 5 арк., опис вкладення на 1 арк., вимога на 1 арк., договір на правову допомогу на 5 арк. Натомість, позовна заява, направлена на адресу суду містить серед додатків інші документи, не включені до опису вкладення.

З огляду на викладене вище, суд позбавлений можливості дійти висновку про належне виконання позивачем обов`язку з надіслання відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами.

Також, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема: сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до приписів частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" було встановлено у 2026 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2026 року 3 328,00 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлена ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлена ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням розміру заявлених позовних вимог у сумі 187 785,00 грн, які носять майновий характер та однієї вимоги немайнового характеру, позивачу слід було сплатити судовий збір за подання цього позову в розмірі 6 656,00 грн.

Проте, як встановлено судом, позивачем, в порушення пункту 2 частини 1 статті 164 ГПК України, не подано суду доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі, або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами частини 1 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку із зазначеним вище, суд доходить до висновку про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 164, 174, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватне виробництво "Алпрі" без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали суду про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали.

Роз`яснити заявнику, що в разі усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Повідомити заявника, що в разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Є. Мірошниченко