ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" січня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/3724/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом: Фізичної особи-підприємця Курбатова Владислава Ярославовича ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Бровченко Наталії Миколаївни ( АДРЕСА_2 )

про стягнення 68089,48 грн,

УСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Курбатов Владислав Ярославович звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Бровченко Наталії Миколаївни, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 68089,48 грн, з яких: заборгованість з орендної плати в сумі 52500,00 грн; заборгованість з відшкодування комунальних платежів в сумі 10932,60 грн; інфляційні втрати в сумі 3869,38 грн; 3% річних в сумі 787,50 грн.

Позиції учасників справи

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору оренди нежитлового приміщення від 13.01.2024 № 1 в частині внесення у повному обсязі орендних платежів за період з липня 2024 року по січень 2025 року, а також ухилення від відшкодування позивачу вартості сплаченої ним електричної енергії, яка споживалась відповідачем під час використання орендованого майна.

Відповідач відзив на позов і жодних доказів суду не надав, про розгляд справи був повідомлений належним чином, а отже справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішується судом за наявними матеріалами.

Так, судом було направлено на адресу відповідача, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копію ухвали про відкриття провадження у цій справі. Водночас, здійснене судом відправлення, якому присвоєний № R23, повернулось до Господарського суду Одеської області неврученим із зазначенням працівниками АТ "Укрпошта" причин невручення: "за закінченням терміну зберігання". Приймаючи до уваги, що проставлення відмітки поштовою установою про причини невручення відправлення "за закінченням терміну зберігання" не є доказом належного вручення, листом від 01.12.2025 суд повторно направив відповідачу копію ухвали від 06.10.2025 у справі № 916/3724/25. 23.12.2025 до суду повернулось рекомендоване повідомлення (а.с. 87, т.1), з якого вбачається, що ухвала суду про відкриття провадження у цій справі була вручена відповідачу 11.12.2025. З урахуванням викладеного та з огляду на положення ст. 242 ГПК України, відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, строк для подання відповідачем відзиву на позов, станом на час вирішення спору судом, сплив.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.10.2025 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Курбатова Владислава Ярославовича було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3724/25; постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; роз`яснено сторонам про можливість подання відповідно до ч. 7 ст. 252 ГПК України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін; встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 04.12.2025 суд визнав необхідним дозволити позивачу надати суду додаткові пояснення по суті спору.

Обставини справи

11.05.2023 між Фізичною особою-підприємцем Марченко-Ченковою Людмилою Іванівною (продавець) та Фізичною особою-підприємцем Курбатовим Владиславом Ярославовичем (покупець) був укладений договір купівлі-продажу майнових прав на стаціонарну тимчасову споруду, площею 8,99 кв.м, за адресою: м. Одеса, вулиця Пастера ріг вулиці Дворянська, 2 та місця для розміщення цієї споруди (а.с. 20-21, т.1).

Відповідно до підп. 1.1.1. п. 1.1. договору МАФ, у розумінні цього договору, - це стаціонарна тимчасова споруда, площею 8,99 кв. м., за адресою: м. Одеса, вулиця Пастера ріг вулиця Дворянська 2, а також земельна ділянка для розміщення даної споруди. На момент підписання договору МАФ використовується продавцем на підставі паспорта прив`язки 29.11.2017 № 01-08/1341 та договору на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності від 26.06.2019 № ТС-852/19. МАФ є предметом даного договору.

Згідно з п. 1.4.-1.5. договору у момент підписання договору покупець передав продавцю кошти у розмірі 224700,00 грн, які в цей день еквівалентні сумі 6000,00 доларів США по курсу продажу долару США в ПАТ КБ «Приватбанк». Продавець, отримавши оплату встановленої їм повної вартості майнових прав на МАФ, протягом п`яти днів має вжити всіх заходів для подання до Центру надання адміністративних послуг Одеської міської ради (на вул. Косівській 2Д, корпус 1) документів для переоформлення МАФу з продавця на покупця. Сторони зобов`язані робити все можливе для переоформлення МАФу з продавця на покупця.

Пунктом 1.8. договору передбачено, що він набирає чинності з дати його підписання сторонами та припиняє дію з моменту з моменту виконання сторонами своїх зобов`язань.

07.06.2023 між позивачем та Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради був укладений договір на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності № 351/23 (а.с. 74-75, т.1), за умовами якого позивачу надано право за плату тимчасово використовувати місце під розташування тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності, загальною площею 8,99 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Пастера ріг вул. Дворянська, 2. Вказаний договір укладений на строк до 17.11.2026, крім цього, позивачу був виданий паспорт прив`язки щодо стаціонарної тимчасової споруди строком дії до 17.11.2026 (а.с. 73, т.1).

Далі, 13.01.2024 між Фізичною особою-підприємцем Курбатовим Владиславом Ярославовичем (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Бровченко Наталією Миколаївною (орендар) був укладений договір оренди нежитлового приміщення № 1 (а.с. 22-25, т.1), за умовами п. 1.1., 1.3., 1.4. якого орендодавець зобов`язався передати орендареві у строкове платне користування нежитлове приміщення, площею 8,99 кв.м., за адресою: вул. Дворянська, 2, м. Одеса, а орендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування це нежитлове приміщення, що визначене у цьому договорі (надалі іменується «приміщення»), та зобов`язується сплачувати орендодавцеві орендну плату.

Згідно з п. 1.2. договору за 30 днів до закінчення терміну оренди орендар повинен повідомити орендодавця про намір продовжити термін договору або про майбутнє звільнення приміщення, в тому числі і при достроковому звільненні. Після закінчення строку договору та виконання всіх його умов орендар має переважне право на продовження договору.

Відповідно до п. 3.1. договору передача в оренду приміщення і його повернення із оренди оформляються актами приймання-передачі приміщення, які підписуються обома сторонами.

Пунктом 3.3. договору визначено, що у разі припинення або розірвання цього договору орендар зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів повернути приміщення орендодавцю за актом приймання-передачі в тому стані, в якому воно було отримано орендарем, з урахуванням нормального зносу. У разі погіршення стану приміщення з вини орендаря, він зобов`язаний відновити його вартість за свій рахунок або відшкодувати орендодавцю завдані документально підтверджені збитки. При цьому остаточний фінансовий розрахунок за оренду приміщення проводиться на дату підписання сторонами акту приймання-передачі (повернення) приміщення орендарем.

У п. 4.1. договору погоджено, що строк оренди приміщення складає 12 місяців з моменту прийняття приміщення за актом приймання-передачі.

Згідно з п. 5.1., 5.2. договору розмір місячної орендної плати складає 7500,00 грн, яка сплачується орендарем не пізніше 16 числа кожного наступного місяця на розрахунковий рахунок орендодавця.

Відповідно до п. 5.4. договору зобов`язання орендаря за сплатою орендної плати забезпечуються у вигляді завдатку в розмірі 7500,00 грн.

За умовами п. 5.6., 5.7. договору вартість комунальних послуг не входить до орендної плати. Усі витрати за користування комунальними послугами, телефонами, послугами інтернет оплачуються орендарем своєчасно по виставленим рахункам.

Згідно з п. 5.8. договору у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення приміщення та майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції (якщо такі передбачені цим договором).

Відповідно до п. 7.1. договору орендар зобов`язаний, зокрема: своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату; своєчасно та у повному обсязі сплачувати комунальні послуги; у разі припинення або розірвання договору повернути орендодавцеві орендоване приміщення та майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна.

Пунктом 10.2. договору визначено, що він набирає чинності з моменту його підписання та діє по 13.01.2025 включно, а в частині взаєморозрахунків - до їх повного завершення.

За умовами п. 10.3. договору повернення приміщення оформлюється актом прийому-передачі. На момент підписання сторонами акту прийому-передачі про повернення приміщення орендодавцю орендар зобов`язаний здійснювати оплату всіх передбачених цим договором платежів.

За актом приймання-передачі від 13.01.2024 позивачем було передано, а відповідачем прийнято у строкове платне користування нежитлове приміщення, площею 8,99 кв.м, за адресою: вул. Дворянська, 2, м. Одеса, на підставі договору від 13.01.2024 № 1 (а.с. 26, т. 1).

Доказів повернення відповідачем позивачу приміщення з орендного користування матеріали справи не містять.

Між цим, у період липень - жовтень 2024 року, грудень 2024 року - січень 2025 року, за адресою розташування переданої відповідачу позивачем тимчасової спору було спожито електричну енергію на загальну суму 10932,60 грн, що підтверджується наявними у справі рахунками постачальника електричної енергії ТОВ «ООЕК» (а.с. 14-19, т.1), а також паспортом точки розподілу електричної енергії (а.с. 72, т.1).

У зв`язку з тим, що відповідач не сплатив позивачу у повному обсязі орендну плату за час використання об`єкту оренди, а також не відшкодував вартість спожитої у період липень - жовтень 2024 року, грудень 2024 року - січень 2025 року електричної енергії, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. Так, в межах цієї справи позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача заборгованість з орендної плати в сумі 52500,00 грн, яка рахується за період з червня 2024 року по січень 2025 року включно, заборгованість з відшкодування комунальних платежів в сумі 10932,60 грн, інфляційні втрати в сумі 3869,38 грн та 3% річних в сумі 787,50 грн. Інфляційні втрати позивачем нараховані на всю суму боргу з орендної плати за період червень 2024 року - січень 2025 року, а 3% річних - з 18.06.2024 по 13.01.2025.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи (а.с. 29, т.1), відповідачем у період з 21.01.2024 по 06.12.2024 здійснювались платежі на користь позивача, загальна сума яких складає 58674,00 грн. Щодо зарахування проведених відповідачем оплат позивачем були надані суду письомові пояснення (а.с. 66-71, т.1), в яких позивач вказав, зокрема, що сплачені відповідачем грошові кошти у розмірі 7500,00 грн, як завдаток, а також залишок коштів (різниця від оплати та сум, що підлягали сплаті) були зараховані позивачем на власний розсуд як компенсація за недоотриману вигоду, у зв`язку з несвоєчасним поверненням об`єкту оренди. Також позивач пояснив, що проведена відповідачем 21.01.2024 оплата у розмірі 2800,00 грн зарахована за домовленістю сторін в рахунок витратних матеріалів для здійснення господарської діяльності, при цьому відповідач обставину щодо наявності між сторонами відповідних домовленостей не заперечив.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Частиною 1 стаття 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Статтею 762 ЦК України передбачено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Згідно з ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Статтею 570 ЦК України визначено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Відповідно до ст. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Вказане цілком кореспондується з положеннями статті 193 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позиція суду

Під час розгляду справи судом було встановлено обставину укладення між сторонам договору оренди від 13.01.2024 № 01, за яким позивач згідно з актом прийому-передачі від 13.01.2024 передав відповідачу, а відповідач прийняв у строкове платне користування об`єкт, площею 8,99 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Дворянська, 2.

Як встановлено судом, в матеріалах справи відсутні докази повернення відповідачем позивачу орендованого майна, в цей же час, відповідачем не у повному обсязі сплачені позивачу грошові кошти за користування об`єктом оренди в межах строку дії договору, а також не у повному обсязі відшкодовано вартість електричної енергії, спожитої у відповідному періоді за адресою орендованого майна.

Так, проаналізувавши подані позивачем докази щодо здійснених відповідачем оплат, судом встановлено, що відповідачем не сплачувались орендні платежів з червня 2024 року, водночас, відповідно до умов договору відповідач сплатив позивачу разом з орендною платою за перший місяць оренди завдаток в розмірі 7500,00 грн. Приймаючи до уваги, що за умовами договору цей задаток сплачується в рахунок зобов`язань відповідача саме за сплатою орендної плати, а не упущеної вигоди позивача, суд вважає, що позивач безпідставно ці кошти не зарахував в рахунок погашення відповідних зобов`язань відповідача та не зменшив на цю суму борг відповідача з орендної плати. За цих обставин суд виснує, що обґрунтованою і доведеною позивачем є заборгованість відповідача з орендної плати за спірний період у розмірі 45000,00 грн.

Також судом встановлено, що позивач не у повному обсязі зарахував платежі відповідача, зазначивши, що залишок отриманих коштів також враховано ним як недоотриману вигоду позивача, у зв`язку з простроченням повернення об`єкту оренду. Суд вважає, що позивачем не доведена обставина правомірності такого зарахування залишку коштів, загальний розмір яких становить 1046,68 грн, оскільки ці кошти, з огляду на час їх надходження та положення ст. 534 ЦК України, слід зарахувати в рахунок існуючої на час їх надходження заборгованості відповідача, а тому суд відраховує ці кошти від заявленої позивачем до стягнення суми вартості комунальних послуг, що не обмежує позивача у можливості звернення до суду з окремим позовом, у випадку, якщо він вважає, що ним понесені збитки у спірних правовідносинах.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути борг зі сплати орендних платежів в сумі 45000,00 грн та борг з оплати суми комунальних послуг в розмірі 9885,92 грн.

Водночас, оскільки бездіяльність відповідача у виді несплати у повному обсязі сум орендних платежів суперечить вищевказаним нормам права та умовам укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно нараховано та заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати та 3% річних. Між цим, при перевірці здійсненого позивачем розрахунку, суд встановив його часткову невірність, адже позивач помилково здійснив нарахування на всю суму боргу, починаючи з періоду, в якому мало місце прострочення першого платежу, невірно визначив початок періоду нарахування, а також безпідставно здійснив нарахування інфляційних втрат та 3% річних на орендну плату за січень 2025 року, з урахуванням сплаченого відповідачем задатку. За цих обставин, судом здійснено власний розрахунок по зобов`язанням кожного місяця окремо, прострочення виконання якого у спірних правовідносинах має місце з 17.07.2024, з огляду на положення п. 5.2. договору, за результатом здійснення якого судом встановлено, що вірними сумами інфляційних втрат та 3% річних, які підлягають стягненню з відповідача, є 1806,17 грн та 384,37 грн відповідно.

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Курбатова Владислава Ярославовича до Фізичної особи-підприємця Бровченко Наталії Миколаївни слід задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача на користь позивача борг по сплаті орендних платежів в сумі 45000,00 грн, борг з комунальних послуг в сумі 9885,92 грн, інфляційні втрати в сумі 1806,17 грн та 3% річних в сумі 384,37 грн.

Розподіл судових витрат

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позову, судовий збір покладається на сторін пропорційно задоволених вимог та з відповідача слід стягнути на користь позивача 2538,24 грн судового збору.

Керуючись ст. 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бровченко Наталії Миколаївни ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Курбатова Владислава Ярославовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) борг по сплаті орендних платежів в сумі 45000 грн 00 коп, борг по сплаті комунальних послуг в сумі 9885 грн 92 коп, інфляційні втрати в сумі 1806 грн 17 коп, 3% річних в сумі 384 грн 37 коп та судовий збір в сумі 2538 грн 24 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 19 січня 2026 р.

Суддя Д.О. Бездоля