ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27 січня 2026 р. м. Житомир Справа № 906/102/26

Господарський суд Житомирської області у складі судді Тимошенка О.М.,

розглядаючи справу

за позовом: Дочірнього підприємства "Євротранс" Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро"

до Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕАТОР КОМПАНІ»

про стягнення 199169,56 грн,

ВСТАНОВИВ:

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 199169,56 грн., з яких: 150000,00 грн. боргу за надані послуги по договору №03/02-2 від 03.02.25; 21402,74 грн. пені; 15000,00грн. штрафу; 2410,66 грн. інфляційних; 10356,16 грн. 15 % річних.

Обґрунтовуючи подання позову до Господарського суду Житомирської області позивач посилається на частину 3 статті 30 ГПК України, де вказано: спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

При цьому позивач зазначає, що роботи за договором відповідач виконував на земельній ділянці на території Житомирської області. Під терміном "нерухоме майно" позивач має на увазі земельну ділянку, на якій виконувались роботи.

На переконання суду даний спір не є таким, що виник з приводу нерухомого майна, оскільки місце виконання робіт за договором про надання послуг, якщо ці роботи навіть і виконувались на певній земельній ділянці, не є ознакою виключної підсудності в контексті вищевказаної норми процесуального закону.

При наявних обставинах для визначення підсудності може бути за певних умов застосована норма частини 5 статті 29 ГПК України, де вказано: Позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Для застосування цієї норми в договорі має бути зазначено або місце його виконання, або чітко висвітлено характер зобов`язань, які б вказували на те, що їх виконати можливо лише в певному місці.

Однак зі змісту договору від 03.02.2025, з приводу виконання якого виник спір, не вбачається місце виконання, так само як і не вбачається з цього договору, що через особливість цього договору його можна виконувати тільки в певному місці.

Фактичне виконання договору в певному місці не має правового значення, оскільки імперативна норма закону передбачає фіксування цього місця в договорі.

Посилання позивача на інший договір від 03.12.2024, який укладений позивачем з іншою особою, яка не є учасником справи, не має значення для вирішення питання підсудності, оскільки договір від 03.02.2025 не містить посилання на договір від 03.12.2024.

З огляду на викладене для визначення підсудності даного спору має бути застосована норма частини 1 статті 27 ГПК України, де вказано, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням відповідача.

Місцем знаходження відповідача є Київська область, Бучанський район, село Чайки, вул.Чайки Валентини, будинок 16.

Відповідно до ст.31 ч.1 п.1 ГПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про направлення справи за підсудністю до Господарського суду Київської області.

Керуючись ст.ст. 27,31,234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Справу №906/102/26 передати за підсудністю до Господарського суду Київської області (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 16) .

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів.

Дата підписання ухвали 27.01.2026

Суддя Тимошенко О. М.

1 - в справу

- сторонам до ЕК