ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2026м. ДніпроСправа № 904/6037/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полікорп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО САТУС"

про стягнення боргу в грошових коштах

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 586 301,24 грн. - основного боргу, 8 794,52 грн. - судового збору, мотивуючи неналежним виконанням Відповідачем умов Договору купівлі-продажу №0201/24-1п від 02.01.2024.

Господарський суд Дніпропетровської області 28.10.2025 відкрив провадження у справі №904/6037/25 та призначив її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо порядку розгляду справи від сторін не надходило. Судом запропоновано Відповідачеві, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заява; Позивача, протягом 5 днів з дня одержання відзиву, надати відповідь на відзив.

Відповідач про розгляд справи повідомлявся належно на адресу вказану у позові та ЄДР, хоча на адресу суду повернулося поштове відправлення №R 18 з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за можливості сповістити їх з допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Пунктом 5 ч.6 ст. 242 ГПК України визначено, що днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази (ч.1 ст. 232 ГПК України).

Крім того, частиною 6 ст. 6 ГПК України передбачено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

В ході розгляду даної справи Господарським судом Дніпропетровської області, відповідно до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Всупереч пропозицій суду, викладених в ухвалі від 28.10.2025, Відповідач відзив на позовну заву не надав, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.01.2024 сторони уклали Договір купівлі-продажу № 0201/24-1 п (далі Договір), за п.1.1. якого на умовах даного Договору Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві товар, визначений у п. 1.2 цього Договору (надалі іменується "Товар"), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити вартість Товару.

Відповідно до умов Договору купівлі-продажу № 0201/24-1 п від 02.01.2024:

2.1. Кількість Товару, що поставляється за цим Договором, зазначається у видатковій накладній.

3.1. Ціна та вартість Товару наведені у видатковій накладній.

3.3. Оплата вартості Партії товару за цим Договором здійснюється Покупцем у повному розмірі ціни, що була погоджена Сторонами згідно із умовами цього Договору на умовах 50% передплати згідно рахунку, 50 % відтермінування 14 календарних днів.

3.5. Покупець зобов`язаний отримати рахунок-фактуру у Продавця та здійснюючи оплату за Товар, вказувати у призначенні платежу конкретне зобов`язання, тобто №, дату Договору купівлі-продажу в рамках якого здійснюється оплата, № та дату рахунку - фактури, найменування, кількість та ціну за одиницю Товару. Якщо Покупець цього не дотримується, то Продавець має право сам, на власний розсуд, визначити по якому Договору купівлі-продажу та рахунок-фактурі зарахувати оплату Покупця або відмовитися від свого обов`язку щодо поставки Продукції та повернути грошові кошти Продавцю.

3.6. Днем виконання зобов`язання Покупця по сплаті платежів за цим Договором вважається дата зарахування платежу (повної вартості відповідної Партії товару) на поточний банківський рахунок Постачальника, що зазначений у розділі 9 цього Договору.

3.9. Покупець зобов`язаний при оплаті за Товар, вказувати у призначенні платежу конкретне зобов`язання, тобто №, дату Договору купівлі-продажу в рамках якого здійснюється оплата. № та дату рахунку - фактури, найменування, кількість та ціну за одиницю Товару. Якщо Покупець цього не дотримується, то Продавець має право сам, на власний розсуд, визначити по якому Договору та рахунку-фактур, зарахувати оплату Покупця або відмовитися від свого обов`язку щодо поставки 1 продукції та повернути грошові кошти Продавцю.

4.3. Право власності на товар переходить до Покупця в момент одержання ним Товару.

5.1. За невиконання або неналежне виконання обов`язків за цим Договором сторони несуть відповідальність у порядку, передбаченому цим Договором та чинним законодавством України.

8.1. Договір набирає сили з моменту підписання його обома Сторонами і діє до 31 грудня 2025, а в частині розрахунків до повного виконання покупцем своїх зобов`язань за цим Договором.

8.2.1. Електронні копії Договору, рахунків-фактур мають юридичну силу і діють до отримання Сторонами оригіналів підписаних екземплярів цих документів, які Сторони повинні відправити одна одній цінним листом з описом вкладенням не пізніше наступного дня з моменту обміну між собою електронними копіями.

8.2.3. Якщо одна з Сторін не виконала свого обов`язку щодо відправки оригіналів підписаних екземплярів Договору, рахунку-фактури або направила зазначені оригінали документів, що суперечать змісту електронних копій, отриманих раніше іншою Стороною, факсові копії Договору, специфікації, рахунку-фактури визнаються Сторонами повноцінними юридичними документами, що мають просту письмову форму та визнаються Сторонами як докази у суді.

Позивач поставив Відповідачеві товар на суму 939 816,72 грн., що підтверджується видатковими накладними № 8116/п від 02.05.2025 та № 8186/п від 13.05.2025, № 8388/п від 10.06.2025, № 8509/п від 24.06.2025, підписаними та скріпленими печатками Сторін без зауважень.

Позивач виставляв Відповідачеві рахунки на оплату № 4563/п від 02.05.2025 на суму 201 499,92 грн., № 4719/п від 13.05.2025 на суму 353 515,68 грн., № 4766/п від 10.06.2025 на суму 72 069,12 грн., № 4846/п від 24.06.2025 на суму 312 732,00 грн.

Проте, Відповідач поставлений товар оплатив частково, у зв`язку з чим, за останнім обліковується борг у розмірі 586 301,24 грн.

Сторони підписали Акт звірки взаємних розрахунків за період: травень 2025-червень 2025, відповідно до якого борг Відповідача перед Позивачем становить 586 301,24 грн.

21.07.2025 від Відповідача надійшло повідомлення про виникнення форс-мажорних обставин, зумовлених влучанням ворожого дрону-камікадзе 17.07.2025 на територію виробничих приміщень Відповідача, що спричинило вибух та масштабну пожежу.

15.08.2025 Позивач направив Відповідачеві вимогу № 15/08 від 15.08.2025 , в якій повідомив, що згідно зі ст. 617 Цивільного кодексу України та п. 6.4 Регламенту засвідчення форс-мажорних обставин Торгово-промислової палати України, обставини непереборної сили можуть звільняти від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань, але не звільняють від самого зобов`язання та не поширюються на зобов`язання, строк виконання яких настав до моменту їх виникнення. Аналогічну правову позицію неодноразово підтверджував Верховний Суд, зокрема у постановах від 25.05.2022 у справі № 910/8098/21 та від 06.10.2021 у справі № 910/10977/20. Строк оплати другої частини цієї поставки (156 366,00 грн) настав 08.07.2025, тобто за 9 днів до настання подій, які Ви вказуєте як форс-мажор. Крім того, згідно з п. 8.6 Договору настання та/або дія форс-мажорних обставин не може бути підставою для звільнення Покупця від обов`язку сплатити вартість поставленого товару.

За даними Позивача, зазначена претензія залишена Відповідачем без відповіді та задоволення.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є факт поставки товару Позивачем Відповідачеві, настання/ненастання строку оплати, обґрунтованість стягуваних сум.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 611 ЦК України встановлено, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростував.

Беручи до уваги надані докази (Договір, рахунки, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, Акт звірки взаєморозрахунків), відсутність заперечень Відповідача щодо наявності боргу, суд вважає, що Позивач вжив необхідних заходів для належного виконання умов Договору, у зв`язку з чим строк оплати товару настав (за останньою поставкою 08.07.2025).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовна вимога про стягнення 586 301,24 грн. основного боргу підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, при подачі позову Позивач сплатив судовий збір в розмірі 8 794,52 грн. згідно з платіжною інструкцією № 1903 від 21.10.2025.

Відповідно до п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи ціну позову та те, що позовна заява надійшла до суду в електронній формі через систему "Електронний суд", за подання цієї позовної заяви Позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 7 035,62 грн (586 301,24*1,5% * коефіцієнт 0,8).

Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

За таких обставин, Позивач вніс судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом на 1 758,90 грн.

Судовий збір в розмірі 1 758,90 грн. може бути повернуто Позивачеві з Державного бюджету України за ухвалою суду за відповідним клопотанням Позивача, виходячи з положень ст.7 Закону України "Про судовий збір", у зв`язку із внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Разом з тим, Господарський суд звертає увагу на те, що 07.01.2025 набув чинності наказ Міністерства фінансів України від 26.11.2024 № 606 "Про внесення змін до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів".

Даним наказом внесено зміни до механізму повернення судового збору у випадках, визначених статтею 7 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до зазначеного порядку органи Казначейства здійснюють повернення судового збору в усіх випадках виключно на підставі електронного подання, сформованого або Державною судовою адміністрацією України, або її територіальним управлінням, або відповідним судом.

Для повернення судового збору платнику необхідно звернутися із заявою до відповідного суду за місцем розгляду справи. Разом із заявою про повернення коштів судового збору з бюджету платником подається до суду оригінал або копія платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО САТУС" (49081, Україна, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вулиця Полонської-Василенко, будинок, 6, квартира, 59, код 45383009) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІКОРП" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Юдіна, будинок 11, код 43700022) 586 301 грн. 24 коп. основного боргу, 7 035 грн. 62 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України.

Суддя С.Г. Юзіков