РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.01.2026Справа № 910/13953/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕРИФ-ПУЛЬТ 027" (08340, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гнідин, вул. Мішкова, 20, ідентифікаційний код 43160122)

до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про стягнення 102 952,00 грн,

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ШЕРИФ-ПУЛЬТ 027" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення 102 952, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором №16532583 про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони від 01.12.2023 року в частині повної та своєчасної оплати наданих у період з грудня 2023 по серпень 2025 року послуг, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 92 552, 00 грн, а також обов`язок сплатити на користь позивача 10 400, 00 грн - штрафу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників учасників справи.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 12.11.2025 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місця проживання, зазначену в Єдиному державному демографічному реєстрі, однак була повернута відділом поштового зв`язку до суду за закінченням терміну зберігання.

Частиною шостою статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідно до частини четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, суд належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення відповідача про розгляд справи.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 12.11.2025 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до вимог статей 165, 251 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

01.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ШЕРИФ-ПУЛЬТ 027" (далі - виконавець) та Фізичною особою-підприємцем Морозом Олександром Ігоровичем (далі - замовник) було укладено договір № 16532583 про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони (далі - договір), за умовами пункту 1.1. якого виконавець надає послуги замовнику в обсягах та кількості, які ним обрані, в порядку та на умовах, визначених цим договором. Обумовлений сторонами обсяг послуг та їх вартість вказується в Додатку 1 до даного договору, що являється його невід`ємною частиною.

Послуги за цим договором надаються за адресою (адресами), яка (i) вказана (i) в Додатку 1 (далі - об`єкт) (пункт 1.2. договору).

Підпунктом 1.3.1. пункту 1.3. договору встановлено, що охорона об`єкта здійснюється виконавцем шляхом спостереження за станом технічних засобів охоронної сигналізації (надалі - ОС), яка встановлена на об`єкті замовника та автоматично сповіщає про проникнення в приміщення чи порушення архітектурно-будівельних конструкцій, а також забезпечення негайного виїзду Групи Швидкого Реагування (надалі - ГШР) з метою вжиття заходів, спрямованих на встановлення причин спрацювання ОС та при необхідності - затримання осіб, які проникли на об`єкт.

В підпункті 1.3.2. пункту 1.3. договору визначено, що реагування на сигнал "тривога" - здійснюється виконавцем шляхом забезпечення негайного виїзду ГШР на спрацювання технічних засобів тривожної сигналізації (надалі - ТС) при виклику замовником або його уповноваженою особою, з метою вжиття заходів, спрямованих на встановлення причин спрацювання ТС та при необхідності - забезпечення підтримання порядку на об`єкті.

За змістом пункту 2.1. договору вартість обраних замовником послуг, згідно переліку, викладеному в пункті 1.3., визначається сторонами у Додатку 1 до даного договору.

Відповідно до пункту 2.3. договору оплата за цим договором здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на роз рахунковий рахунок виконавця, що зазначений в Розділі 10 даного договору або на наданий останнім, на підставі цього договору, у відповідності до чинного законодавства України, у строки: згідно п. 2.1. договору - на умовах передоплати i проводиться замовником щомісячно, протягом перших п`яти календарних днів місяця в якому надаються послуги.

Підпунктом 5.1.1. пункту 5.1. договору сторони погодили, що замовник за несвоєчасну оплату наданих виконавцем послуг протягом календарного місяця зобов`язується оплатити штрафні санкції у розмірі 100% вартості послуг виконавця, зазначених в п. 2. Додатку №1 до договору.

Додатком 1 до договору затверджено перелік обумовлених послуг - об`єкти за адресами: м. Київ, вул Архипенка, буд. 8; м. Київ, Ахматова, 9/18; м. Київ, Братиславська, 14 Б; м. Київ, Героїв полку "Азов", 34; м. Київ, Глушкова, 25; м. Київ, Голего, 5; м. Київ, Голосіївський проспект, 36; м. Київ, Дашкевича 22/10; м. Київ, Жолудева, 4; м. Київ, Кибальчича,11; м. Київ, Кольцова бульвар,13; м. Київ, Лаврухіна, 8; м. Київ, Лісовий проспект 39; м. Київ, вулиця Героїв полку "Азов", 5, Київ; м. Київ Перемоги проспект 87; Перемоги проспект, 94/1; м. Київ, Підлісна, 3; м. Київ, Політехнічний, 7; м. Київ, Полярна, 8; м. Київ, Радунська, 44; м. Київ, Райдужна, 6; м. Київ, Харківське шосе, 144; м. Київ, Харківське шосе,164; м. Київ, Хрещатик,19; м. Київ, Щербаківського, 72; м. Київ, Гарматна, 43.

Пунктом 2 Додатку 1 до договору сторонами погоджено, що вартість обраних послуг складає 10 400, 00 грн за один місяць їх надання щодо двадцяти шести об`єктів.

Додатковою угодою №1 до договору від 09.01.2024 у зв`язку з підключенням нових об`єктів за адресами: м. Київ вулиця Дегтярівська, буд. 34; м. Київ вулиця Лятошинського, буд. 8; м. Київ, вул. Рональда Рейгана, буд. 8; м. Київ вул. Архітектора Вербицького буд. 30 сторони виклали Додаток 1 до договору у новій редакції, за яким вартість обраних послуг склала 13 500, 00 грн за місяць.

Додатковою угодою №2 до договору від 22.01.2024 у зв`язку з підключенням нового об`єкта за адресою: м. Київ, вул. Данила Щербакiвського, буд. 56/7 сторони виклали Додаток 1 до договору у новій редакції, за яким вартість обраних послуг склала 14 400, 00 грн за місяць.

Додатковою угодою №3 до договору від 26.04.2024 у зв`язку з підключенням нового об`єкта сторони виклали Додаток 1 до договору у новій редакції, за яким вартість обраних послуг склала 11 700, 00 грн за місяць.

Додатковою угодою №4 до договору від 16.05.2024 у зв`язку з підключенням нового об`єкта за адресою: Київська обл., с. Софiївська Борщагівка, вул. Щаслива буд. 19 сторони виклали Додаток 1 до договору у новій редакції, за яким вартість обраних послуг склала 12 000, 00 грн за місяць.

Додатковою угодою №5 до договору від 30.07.2024 сторони погодили, що у зв`язку з припиненням дiяльностi фізичної особи підприємця Мороза Олександра Ігоровича, подальші зобов`язання за Договором виконуються ним як фізичною особою, а також у зв`язку з підключенням нового об`єкта за адресою: м. Київ, вул. Ентузіастів, буд. 7 сторони виклали Додаток 1 до договору у новій редакції, за яким вартість обраних послуг склала 12 300, 00 грн за місяць.

Додатковою угодою №6 до договору від 05.09.2024 у зв`язку з підключенням нового об`єкта за адресою: м. Київ, Берестейський просп. буд. 47 сторони виклали Додаток 1 до договору у новій редакції, за яким вартість обраних послуг склала 12 600, 00 грн за місяць.

Додатковою угодою №7 до договору від 30.11.2024 у зв`язку з підключенням нового об`єкта за адресою: у зв`язку з підключенням та відключенням Об`єктів замовника, сторони виклали Додаток 1 до договору у новій редакції, за яким вартість обраних послуг склала 13 200, 00 грн за місяць.

Додатковою угодою №8 до договору від 08.01.2025 у зв`язку з підключенням та відключення об`єктів замовника, сторони виклали Додаток 1 до договору у новій редакції, за яким вартість обраних послуг склала 11 200, 00 грн.

Додатковою угодою №9 до договору від 11.02.2025 у зв`язку з підключенням та відключенням об`єктів замовника, сторони виклали Додаток 1 до договору у новій редакції, за яким вартість обраних послуг склала 11 200, 00 грн.

Додатковою угодою №10 до договору від 11.02.2025 у зв`язку з підключенням та відключенням об`єктів замовника, сторони виклали Додаток 1 до договору у новій редакції, за яким вартість обраних послуг склала 10 400, 00 грн.

Позивач зазначає, що протягом періоду з грудня 2023 року по серпень 2025 року надав відповідачу послуги на суму 251 600, 00 грн, однак відповідач свої зобов`язання з оплати наданих послуг здійснював не своєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 92 552, 00 грн, а також обов`язок сплатити на користь відповідача 10 400, 00 грн штрафу відповідно до підпункту 5.1.1. пункту 5.1. договору.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг, а відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 статті 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

За умовами ст.ст. 902, 903 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. В свою чергу, замовник, якщо договором передбачено надання послуг за плату, зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до пункту 2.1. договору вартість обраних замовником послуг, згідно переліку, викладеному в пункті 1.3., визначається сторонами у Додатку 1 до даного договору.

Пунктом 2.3. договору оплата за цим договором здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на роз рахунковий рахунок виконавця, що зазначений в Розділі 10 даного договору або на наданий останнім, на підставі цього договору, у відповідності до чинного законодавства України, у строки: згідно п. 2.1. договору - на умовах передоплати i проводиться замовником щомісячно, протягом перших п`яти календарних днів місяця в якому надаються послуги.

Тоді як, частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, п. 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт надання позивачем визначених умовами договору послуг та факт порушення відповідачем своїх зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати наданих послуг підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині стягнення 92 552, 00 грн основного боргу.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності, зокрема, сплати пені, штрафу.

При цьому, у відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Підпунктом 5.1.1. пункту 5.1. договору сторони погодили, що замовник за несвоєчасну оплату наданих виконавцем послуг протягом календарного місяця зобов`язується оплатити штрафні санкції у розмірі 100% вартості послуг виконавця, зазначених в п. 2. Додатку №1 до договору.

Відтак, оскільки відповідач допустив прострочення строків внесення плати за договором, на підставі наведених вище норм чинного законодавства та умов договору позивачем нараховано штраф у розмірі 10 400, 00 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині в заявленому позивачем розмірі, оскільки він відповідає вимогам чинного законодавства та не суперечить умовам укладеного договору.

При цьому, судом враховано, що на момент звернення позивача до суду, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №002039728 про припинення підприємницької діяльності відповідача, відтак, кошти підлягають стягненню з ОСОБА_1, як фізичної особи - громадянина, оскільки зобов`язання фізичної особи-підприємця після його припинення не припиняються, а залишаються за ним як фізичною особою.

Так, згідно зі статтею 609 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

До підприємницької діяльності фізичних осіб, згідно зі статтею 51 Цивільного кодексу України, застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Частиною 9 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Відповідно до статті 52 Цивільного кодексу України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом статей 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, статей 202-208 Господарського кодексу України, частини дев`ятої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №910/8729/18 та у постанові Верховного Суду від 13.12.2021 у справі №909/1119/21.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки спір у справі стосується правовідносин, що виникли під час провадження підприємницької діяльності відповідача як фізичної особи-підприємця, втім на момент розгляду справи до державного реєстру внесено запис про припинення підприємницької діяльності відповідача, кошти підлягають стягненню з ОСОБА_1, як фізичної особи - громадянина.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги або свідчили про відсутність у відповідача обов`язку сплати заборгованості у заявленому позивачем розмірі, як і не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

Приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕРИФ-ПУЛЬТ 027" (08340, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гнідин, вул. Мішкова, 20, ідентифікаційний код 43160122) заборгованість у розмірі 92 552 грн 00 коп., штраф у розмірі 10 400 грн 00 грн, та витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн 40 грн - штрафу.

3. Після набрання рішенням суду законної сили видати позивачу судовий наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено 19.01.2026

Суддя Л.Г. Пукшин