ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2026 р. Справа № 916/2376/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Букарова Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

за позовом: Південнівської міської ради Одеського району Одеської області (65481, Одеська обл., м. Південне, проспект Григорівського десанту, 18; ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" (73000, м. Херсон, вул. Кольцова, 57; ),

про стягнення 789994,60 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Денов Г.В., самопредставництво;

від відповідача не з`явився.

Обставини справи.

Південнівська міська рада Одеського району Одеської області звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою у розмірі у розмірі 789994,60 грн. Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить суд стягнути з відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач використовує земельну ділянку комунальної власності без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки та зберігає у себе грошові кошти, які мав заплатити за користування такою ділянкою.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2024 справу № 916/2376/25 передано на розгляду судді Господарського суду Одеської області Нікітенку С.В.

Ухвалою суду від 27.06.2025 прийнято позовну заяву Південнівської міської ради Одеського району Одеської області до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2376/25. Справу № 916/2376/25 постановлено розглядати в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 02.09.2025 о 10:00 год.

04 липня 2025 року до суду від ТОВ "Пересувна механізована колона № 19" надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування вказаного відзиву на позовну заяву відповідач зазначає, що розмір позовних вимог, які висувалися позивачем жодного разу не були підтверджені судом та були зменшені в рази.

Відповідач вказує, що він не погоджується з позивачем, щодо користування всією площею земельної ділянки 0,8932 кв.м. вздовж вул. Новобілярська, оскільки для розміщення та функціонування магазину за адресою місто Південне, вул. Іванова, 9 використовується 4681,60 кв.м., що підтверджується даними технічного паспорту на об`єкт нерухомого майна по вул. Іванова, 9 в м. Південне Одеської області. Інша територія площею 4318,4 кв.м знаходиться під дорожнім покриттям земельної ділянки та є у вільному доступі, нею користуються велика кількість невизначених осіб. Таким чином, позивачем не надано належних доказів використання відповідачем саме всієї площі 0,8932 кв.м. для розміщення та функціонування магазину.

Також відповідач вважає хибними висновки, та відповідно неналежним доказом Акт огляду від 21.05.2025 позивача щодо визначення площі використання земельної ділянки відповідачем.

На думку відповідача, коректним для розрахунку може бути заявлена площа, яка визначена та встановлена належними та припустимими доказами даними технічного паспорту об`єкта, в якому зазначена площа забудови 4681,6 кв.м. та підлягає до стягнення сума за період з 02.09.2024 по 31.05.2025 у розмірі 414066,18 грн.

Крім того, витяги НВ-025 та НВ-024 не містять відтворення підпису працівника відповідного територіального органу Держгеокадастру та не містять зображення QR-коду у лівому нижньому куті. Обидва витяги не відповідають вимогам Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 2021 року № 1147 та відповідно не можуть бути належними та припустимими доказами значення нормативно грошової оцінки.

Відзив відповідача на позовну заяву з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

21 липня 2025 року до суду від Південнівської міської ради Одеського району Одеської області надійшла відповідь на відзив. В обґрунтування вказаної відповіді на відзив позивач зазначає, що дійсно було одне рішення суду якими позовні вимоги зменшувались, про те рішенням Южненської міської ради від 04.05.2023 №1358-VІІІ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :02:006:0150, Фонду комунального майна Южненської міської ради Одеського району Одеської області під розміщення та обслуговування торговельно-виставкового комплексу, яка розташована за адресою Одеська область м. Южне вздовж вулиці Новобілярська. На виконання вищезазначеного рішення були внесені зміни до Державного земельного кадастру. А саме цільове призначення земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :02:006:0150 вказано « 03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі», категорія земель Землі житлової та громадської забудови, вид використання під розміщення та обслуговування торговельно-виставкового комплексу. У зв`язку з чим останніми рішеннями суду позовні вимоги Південнівської міської ради задоволені в повному обсязі.

Щодо не визнання відповідачем площі земельної ділянки, яка використовується для функціонування та обслуговування магазину будівельних матеріалів, позивач вказує, що площа під дорожнім покриттям, яка примикає до будівлі магазину, використовується як стоянка для автотранспорту відвідувачів та персоналу магазину. Постійна наявність автомобілів, що прибувають безпосередньо до магазину, свідчить про організоване, систематичне використання цієї частини ділянки в межах господарської діяльності магазину. Крім того, частина земельної ділянки, що використовується для зберігання та демонстрації товарів, зокрема тротуарної плитки, пиломатеріалів, будівельних блоків тощо, є складовою господарської діяльності, що напряму пов`язана з функціонуванням магазину. Розміщення товарів поза межами будівлі, на відкритій території, є свідомим рішенням адміністрації магазину з метою залучення покупців і демонстрації асортименту продукції. Доступ сторонніх осіб на територію відбувається саме з метою відвідування магазину (а не у рамках самостійного використання земельної ділянки).

Позивач наголошує, що земельна ділянка в м. Южному, вздовж вул. Новобілярська (від профілакторію ДП МТП Южний до вул. Хіміків) площею 0,8932 га з кадастровим номером :02:006:0150 є сформованою з початку 2017 року, а саме з дати присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її в Державному земельному кадастрі.

Крім того, у відповіді на відзив позивач просить суд розглянути заяву щодо призначення огляду доказів на місцевості.

Вказану відповідь на відзив з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

25 липня 2025 року до суду від ТОВ "Пересувна механізована колона № 19" надійшли заперечення на відповідь на відзив. В обґрунтування вказаних заперечень відповідач зазначає, про необхідність ретельної перевірки розрахунку збитків, наданих позивачем, у тому числі доказів правомірності застосування базових величин для такого розрахунку.

Твердження позивача, що «площа під дорожнім покриттям, яка примикає до будівлі магазину, використовується як стоянка для автотранспорту відвідувачів та персоналу магазину», «постійна наявність автомобілів, що прибувають безпосередньо до магазину, свідчить про організоване, систематичне використання цієї частини ділянки в межах господарської діяльності магазину» не підтверджена жодним доказом, тому не може бути покладено судом в основу рішення.

Відповідач не заперечує, що позивачем самостійно, без участі відповідача, сформована земельна ділянка площею 0,8932 кв.м. вздовж вул. Новобілярська в м Південний. Також відповідач не заперечує, що ним використовується територія під будівлею магазину площею 4681,60 кв.м. вул. Іванова, 9 в м. Південний з земельною ділянкою, на якої розташована нерухоме майно за адресою вул. Іванова 9. Проте доказів (належних та допустимих), що будівля по вул. Іванова, 9, розташована на земельній ділянці вздовж вул. Новобілярська в м Південний позивачем не надано. Також не надано доказів того, що відповідач використовує ділянку площею 0,8932 кв.м. вздовж вул. Новобілярська в м Південний в повному обсязі.

У витягах нормативно грошової оцінки, № НВ-025 та № НВ-024, які подані до позову, qr-коди не відтворюють та не розкривають інформацію щодо підписанта та/або змісту документа, звідси не є належними доказами про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки.

Вказані заперечення на відповідь на відзив з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 02.09.2025 суд протокольною ухвалою відмовив позивачу у задоволенні заяви про призначення огляду доказів на місцевості та оголосив перерву у підготовчому засіданні до 10:00 год. 23.09.2025.

Щодо заяви позивача про призначення огляду доказів на місцевості, то суд зазначає, що відповідно до ст. 82 ГПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оскільки, в рамках даної справи мають досліджуватись обставини щодо стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою у розмірі 789094,37 грн, суд не вбачає, що встановлення станом на 2025 рік обставин огляду та дослідження земельної ділянки площею 0,8932 га з кадастровим номером :02:006:0150, за адресою: Одеська область, м. Южне, вздовж вулиці Новобілярська (від профілакторію ДП "МТП "Южний" до вул. Хіміків), вплинуть на результати розгляду даної справи.

02 вересня 2025 року до суду від ТОВ "Пересувна механізована колона № 19" надійшло клопотання про долучення доказів.

Клопотання відповідача про долучення доказів з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

03 вересня 2025 року до суду від Південнівської міської ради Одеського району Одеської області надійшло клопотання про долучення доказів.

Клопотання позивача про долучення доказів з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 23.09.2025 закрито підготовче провадження у справі № 916/2376/25, призначено справу до судового розгляду по суті на 21.10.2025 о 14:40 год., викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 21.10.2025 о 14:40 год.

21 жовтня 2025 року до суду від Південнівської міської ради Одеського району Одеської області надійшло клопотання про долучення доказів.

Клопотання позивача про долучення доказів з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

У судовому засіданні 21.10.2025 суд оголосив перерву в засіданні суду до 15:30 год. 06.11.2025.

27 жовтня 2025 року до суду від Південнівської міської ради Одеського району Одеської області надійшло клопотання про долучення доказів.

Клопотання позивача про долучення доказів з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

03 листопада 2025 року до суду від ТОВ "Пересувна механізована колона № 19" надійшли письмові пояснення.

Письмові пояснення відповідача суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

У судовому засіданні 06.11.2025 суд оголосив перерву в засіданні суду до 11:30 год. 20.11.2025.

12 листопада 2025 року до суду від Південнівської міської ради Одеського району Одеської області надійшло клопотання про долучення доказів.

Клопотання позивача про долучення доказів з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

20 листопада 2025 року до суду від ТОВ "Пересувна механізована колона № 19" надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи.

Вказане клопотання суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

У судовому засіданні 20.11.2025 суд протокольною ухвалою відклав судове засідання з розгляду справи по суті на 10:30 год. 11.12.2025.

Ухвалою суду від 20.11.2025 постановлено здійснити розгляд справи № 916/2376/25 по суті впродовж розумного строку та повідомлено відповідача, що наступне судове засідання з розгляду справи по суті призначене на 11.12.2025 о 10:30 год.

10 грудня 2025 року до суду від ТОВ "Пересувна механізована колона № 19" надійшло клопотання про долучення доказів.

Клопотання відповідача про долучення доказів з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

У судовому засіданні 11.12.2025 суд протокольною ухвалою відклав судове засідання з розгляду справи по суті на 10:00 год. 14.01.2026.

Представник відповідача у судове засідання 14.01.2026 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача у судовому засіданні 14.01.2026 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

У судовому засіданні 14.01.2026 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду і повідомлено представнику позивача про час складення повного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Постановою Верховної Ради України №4008-IX від 09.10.2024, у відповідності до пункту 29 частини першої статті 85 Конституції України, пунктів 8, 13 статті 8 Закону України "Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії" було перейменовано місто Южне Одеського району Одеської області на місто Південне.

У зв`язку з цим, до відомостей Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено зміни стосовно назви Южненської міської ради Одеського району Одеської області та здійснено перейменування на Південнівську міську раду Одеського району Одеської області, що вбачається їх наявної в матеріалах справи виписки з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Матеріали справи свідчать, що 04.02.2010 між Южненською міською радою Одеського району Одеської області (надалі позивач) та Приватним підприємством РЕСУРС ЮГСТРОЙ було укладено договір оренди № 03 земельної ділянки під кадастровим номером :02:006:0023 загальною площею 4,1500 га, за адресою: Одеська область, м. Южне, вздовж вул. Новобілярська (від профілакторію ДП МТП Южний до вул. Хіміків, під розміщення рекреаційного комплексу).

Пунктом 42 укладеного договору оренди встановлено, що орендар (ПП Ресурс Югстрой) може передавати земельну ділянку або її частину в суборенду без згоди орендодавця (Южненської міської ради).

22 серпня 2013 року між ПП Ресурс Югстрой та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕСУВНА МЕХАНІЗОВАНА КОЛОНА № 19» (надалі відповідач) було укладено договір суборенди землі, відповідно до якого в суборенду ТОВ ПМК-19 було передано частину земельної ділянки під кадастровим номером :02:006:0023, загальною площею 0,9000 га.

Відповідний договір відсутній в матеріалах справи, однак Господарським судом Одеської області вже вирішувався спір між Южненською міською радою та ТОВ Пересувна механізована колона №19.

Зокрема в рішенні від 20.12.2023 по справі № 916/3416/23, Господарським судом Одеської області було встановлено, що 22.08.2013 між ПП РЕСУРС ЮГСТРОЙ (орендар) та ТОВ ПЕРЕСУВНА МЕХАНІЗОВАНА КОЛОНА № 19 (Суборендар) був укладений договір суборенди землі, за умовами якого орендар надає, а суборендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення категорії землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Южне, вздовж вул. Новобілярська (від профілакторію ДП МТП ЮЖНИЙ до вул. Хіміків) (п.1.1 договору суборенди).

Пунктом 2.1. договору суборенди встановлено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,9 га, яка знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Южне, вздовж вул. Новобілярська (від профілакторію ДП МТП ЮЖНИЙ до вул. Хіміків). Кадастровий номер земельної ділянки :02:006:0023.

Договір укладено терміном до 29.01.2015 (п. 3.1. договору суборенди).

Також у даному рішенні було встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 26826944, за ТОВ ПЕРЕСУВНА МЕХАНІЗОВАНА КОЛОНА № 19, зареєстровано право власності на громадський будинок, новозбудована четверта черга рекреаційного комплексу, торгівельно-виставкового комплексу за адресою: Одеська обл., м. Южне, вулиця Іванова, 9, площею 5127,8 кв.м.

Із наявного в матеріалах даної справи рішення Южненської міської ради від 06.01.2017 № 497-VІІ Про внесення змін до пункту 1 рішення Южненської міської ради від 19.05.2016 № 281-VІІ Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, які знаходяться в оренді ПП РЕСУРС ЮГСТРОЙ, слідує, що земельну ділянку під кадастровим номером :02:006:0023 поділено на три ділянки, а саме на: земельну ділянку площею 0,8932 га (кадастровий номер :006:0150); земельну ділянку площею 0,9410 га (кадастровий номер :006:0151); земельну ділянку площею 2,3158 га (кадастровий номер :006:0152).

Позивач вказує, що оскільки термін дії договору суборенди між ПП "Ресурс Югстрой" та ТОВ "ПМК-19" сплив, а договір оренди земельної ділянки площею 0,8932 га з кадастровим номером :02: 006:0150, між Южненською міською радою та ТОВ "ПМК-19" укладено не було (хоча укладення такого договору було запропоновано Южненською міською радою), то ТОВ "ПМК-19" неправомірно, тобто без правовстановлюючих документів на володіння чи користування земельною ділянкою, розміщує на земельній ділянці площею 0,8932 га з кадастровим номером :02:006:0150 за адресою: Одеська область, м. Южне, вздовж вулиці Новобілярська (від профілакторію ДП "МТП "Южний" до вул. Хіміків) об`єкт нерухомості, а саме на зазначеній земельній ділянці розміщується будівельний магазин "33 м2".

28 березня 2019 року Южненською міською радою було прийнято рішення № 1342 - VII Про надання дозволу на передачу земельної ділянки (кадастровий номер :02:006:0150) в оренду ТОВ ПЕРЕСУВНА МЕХАНІЗОВАНА КОЛОНА № 19 та надано дозвіл ТОВ ПЕРЕСУВНА МЕХАНІЗОВАНА КОЛОНА №19 на розроблення проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки (кадастровий номер :02:006:0150), орендованої товариством, (із земель "07.01 для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення" до земель "03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (під розміщення та обслуговування торговельно- виставкового комплексу)" відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року № 548).

30 липня 2021 року Южненська міська рада прийняла рішення № 535 VIIІ "Про надання дозволу Фонду комунального майна Южненської міської ради Одеського району Одеської області на розроблення проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки (кадастровий номер :02:006:0150)".

Рішенням Южненської міської ради від 30.09.2021 № 695-VIIІ було затверджено Положення про диференційовані ставки орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у комунальній власності Южненської територіальної громади Одеського району Одеської області, пунктом 6.4. якого передбачено, що для здійснення розрахунків неотриманого доходу Южненською міською радою Одеського району Одеської області внаслідок використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів застосовувати ставку 3 %.

Рішенням Южненської міської ради від 04.05.2023 №1358-VІІІ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :02:006:0150, Фонду комунального майна Южненської міської ради Одеського району Одеської області під розміщення та обслуговування торговельно-виставкового комплексу, яка розташована за адресою Одеська область м. Южне вздовж вулиці Новобілярська, (від профілакторію ДП "МТП "ЮЖНИЙ" до вулиці Хіміків).

Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, земельна ділянка :02:006:0150 має цільове призначення 03.07. Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, відноситься до категорії земель землі житлової та громадської забудови, вид використання під розміщення та обслуговування торговельно-виставкового комплексу, форма власності комунальна, площа 0,8932 га., місце розташування Одеська обл., м. Южне, вздовж вул. Новобілярська (від профілакторію ДП МТП ЮЖНИЙ до вул. Хіміків), нормативна грошова оцінка 31298710,52 грн (станом на 10.07.2023), власником даної земельної ділянки є Південнівська міська рада Одеського району Одеської області.

Відповідно до наявного в матеріалах справи витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок НВ-024 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :02:006:0150 з 01.01.2024 становить 33130306,44 грн, відповідно витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № НВ-025, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :02:006:0150 з 01.01.2025 становить 37104867,80 грн.

Розпорядженням Південнівського міського голови № 155/05-22 від 20.05.2025 Про створення комісії з огляду земельної ділянки площею 0,8932 га з кадастровим номером :02:006:0150 за адресою: Одеська область, м. Південне, вздовж вулиці Новобілярська (від профілакторію ДП "МТП "Південний" до вул. Хіміків) створено відповідну комісію.

21 травня 2025 року на підставі Розпорядження Південнівського міського голови № 155/05-22 від 20.05.2025, "Про створення комісії з огляду земельної ділянки площею 0,8932 га з кадастровим номером :02:006:0150 за адресою: Одеська область, м. Південне, вздовж вулиці Новобілярська (від профілакторію ДП "МТП "Південний" до вул. Хіміків)" було проведено огляд земельної ділянки з кадастровим номером :02:006:0150 та встановлено, що зазначена земельна ділянка в повному обсязі використовується для розміщення та функціонування магазину будівельних матеріалів, а саме ТОРГІВЕЛЬНО-ВИСТАВКОВОГО КОМПЛЕКСУ "33 м2". За результатами огляду вказаної земельної ділянки складено акт.

Також, як вже було встановлено, Господарський суд Одеської області раніше досліджував питання стягнення з ТОВ Пересувна механізована колона №19 на користь Південнівської міської ради Одеської області, безпідставно збережені грошові кошти за користування земельною ділянкою, а саме:

- рішенням Господарського суду Одеської області від 06.04.2018 у справі №916/2840/17 з ТОВ Пересувна механізована колона №19 на користь Южненської міської ради Одеської області стягнуто 1325595,43 грн;

- рішенням Господарського суду Одеської області від 13.05.2019 у справі №916/2820/18 з ТОВ Пересувна механізована колона №19 на користь Южненської міської ради Одеської області стягнуто 826018,85 грн;

- рішенням Господарського суду Одеської області від 13.01.2022 у справі №916/2976/21 з ТОВ Пересувна механізована колона №19 на користь Южненської міської ради Одеської області стягнуто 1745116,08 грн, яке постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.09.2022 залишено без змін;

- рішенням Господарського суду Одеської області від 20.12.2023 по справі №916/3416/23 з ТОВ Пересувна механізована колона №19 на користь Южненської міської ради Одеської області стягнуто 269649,84 грн, яке постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.04.2024 залишено без змін;

- рішенням Господарського суду Одеської області від 06.02.2025 по справі №916/4251/24 з ТОВ Пересувна механізована колона №19 на користь Южненської міської ради Одеської області стягнуто 997406,43 грн, яке постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2025 залишено без змін.

У справі № 916/4251/24 Господарський суд Одеської області стягнув з відповідача грошові кошти які отримані ним в період з 01.07.2023 по 01.09.2024.

Також як слідує з матеріалів справи, позивачем здійснюється розрахунок грошових коштів отриманих відповідачем за використання земельної ділянки позивача без належної правової підстави протягом вищезазначеного періоду, шляхом використання відомостей про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, процентної ставки, кількість днів користування відповідачем земельною ділянкою та площа земельної ділянки.

За таких обставин, позивач вважає, що з ТОВ Пересувна механізована колона №19 необхідно стягнути безпідставно збережені грошові кошти за користування земельною ділянкою за період з 02.09.2024 по 31.05.2025 у розмірі у розмірі 789994,60 грн.

Відповідно наданого позивачем розрахунку, сума безпідставно збережених коштів за користування відповідачем земельною ділянкою за період з 02.09.2024 по 31.12.2024 становить 329487,44 грн, за період з 01.01.2025 по 31.05.2025 становить 460506,90 грн.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Південнівської міської ради Одеського району Одеської області підлягають частковому задоволенню, з таких підстав.

Статтею 143 Конституції України встановлено, що територіальні громади села, та безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоуправління управляють майном, що є в комунальній власності.

Частиною 1 статті 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні встановлено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема, на землю.

В той же час, частиною 5 статті 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Статтею 83 Земельного кодексу України, закріплено право власності на землю територіальних громад. Частиною 1 даної статті визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. Відповідно до п. а ч. 2 ст. 83 Земельного кодексу України, у комунальній перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Положеннями п.1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про оренду землі, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Положеннями ст. 13 Закону України Про оренду землі встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України Про оренду землі, строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.

Як встановлено ст. 6 Закону України Про оренду землі орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України Про оренду землі укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами земельних торгів.

Відповідно до частини 2 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно положень ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Як було встановлено судом, ТОВ ПЕРЕСУВНА МЕХАНІЗОВАНА КОЛОНА №19 набуло право користування спірною земельною ділянку на підставі договору суборенди землі від 22.08.2013, однак після спливу строку дії вказаного договору, його не було поновлено так як і не було укладено договору оренди спірної земельної ділянки з Південнівською міською радою Одеського району Одеської області.

Між тим, за відсутності правовстановлюючих документів на право користування такою земельною ділянкою, ТОВ ПЕРЕСУВНА МЕХАНІЗОВАНА КОЛОНА №19 з 30.01.2015 продовжила користуватися землею, про свідчить розміщення на ній нерухомого майна (будівлі), яке використовується для розміщення магазину будівельних матеріалів 33м2, що належить на праві власності відповідачу.

Крім того, факт зайняття земельної ділянки відповідачем та користування нею без належної правової підстави, було встановлено у рішеннях Господарського суду Одеської області від 06.04.2018 у справі № 916/2840/17, від 13.05.2019 у справі № 916/2820/18, від 13.01.2022 у справі № 916/2976/21, від 20.12.2023 у справі № 916/3416/23 та від 06.02.2025 у справі № 916/4251/24.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи (подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17).

У постанові від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення в мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про доведеність факту неправомірного використання ТОВ ПЕРЕСУВНА МЕХАНІЗОВАНА КОЛОНА № 19 земельної ділянки (кадастровий номер :02:006:0150) в своїй господарській діяльності, тобто без встановленого відповідно до чинного законодавства права користування такою земельною ділянкою відповідачем.

Земельний кодекс України визначає обов`язки землекористувачів, зокрема щодо своєчасної сплати земельного податку або орендної плати (пункт "в" частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Отже, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладеного договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів є за своїм змістом кондикційними.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ТОВ ПЕРЕСУВНА МЕХАНІЗОВАНА КОЛОНА №19, як фактичний користувач земельної ділянки без достатньої правової підстави, за рахунок власника цієї ділянки зберегло у себе кошти, які мало заплатити за користування нею, а відтак зобов`язано повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі № 922/3507/20.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно пп. 14.1.147., 14.1.136., 14.1.72. п. 14.1. статті 14 Податкового кодексу України, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Орендна плата - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди. Земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, а також земельні частки (паї), які перебувають у власності. Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році (пп. 16.1.4. п. 16.1. ст. 16, ч. 1 ст. 269, ст. 270, п. 286.1. ст. 286, п. 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 288.5. статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою за розмір земельного податку (для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено. - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки; для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0.3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області): не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки; може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2. у разі визначення орендаря на конкурентних засадах; для пасовищ у населених пунктах, яким надано статус гірських, не може перевищувати розміру земельного податку; для баз олімпійської, паралімпійської та дефлімпійської підготовки, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України, не може перевищувати 0,1 відсотка нормативної грошової оцінки.

Отже, основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями п. 288.5.1 ст. 288 ПК України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 по справі № 920/739/17).

Відповідно до ч. 2 ст. 20 та ч. 3 ст. 23 Закону України Про оцінку земель, дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц дійшла висновку, що обов`язковими для визначення орендної плати є відомості у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, про що також наголошено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17 (пункт 71).

Суд також враховує, що у рішенні від 20.12.2023 у справі № 916/3416/23 та у рішенні від 06.02.2025 у справі № 916/4251/24 Господарський суд Одеської області погодився з застосуванням процентної ставки у розмірі 3% при розрахунку нарахування коштів за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

Відповідно до довідки Фінансового управління Південнівської міської ради № 388/13-04 від 20.05.2025 від ТОВ «ПЕРЕСУВНА МЕХАНІЗОВАНА КОЛОНА №19» до бюджету Южненської міської територіальної громади Одеського району Одеської області за період з 02.09.2024 року по 01.05.2025 року жодних платежів не надходило.

Судом встановлено, що відповідно до п. 6.4. Положення про диференційовані ставки орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у комунальній власності Южненської територіальної громади Одеського району Одеської області, затвердженого рішенням Южненської міської ради від 30.09.2021 № 695-VIIІ, для здійснення розрахунків неотриманого доходу Южненською міською радою Одеського району Одеської області внаслідок використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів застосовувати ставку 3 %.

Відповідно до пункту 1 Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, який затверджений наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 489 від 25.11.2016, в основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель.

Згідно з пунктом 3 Порядку, нормативна грошова оцінка одного квадратного метра земельної ділянки населених пунктів визначається за формулою, складовою частиною якої є Кф - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки.

Відповідно до пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Пунктом 289.3. статті 289 Податкового кодексу України встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні. Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

За таких обставин при розрахунку розміру коштів, що стягуватимуться з відповідача як безпідставно збережені кошти за користування земельною ділянкою, слід застосовувати лише офіційні данні, що містилися в Державному земельному кадастрі.

Позивачем заявлено до стягнення грошові кошти які отримані відповідачем за користування земельною ділянкою без належної правової підстави, в наступні періоди:

- 02.09.2024 31.12.2024;

- 01.01.2025 31.05.2025.

Як слідує з матеріалів справи, в період з 02.09.2024 по 31.12.2024 діяла грошова оцінка земельної ділянки 33130306,44 грн, в період з 01.01.2025 по 31.05.2025 діяла нормативна грошова оцінка земельної ділянки 37104867,80 грн.

Вказане було встановлено судом, з витягів № НВ-024 та № НВ-025 з технічної документації нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Позивачем у позовній заяві наведено такі суми що підлягають стягненню з відповідача, як безпідставно збережені кошти 329487,70 грн (в період з 02.09.2024 31.12.2024), 460506,90 грн (в період 01.01.2025 31.05.2025).

Водночас, відповідно до формули, що наведена позивачем у позовній заяві, суд здійснивши власний розрахунок, та встановив, що суми, які підлягають стягненню з відповідача, як безпідставно збережені грошові кошти, за користування земельною ділянкою позивача, є наступними:

- 33130306,44x3%x121:366:100=328587,47 грн (в період з 02.09.2024 31.12.2024);

- 37104867,80x3%x151:365:100=460506,99 грн (в період з 01.01.2025 31.05.2025).

Отже, за здійсненим судом розрахунком, загальна сума безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою за період з 02.09.2024 по 31.12.2024 становить 328587,44 грн, за період з 01.01.2025 по 31.05.2025 становить 460506,99 грн.

Оскільки, у відповідності до ч. 2 ст. 237 ГПК України суд позбавлений можливості виходити за межі позовних вимог, суд вважає за можливе використовувати за період з 01.01.2025 31.05.2025 суму 460506,90 грн, яка наведена у позовній заяві.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню сума безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою лише у розмірі 789094,37 грн. В іншій частині вимоги щодо стягнення заявлені безпідставно, а тому задоволенню не підлягають.

Щодо поставлення під сумнів відповідачем відповідність поданих електронних витягів нормативно грошової оцінки № НВ-025 та № НВ-024, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі ПКУ) плата за землю обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно статті 288.5.1. Податкового кодексу України для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - розмір орендної плати не може перевищувати 3 відсотки від їх нормативної грошової оцінки.

Відповідно до статті 23 Закону України Про оцінку земель Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру.

Таким чином, нормативна грошова оцінка землі встановлюється відповідно до Витягу, виданого органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру.

Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Сектор № 2 відділу № 5 Головного управління Держгеокадастру в Одеській області листом від 17.07.2025 за вх. № 18-15-0.1152-1949/340-25 (т. 1, а.с. 93) повідомило позивача, що відповідно до даних Державного земельного кадастру наявна інформація щодо формування витягу із технічної документації з нормативно грошової оцінки земельних ділянок за кадастровим номером :02:006:0150, в 2024 році 33130306,44 грн, в 2025 році 37104867,80 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно визначено нормативно грошову оцінку земельної ділянки за кадастровим номером :02:006:0150 відповідно до Витягів № НВ-025 та № НВ-024 та нараховано суму безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою.

Решта доводів відповідача, викладених в заявах по суті справи в частині невизнання задоволених судом позовних вимог, підлягають відхиленню, як такі, що не відповідають чинному законодавству, не ґрунтуються на належних доказах і спростовуються фактично встановленими судом обставинами та матеріалами справи.

Щодо інших доводів сторін у справі, викладених в обґрунтування власних правових позицій по наявному спору, то суд не вбачає підстав для надання таким оцінки у межах розглядуваного спору, оскільки вищенаведені аргументи суду у даному рішенні, на думку суду, є самостійною та достатньою підставою для висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона № 19" (73000, м. Херсон, вул. Кольцова, 57; ) на користь Південнівської міської ради Одеського району Одеської області (65481, Одеська обл., м. Південне, проспект Григорівського десанту, 18; ) безпідставно збережені кошти за користування земельною ділянкою у розмірі 789094,37 грн та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 9469,13 грн.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 21.01.2026.

Суддя Нікітенко С.В.