УХВАЛА

16 січня 2026 року

м. Київ

cправа № 910/17999/23 (910/3956/25)

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Васьковського О.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства «F&C REALTY»

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2025

та рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2025

у справі № 910/17999/23 (910/3956/25)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНТЕГРІТІ"

до 1.Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит"

2.Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

3.Першої Київської державної нотаріальної контори

про визнання договору укладеним та зобов`язання вчинити дії

в межах справи №910/17999/23

за заявою Фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) Щербака Євгена Миколайовича

до ТОВ "ФК "ІНТЕГРІТІ"

про банкрутство?

ВСТАНОВИВ:

22.12.2025 Приватне акціонерне товариство (далі - ПрАТ) «F&C REALTY» через підсистему «Електронний суд» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2025 та рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі № 910/17999/23 (910/3956/25) в порядку статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Статтею 290 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України «Про судовий збір».

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, ? у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п.4 п.2-1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п.п.9 п.2-1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду у справі про банкрутство (неплатоспроможність) касаційної скарги на ухвалу суду про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність); про результати розгляду грошових вимог кредиторів; рішення суду в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) судовий збір сплачується у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

Частиною третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відтак, оскаржуючи до Верховного Суду постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2025 та рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі № 910/17999/23 (910/3956/25) скаржнику належало сплатити судовий збір в розмірі 9689,60 грн ((3028 х 2 х 200%) х 0,8).

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, до неї не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Відповідно ст. 291 ГПК України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копії цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Зокрема, змістом абзацу 1 частини сьомої статті 42 ГПК України, у редакції Закону № 3200-IX, визначено, якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

При цьому неповідомлення сторони у справі про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цієї сторони, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені у статті 2 ГПК України.

Відповідно до ч.2 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Комплексний аналіз вищевказаних норм свідчить, що обов`язок надсилання копії касаційної скарги сторонам у справі, з метою забезпечення їх права ознайомитись з такою касаційною скаргою, кореспондується з аналогічним обов`язком іншої сторони (або іншого учасника справи) надіслати всім іншим учасникам судового розгляду зазначеної справи копії відзиву з метою забезпечення їх права ознайомитись з цим відзивом, в чому і полягає забезпечення рівності процесуальних прав та обов`язків сторін та інших учасників справи.

Всупереч зазначеним вимогам додатки до касаційної скарги не містять доказів про направлення копії касаційної скарги та додатків до неї учасникам справи.

Вказані недоліки підлягають усуненню, як того вимагають положення вищезазначених норм процесуального законодавства.

Згідно з частиною 2 статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Вимогами частини 2 статті 174 ГПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на таке, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків касаційної скарги, а саме: надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 9689, 60 грн.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення або неповне (неналежне) усунення зазначених недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290 ГПК України, Верховний Суд, ?

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «F&C REALTY» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2025 та рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 у справі № 910/17999/23 (910/3956/25) залишити без руху.

2. Надати строк на усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали, а саме: надати докази сплати судового збору у встановленому порядку у розмірі 9689,60 грн., докази про направлення копії касаційної скарги та додатків до неї учасникам справи.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Васьковський