УХВАЛА

м. Київ

15.01.2026Справа № 910/2188/25

За заявоюПриватного виконавця виконавчого округу міста Київ Гненного Дмитра Анатолійовича
про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником Акціонерного товариства «Нікопольський Завод Феросплавів»
у справі№ 910/2188/25
За позовомАкціонерного товариства «Тернопільобленерго»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ»
про стягнення 38 811 180,07 грн
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Панасюк Ю.М.
Представники сторін:
від приватного виконавця:Гненний Д.А.;
від позивача:Балда-Денисюк Л.М.;
від відповідача: від АТ «Нікопольський Завод Феросплавів»:Виродов А.Ю; не з`явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/2188/25 за позовом Акціонерного товариства «Тернопільобленерго» (далі також - позивач, АТ «Тернопільобленерго») до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ» (далі також - відповідач, ТОВ «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ») про стягнення 28 273 242,44 грн заборгованості за купівлю електричної енергії; 8 109 431,82 грн інфляційних нарахувань; 2 428 505,81 грн. 3% річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.08.2025, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2025, позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» на користь Акціонерного товариства «Тернопільобленерго» заборгованість у розмірі 28 273 242,44 грн, інфляційні втрати у розмірі 8 109 431,82 грн, 3% річних у розмірі 2 428 505,81 грн, судовий збір в розмірі 465 734,17 грн.

15.12.2025 до суду від Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Гненного Дмитра Анатолійовича надійшла заява про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником.

Суд призначив заяву до розгляду в судовому засіданні 24.12.2025.

До початку судового засідання від АТ «Нікопольський Завод Феросплавів» надійшли наступні заяви та клопотання:

- про витребування матеріалів виконавчого провадження № 79810314;

- про відкладення розгляду справи;

- заперечення проти заяви про звернення стягнення.

Приватний виконавець, у свою чергу, 23.12.2025 подав через «Електронний суд» додаткові пояснення та долучив копію матеріалів виконавчого провадження № 79810314.

Безпосередньо в судовому засіданні 24.12.2025 приватний виконавець наполягав на задоволенні заяви, а представники позивача та відповідача підтримали позицію приватного виконавця.

Представник АТ «Нікопольський Завод Феросплавів», у свою чергу, проти задоволення заяви заперечив у повному обсязі та наголосив, що наразі Товариство за усною домовленістю з ТОВ «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ» сплачує щомісячними платежами борг по справі № 904/392/24.

Крім того, представник АТ «Нікопольський Завод Феросплавів» наполягав на необхідності дочекатися результатів розгляду заяви про відкриття у справі про банкрутство ТОВ «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ» у справі № 910/12711/25.

Під час судового засідання встановлено, що сума заборгованості у виконавчому провадженні зменшилась на 148 164,22 грн та становить 43 056 841,12 грн.

Зважаючи на доводи учасників судового процесу, посилання на докази, які були подані безпосередньо перед початком засідання та отримані судом і сторонами без можливості детального їх опрацювання та ознайомлення, з метою всебічного та повного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, суд вирішив оголосити перерву в судовому засіданні на 15.01.2026.

Крім того, в судовому засіданні суд наголошував на наявності усталеної судової практики з розгляду заяв в порядку ст. 336 ГПК України та запропонував учасникам звернути увагу на правову позицію, викладену в постановах Верховного Суду № 910/8797/21 від 01.04.2025 та № 910/8613/19 від 12.05.2021.

12.01.2026 відповідач надав письмові пояснення на виконання вимог суду, з яких, зокрема, вбачається, що сума заборгованості АТ «Нікопольський Завод Феросплавів» по справі № 904/392/24 складає 353 552 612,90 грн.

14.01.2026 письмові пояснення надійшли й від позивача.

Приватний виконавець, у свою чергу, 09.01.2026 надав письмові пояснення з урахуванням ухвали суду про перерву, а у заяві від 14.01.2026 повідомив, що актуальний залишок боргу по виконавчому провадженню № 79810314 складає 42 965 373,23 грн, з яких:

- 39 059 430,21 грн сума боргу за виконавчим документом, що підлягає перерахуванню на користь стягувача;

- 3 905 943,02 грн - основна винагорода приватного виконавця.

Крім того, АТ «Нікопольський Завод Феросплавів» надало письмові пояснення щодо заяви приватного виконавця, повідомило про подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2025 у справі № 910/2188/25. Також, 15.01.2026 подано клопотання про зупинення провадження у справі № 910/2188/25 за заявою приватного виконавця до набрання законної сили ухвалою Господарського суду міста Києва про відкриття у справі № 910/12711/25 про банкрутство ТОВ «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ».

Безпосередньо в судовому засіданні 15.01.2026 суд повідомив учасників процесу про заяви та клопотання, які надійшли до початку судового засідання та впевнився в отриманні таких заяв всіма учасниками справи, приватним виконавцем та зацікавленою особою.

Оскільки сторони, приватний виконавець та третя особа надали відповіді на всі запитання, які виникли в судовому засіданні 24.12.2025, виклали свою позицію у письмових поясненнях, то суд перейшов до з`ясування наявності/відсутності підстав для зупинення провадження за заявою приватного виконавця до відкриття провадження у справі № 910/12711/25 про банкрутство.

Оскільки представник АТ «Нікопольський Завод Феросплавів» у судовому засіданні 15.01.2026 присутнім не був, то суд оголосив короткий зміст його заяви про зупинення.

Як вбачається із доводів АТ «Нікопольський Завод Феросплавів», викладених в заяві, чинне законодавство України про банкрутство та норми процесуального закону вказують на те, що задоволення заяви виконавця про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником є неможливим у випадку перебування такого боржника в процедурі банкрутства. Наслідки відкриття провадження у справі про банкрутство, зокрема для кредиторів, передбачені спеціальним законом з питань банкрутства, а саме КУзПБ, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів.

Приватний виконавець, позивач та відповідач, у свою чергу, наголосили, що підстави для зупинення провадження відсутні, а вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Юнайдет Енерджі» жодним чином не перешкоджає вирішенню заяви про звернення стягнення на грошові кошти в порядку ст. 336 ГПК України.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, враховуючи наявні в матеріалах справи фактичні дані, суд відповідно до положень ч. 4 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України оголосив перерву для постановлення ухвали, яка оформлюється окремим документом та повідомив про оголошення скороченого тексту ухвали після закінчення судового розгляду чотирьох заяв Приватного виконавця Гненного Д.А. в порядку ст. 336 ГПК України.

Після оголошення перерви судом відмовлено у задоволенні клопотання АТ «Нікопольський Завод Феросплавів» про зупинення провадження у справі № 910/2188/25 до відкриття провадження у справі № 910/12711/25 про банкрутство ТОВ «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ».

За результатами розгляду заяви приватного виконавця про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Приватного виконавця Гненного Д.А. з наступних підстав.

На виконанні у приватного виконавця Гненного Д.А. перебуває відкрите виконавче провадження № 79810314 від 12.12.2025 року, з примусового виконання виконавчого документа, а саме:

- наказу № 910/2188/25 від 12.12.2025 року, виданого Господарським судом міста Києва про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ» (01001, м. Київ, вул. Десятинна, 13Б; ) на користь Акціонерного товариства «Тернопільобленерго» (46007, м. Тернопіль, вул. Енергетична, 2, ) заборгованість в розмірі 28 273 242,44 грн, інфляційні втрати в розмірі 8 109 431,82 грн, 3% річних в розмірі 2 428 505,81 грн, судовий збір в розмірі 465 734,17 грн.

Актуальний залишок боргу по виконавчому провадженню № 79810314 від 12.12.2025 року станом на 14.01.2026 складає 42 965 373,23 грн, з яких:

- 39 059 430,21 гривень - сума боргу за виконавчим документом, що підлягає перерахуванню на користь стягувача;

- 3 905 943,02 гривень - основна винагорода приватного виконавця.

Як наголошує приватний виконавець, боржник рішення суду не виконує, коштів на рахунках боржника не достатньо для виконання рішення суду, рухоме та нерухоме майно боржника відсутнє.

У той же час, з Єдиного державного реєстру судових рішень приватним виконавцем встановлено, що 21.05.2024 Господарським судом Дніпропетровської області постановлено рішення у справі № 904/392/24 про стягнення з АТ "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" (ідентифікаційний код: 00186520; місцезнаходження: вул. Електрометалургів, буд. 310, м. Нікополь, Дніпропетровської області, 53200) на користь ТОВ "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ" (01001, м. Київ, вул. Десятинна, буд. 13-Б, ідентифікаційний код 41963985) заборгованості в сумі 353 552 612 грн. 90 коп. за договором №22/01/19-1 про постачання електричної енергії споживачу від 19.01.2022р., судовий збір 1 059 800 грн.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду по справі № 904/392/24 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2024 у справі № 904/392/24 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2024 у справі №904/392/24 залишено без змін.

Таким чином, згідно з твердженнями приватного виконавця, Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" - особа, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

За даними Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавче провадження про стягнення боргу з про стягнення з АТ "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" (ідентифікаційний код: 00186520; місцезнаходження: вул. Електрометалургів, буд. 310, м. Нікополь, Дніпропетровської області, 53200) на користь ТОВ "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ" (01001, м. Київ, вул. Десятинна, буд. 13-Б, ідентифікаційний код 41963985) за номером справи 904/392/24 - не перебувало.

Під час розгляду заяви приватного виконавця відповідач та АТ "Нікопольський завод феросплавів" підтвердили наявність рішення у справі № 908/216/24 та повідомили, що ТОВ «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ» не пред`являло виконавчий документ у вказаній справі до виконання. Між сторонами, нібито, існує усна домовленість про погашення заборгованості частинами в добровільному порядку.

Також, з наданих відповідачем письмових пояснень від 12.01.2026 вбачається, що сума заборгованості АТ "Нікопольський завод феросплавів" по справі № 904/392/24 складає 353 552 612,90 грн та продовжує погашатися у добровільному порядку (погашено судовий збір на суму 1 059 800,00 грн).

На думку приватного виконавця наявність рішення суду у справі № 904/392/24, яке набрало законної сили, є достатньою підставою для застосування судом положень ст. 336 ГПК України та для задоволення відповідної заяви, що забезпечить можливість виконати рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/2188/25.

Дійсно, згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини першої статті 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 326 ГПК України).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 18-рп/2012 від 13 грудня 2012 року). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 11-рп/2012 від 25 квітня 2012 року).

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і примусовим виконанням судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Отже, судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Порядок звернення стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, визначений у статті 53 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частин першої - четвертої статті 53 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку. Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку. Готівка та майно, що належать боржнику від інших осіб, вилучаються виконавцем у таких осіб у присутності понятих. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти/електронні гроші, що знаходяться на рахунках у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Порядок звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, та нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому порядку, визначений у статті 336 ГПК України.

Як встановлено ч. 1 ст. 336 ГПК України, суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником.

Наразі існує послідовна та стала судова практика щодо застосування положень статті 53 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 336 Господарського процесуального кодексу України, підтверджена висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.04.2020 у справі № 910/5300/17, та постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 927/313/18, від 06.02.2020 у справі № 913/381/18, від 17.01.2023 у справі № 904/1182/20, від 02.11.2021 у справі № 910/10579/19, від 12.05.2021 у справі № 910/8613/19, від 01.04.2025 у справі № 910/8797/21.

Системний аналіз приписів статті 53 Закону України «При виконавче провадження» та статті 336 ГПК України свідчить про те, що такий спеціальний порядок звернення стягнення на майно (грошові кошти) передбачений законодавцем для неупередженого, ефективного, своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, виключно, з метою фактичного виконання рішення суду.

При цьому, за своєю правовою природою положення зазначених статей не є імперативними, судова дискреція в цьому випадку передбачає повноваження суду обирати між альтернативами підставами відмови або задоволення заяви, кожна з яких є законною, вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, з урахуванням усіх обставин справи та відомостей про всіх учасників процесу. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 910/10579/19, від 12.05.2021 у справі № 910/8613/19.

Предметом дослідження під час розгляду заяви відповідно до статті 336 ГПК України має бути факт наявності заборгованості, що повинен підтверджуватись доказами, які відповідають вимогам статей 76-79 ГПК України, зокрема, це може бути відповідне рішення суду або факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти, на які просять звернути стягнення (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.04.2025 у справі № 910/8797/21).

Вирішуючи питання про звернення стягнення на кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, суд повинен з`ясувати факт беззаперечності такої заборгованості станом на дату звернення із відповідною заявою в порядку ст. 336 ГПК України, а саме чи не виконано відповідне судове рішення в порядку Закону України "Про виконавче провадження", з метою недопущення подвійного стягнення суми боргу.

Аналогічна правова позиція щодо предмета дослідження у даній категорії справ висловлена у постановах Верховного Суду у справі № 925/1048/17 від 23.07.2018, у справі № 912/2199/17 від 10.07.2019, у справі № 927/313/18 від 01.08.2019, № 904/11045/15 від 03.11.2022.

Таким чином, досліджуючи заяву приватного виконавця про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником у справі № 904/392/24, суд має встановити чи не виконано відповідне судове рішення в порядку Закону України "Про виконавче провадження", оскільки у разі, якщо Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" (повністю або частково) сплатило відповідачу (Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ») грошові кошти, стягнуті за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області № 904/392/24 від 21.05.2024, то задоволення судом даної заяви може призвести до подвійного стягнення суми боргу.

Суд наголошує, що Гненним Д.А. з метою виконання рішення у справі № 910/2188/25, подано до Господарського суду міста Києва чотири заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особам, які мають заборгованість перед боржником - Акціонерного товариства «Запорізький завод Феросплавів», Акціонерного товариства «Нікопольський Завод Феросплавів», Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат».

Заяву про звернення стягнення на грошові кошти Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» залишено без розгляду за заявою приватного виконавця, адже боржником було сплачено заборгованість перед ТОВ «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ» у повному обсязі.

Крім того, під час розгляду заяв приватного виконавця, відповідач неодноразово уточнював актуальну суму заборгованості перед ним відповідних боржників, а Гненний Д.А. повідомляв про зміну суми, яка підлягала стягненню у виконавчому провадженні № 79810314.

Обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, за змістом положень статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності. Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Подаючи заяву про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником у справі приватним виконавцем було долучено копії матеріалів виконавчого провадження № 79810314, якими підтверджується обсяг вчинених приватним виконавцем дій на виконання повноважень, наданих йому відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

У той же час, з наданих матеріалів вбачається, що виконавче провадження № 79810314 відкрито відповідно до постанови від 12.12.2025, а із зверненням в порядку ст. 336 ГПК України Гненний Д.А. звернувся до Господарського суду міста Києва 15.12.2025.

Зважаючи на наведені вище обставини, Приватним виконавцем не доведено, що він вичерпав всі можливі засоби виконати рішення у справі № 910/2188/25 у 3-денний строк з дати відкриття виконавчого провадження, що зумовило необхідність звернутися до суду саме в порядку ст. 336 ГПК України.

Крім того, як було встановлено під час судового розгляду, не заперечувалось відповідачем та зацікавленою особою, заборгованість АТ "Нікопольський завод феросплавів" перед кредитором на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/392/24 частково погашається - сплачено судовий збір на суму 1 059 800,00 грн відповідно до платіжної інструкції № 285656 від 29.12.2025.

Тобто, АТ "Нікопольський завод феросплавів" вже частково виконало свої зобов`язання зі сплати заборгованості перед ТОВ «Юнайтед Енерджі» за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області № 904/392/24, і продовжує виконувати таке зобов`язання в силу надходження грошових коштів. У той же час, задоволення заяви виконавця про звернення стягнення на грошові кошти АТ "Нікопольський завод феросплавів" може заблокувати діяльність Товариства та унеможливити подальше виконання грошових зобов`язань перед ТОВ «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ».

Також, як вбачається із доводів АТ "Нікопольський завод феросплавів", Товариство звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2024 року та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05.03.2025 року у справі № 904/392/24. Тобто, наразі третя особа вважає заборгованість перед ТОВ «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ» оспорюванню та оскаржує стягнення у касаційному порядку.

Більше того, зважаючи на подання приватним виконавцем одразу чотирьох заяв щодо однієї суми заборгованості у виконавчому провадженні, яку він намагається стягнути з чотирьох різних боржників, необхідним є визначення суми стягнення з кожного з них. Адже загальна заборгованість третіх осіб перед ТОВ «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ» значно перевищує суму стягнення у виконавчому провадженні № 79810314. Фактично, вимоги АТ «Тепнопільобленерго» можуть бути задоволені за рахунок одного з таких боржників, а не одразу чотирьох, межі відповідальності яких не визначені виконавцем у заявах. У той же час, положення ст. 336 ГПК України не передбачає солідарності або субсидіарності відповідальності боржників.

Зі змісту статті 53 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що зверненню виконавця до суду передує певна дія, а саме направлення відповідних запитів, установлення строків для надання відповіді, отримання відомостей про належне боржникові майно, що перебуває у зазначених осіб, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржникові. Метою направлення запитів є, зокрема, збирання доказів на підтвердження наявності та її безспірності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.07.2019 року у справі № 912/2199/17.

Проте, приватним виконавцем не надано доказів на підтвердження надіслання ним у порядку, визначеному статтею 53 Закону України "Про виконавче провадження" відповідних запитів до АТ "Нікопольський завод феросплавів" для отримання відомостей про майно чи грошові кошти, які перебувають у нього і мають бути передані боржникові (ТОВ «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ»).

В п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2012 у справі «Федорченко та Лозенко проти України» (Заява № 387/03), зазначено, що аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими, узгодженими.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2 ст. 86 ГПК України).

Підсумовуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні заяви Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Гненного Дмитра Анатолійовича про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником - АТ «Нікопольський Завод Феросплавів» з наступних підстав:

- приватним виконавцем не доведено, що у 3-денний строк з дати відкриття виконавчого провадження він вичерпав всі можливі засоби, передбачені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконати рішення у справі № 910/2188/25, що зумовило необхідність звернутися до суду саме в порядку ст. 336 ГПК України;

- суд не має можливості самостійно перевірити стан виконання рішення у справі № 904/392/24, оскільки доступ до реєстрів виконавчих проваджень, як державних так і приватних виконавців, без ідентифікатору доступу у суду відсутній;

- суд не виключає можливості добровільного виконання рішення у справі № 904/392/24, без відкриття виконавчого провадження, оскільки під час розгляду заяви неодноразово змінювалась сума заборгованості;

- суд не може беззаперечно встановити наявність у АТ «Нікопольський Завод Феросплавів» заборгованості перед ТОВ «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ» та розмір такої заборгованості станом на дату розгляду заяви.

За приписом ч. 7 ст. 336 ГПК України, про задоволення заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, або про відмову у її задоволенні суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 120, 197, 232, ч.ч. 4, 5 ст. 233, ст.ст. 234, 255, 336 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником Акціонерного товариства «Нікопольський Завод Феросплавів».

Згідно з ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її прийняття та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали буде складено та підписано 20.01.2026.

Суддя Ю.О. Підченко