СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Харків Справа № 18/257

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І.В.

за участю секретаря судового засідання Довгань А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу арбітражного керуючого Тищенко Оксани Іванівни (вх.№2471П/2), Приватного підприємства "Українська сервісна Бурова компанія-1" (вх.2472 П/2), ОСОБА_1 (вх.2479 П/2), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вх.№2588П/2)

на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі №18/257 (повна ухвала складена 25.11.2025, суддя Киричук О.А.) у справі № 18/257

за заявою Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області, м.Полтава,

до Публічного акціонерного товариства Бурова компанія "Букрос", м.Полтава,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Полтавської області перебуває справа №18/257 про банкрутство Публічного акціонерного товариства Бурова Компанія "Букрос" (далі - ПАТ БК "Букрос").

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 21.11.2017 у справі №18/257 введено процедуру санації ПАТ БК "Букрос".

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 18.12.2018 у справі №18/257 продовжено строк процедури санації ПАТ БК "Букрос" на 6 місяців.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі №18/257 в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про залучення його в якості третьої особи на стороні відповідача ПАТ БК "Букрос" - відмовлено.

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про залучення його в якості третьої особи на стороні відповідача ПАТ БК "Букрос" - відмовлено.

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про залучення до участі у справі №18/257 про банкрутство ПАТ БК "Букрос" ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як уповноважених осіб акціонерів - відмовлено.

Затверджено план санації, розроблений інвестором ПАТ БК "Букрос" ОСОБА_5 по справі №18/257 (вх. № 11296 від 02.09.25).

В задоволенні клопотання керуючого санацією Тищенко О.І. про затвердження плану санації ПАТ БК "Букрос" в редакції арбітражного керуючого Тищенко О. І. від 21.10.25 (вх. №14380 від 10.11.25) - відмовлено.

В задоволенні клопотань керуючого санацією Тищенко О.І. про визнання банкрутом ПАТ БК "Букрос" та відкриття ліквідаційної процедури - відмовлено.

Припинено повноваження керуючого санацією ПАТ Бурова компанія "Букрос" арбітражного керуючого Тищенко О.І. та призначено керуючим санацією ПАТ Бурова компанія "Букрос" керівника ПАТ Бурова компанія "Букрос" ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Зобов`язано арбітражного керуючого Тищенко О.І. у 15-ти денний строк з дати прийняття ухвали передати керуючому санацією ПАТ Бурова компанія "Букрос" керівнику ПАТ Бурова компанія "Букрос" ОСОБА_6. матеріальні та інші цінності банкрута, печатки і штампи, бухгалтерську та іншу документацію банкрута.

Арбітражний керуючий Тищенко Оксана Іванівна не погодилась з ухвалою Господарського суду Полтавської області та 21.11.2025 через підсистему "Електронний суд" звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі №18/257 в повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким вирішити справу по суті заявлених вимог, а саме:

- відмовити у затвердженні Плану санації Публічного акціонерного товариства Бурова компанія "Букрос" в редакції, запропонованій кредитором ОСОБА_5 , як такого, що суперечить інтересам держави, інших кредиторів, акціонерів, меті законодавства про банкрутство та містить явні ознаки фраудаторного правочину;

- відмовити у задоволенні клопотання про дострокове припинення повноважень арбітражного керуючого (керуючого санацією) Тищенко Оксани Іванівни та про призначення керуючим санацією ОСОБА_6 ;

- поновити арбітражного керуючого Тищенко Оксану Іванівну на посаді керуючого санацією Публічного акціонерного товариства Бурова компанія "Букрос";

- направити справу №18/257 до Господарського суду Полтавської області для продовження розгляду на стадії санації з метою всебічного, повного та об`єктивного розгляду альтернативних планів санації (зокрема, плану, розробленого за участі стратегічного інвестора ПП "УСБК-1", плану розробленого арбітражним керуючим Тищенко О.І.) або вирішення питання про доцільність переходу до ліквідаційної процедури та продажу майна боржника на відкритому аукціоні в системі Prozorro.Sale для забезпечення максимального погашення вимог усіх черг кредиторів та поточних, включаючи державні органи;

- вирішити питання про справедливий розподіл судових витрат, стягнувши з ініціатора незаконного плану санації - кредитора ОСОБА_5 , на користь скаржника понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги та наданням професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу наводить такі доводи:

- затверджений судом першої інстанції План санації боржника був одноосібно розроблений, ініційований та поданий кредитором ОСОБА_5 . В той же час, таким планом передбачено відчуження (фактично безоплатну передачу або передачу за символічну ціну) всього цілісного майнового комплексу підприємства на користь однієї фізичної особи - ініціатора плану, в обмін на списання незначної частини боргів, при цьому повністю ігноруючи значний розмір поточної заборгованості перед державою;

- альтернативний план арбітражного керуючого Тищенко О.І. був розроблений спільно з реальним, перевіреним стратегічним інвестором - Приватним підприємством "УСБК-1" (), який має документально підтверджені виробничі потужності (бурові установки, спецтехніку), штат кваліфікованих працівників та необхідний фінансовий ресурс для відновлення платоспроможності боржника шляхом відновлення виробничої діяльності;

- суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання керуючого санацією про припинення процедури санації (яка триває роками без позитивного результату), визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Таке рішення фактично заблокувало єдину законну можливість продажу активів підприємства на відкритому, прозорому та конкурентному електронному аукціоні (Prozorro.Sale) за справедливою ринковою ціною, що дозволило б акумулювати достатньо коштів для задоволення вимог усіх черг кредиторів у повному обсязі, включаючи поточні значні борги перед бюджетом та соціальними фондами;

- фактично єдиним механізмом "оздоровлення" підприємства за затвердженим планом ОСОБА_5 є так званий обмін вимог кредитора на активи боржника (механізм "Debt-for-Asset Swap");

- кредитор ОСОБА_5 пропонує погасити власні конкурсні вимоги на загальну суму 7 767 542,47 грн. В обмін на це "погашення" (яке відбувається виключно на папері шляхом взаємозаліку зустрічних вимог, без реального руху грошових коштів), він отримує у повну приватну власність цілісний майновий комплекс боржника - унікального підприємства нафтогазової галузі, яке має стратегічне значення;

- згідно з даними інвентаризації, попередньої оцінки та аналітичними довідками, наявними у матеріалах справи (зокрема, інвентаризаційний опис основних засобів, звіти про оцінку майна), реальна ринкова вартість активів становить понад 5,6 мільярдів гривень. У затвердженому судом Плані ОСОБА_5 самовільно, без проведення незалежної експертної оцінки, оцінює це майно у мізерну суму - 5 655 083,00 грн. Тобто унікальні виробничі активи відчужуються за ціною, що становить менше 0,2% від їхньої реальної вартості (фактично - за ціною металобрухту або навіть нижче);

- правочин, передбачений планом санації, має всі ознаки фраудаторного, тобто вчиненого на шкоду майновим інтересам інших кредиторів (насамперед - держави в особі податкових та пенсійних органів, які втрачають можливість отримати задоволення своїх вимог), акціонерів (які втрачають корпоративні права на майно) та самого боржника (який втрачає засоби виробництва);

- затверджений план не містить жодних реальних заходів відновлення виробничої діяльності;

- фактично, суд легалізував схему "asset stripping" - виведення цінних активів з компанії, залишаючи її з величезними боргами та без засобів до існування, що є прямим порушенням мети та принципів законодавства про банкрутство;

- судом проігноровано наявність у боржника значної поточної заборгованості перед державними установами, соціальними фондами та бюджетом. За даними аналітичного звіту арбітражного керуючого, бухгалтерської документації та матеріалів справи, загальна сума поточної заборгованості становить понад 54,7 мільйона гривень, з яких: понад 41,8 мільйона грн - заборгованість перед Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області; понад 10,5 мільйонів гривень - податковий борг перед Головним управлінням ДПС у Полтавській області (несплачені податки та збори, що формують дохідну частину бюджету); заборгованість перед Фондом соціального страхування, включаючи капіталізовані платежі за шкоду, завдану життю та здоров`ю працівників на виробництві (регресні позови, виплати інвалідам праці);

- План санації (розділ VI) містить лише формальну декларацію про розстрочку цих боргів на 5 років та не містить жодного економічного розрахунку, джерел фінансування чи гарантій погашення цих боргів;

- всі ліквідні активи (свердловини, обладнання, бази), які могли б генерувати дохід, переходять у приватну власність ОСОБА_5 , у боржника не залишається жодних інструментів для генерації грошового потоку;

- План санації базується на концепції, згідно з якою кредитор ОСОБА_5 виступає у ролі "інвестора". Однак детальний аналіз плану свідчить, що він абсолютно не відповідає критеріям інвестора, визначеним статтею 17 Закону про банкрутство та усталеною судовою практикою;

- суд першої інстанції безпідставно поклав в основу оскаржуваної ухвали протоколи засідань комітету кредиторів від 12.12.2024 та 26.12.2024. Однак ці засідання були організовані та проведені з порушенням вимог статті 16 Закону про банкрутство та прав інших учасників провадження;

- припинення повноважень арбітражного керуючого Тищенко О.І. відбулося без наведення у мотивувальній частині ухвали жодних належних, допустимих доказів неналежного виконання нею своїх обов`язків, завдання шкоди боржнику чи порушення законодавства, що є порушенням гарантій незалежності арбітражного керуючого, встановлених статтею 3-1 Закону про банкрутство;

- суд безпідставно достроково припинив повноваження незалежного арбітражного керуючого Тищенко О.І. та призначив новим керуючим санацією фізичну особу ОСОБА_6 - особу, яка не є та ніколи не була керівником боржника, не є арбітражним керуючим та не має свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, але перебуває у прямій фінансовій залежності від бенефіціарів затвердженого плану санації (зокрема, ОСОБА_5 ), що створює конфлікт інтересів і ставить під загрозу об`єктивність та законність подальшої процедури.

21.11.2025 до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 також звернулось Приватне підприємство "Українська сервісна бурова компанія-1". Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі №18/257 повністю та ухвалити нове рішення, яким:

- затвердити План санації Публічного акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос" () в редакції керуючого санацією - арбітражного керуючого Тищенко Оксани Іванівни за участю інвестора - Приватного підприємства "Українська сервісна бурова компанія-1" (), який знаходиться в матеріалах справи (поданий 10.11.2025 року);

- відмовити у затвердженні Плану санації ПАТ БК "Букрос" в редакції кредитора ОСОБА_5 ;

- скасувати пункт ухвали про припинення повноважень арбітражного керуючого Тищенко Оксани Іванівни та про призначення керуючим санацією ОСОБА_6 ;

- поновити повноваження арбітражного керуючого Тищенко О.І. як керуючої санацією ПАТ "БК "Букрос" для забезпечення виконання затвердженого плану санації за участі апелянта;

- стягнути судові витрати зі сторони, що необґрунтовано заперечує проти задоволення апеляційної скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт наводить такі доводи:

- затверджений судом План санації кредитора ОСОБА_5 суперечить меті санації, вимогам статті 18 Закону про банкрутство та інтересам держави;

- у Плані санації ОСОБА_5 іменується "інвестором". Однак, згідно з ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та економічною сутністю, інвестор - це особа, яка вносить нові ресурси. Затверджений план не передбачає внесення на рахунки боржника жодних грошових коштів. Вся "інвестиція" ОСОБА_5 полягає у конвертації (взаємозаліку) старих боргів, які він набув раніше, в обмін на активи підприємства;

- суть затвердженого плану зводиться до обміну кредиторських вимог ОСОБА_5 (сума боргу ~7,7 млн грн) на цілісний майновий комплекс Боржника. До складу активів, що відчужуються, входять: - 94 нафтогазові свердловини, виробничі бази, парк спецтехніки. Ринкова вартість цих активів, згідно з наявними у справі матеріалами інвентаризації, перевищує 5,6 мільярдів гривень. Співвідношення суми погашеного боргу до вартості активів становить менше 0,2%. Тобто активи передаються за ціною, що у 500 разів нижча за їхню вартість;

- апелянт - це профільне підприємство (КВЕД 09.10 Надання допоміжних послуг у сфері добування нафти та природного газу). У матеріалах справи містяться докази того, що ПП "УСБК-1" має власну матеріально-технічну базу (бурові установки, обладнання), кваліфікований персонал, достатній фінансовий ресурс для здійснення інвестицій (підтверджено банківськими документами);

- на відміну від Плану санації ОСОБА_5 , план апелянта передбачав внесення "живих грошей" для капітального ремонту свердловин та інтенсифікації видобутку, збереження цілісного майнового комплексу у власності ПАТ БК "Букрос", отримання прибутку від виробничої діяльності (видобутку вуглеводнів), повне погашення боргів. Фінансова модель плану УСБК-1 гарантувала 100% погашення вимог усіх кредиторів, включаючи повне погашення боргу перед Пенсійним фондом та ДПС (54 млн грн), за рахунок прибутку від діяльності;

Також до Східного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 , який не погодився з ухвалою Господарського суду Полтавської області та 23.11.2025 через підсистему "Електронний суд" звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі №18/257 повністю та ухвалити нове судове рішення, яким:

- відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про затвердження плану санації Публічного акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос";

- відмовити у задоволенні клопотання про припинення повноважень арбітражного керуючого Тищенко Оксани Іванівни та про призначення керуючим санацією ОСОБА_6 ;

- встановити юридичний факт втрати ОСОБА_5 статусу кредитора у справі №18/257 станом на 19.11.2025 у зв`язку з повним погашенням його грошових вимог апелянтом;

- визнати ОСОБА_1 кредитором-правонаступником у справі №18/257 на суму фактично погашених вимог у розмірі 3 512 567,97 грн (три мільйони п`ятсот дванадцять тисяч п`ятсот шістдесят сім гривень 97 копійок);

- стягнути понесені судові витрати, зокрема витрати на сплату судового збору, з ОСОБА_5 та ПАТ "БК "Букрос" на користь апелянта.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає такі доводи:

- відповідно до ч. 1 ст. 254 ГПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції;

- правовий зв`язок між оскаржуваним судовим актом та правами апелянта є очевидним, а тому, апелянт має комплексне та беззаперечне право на оскарження даної ухвали;

- 19.11.2025, тобто за один день до постановлення оскаржуваної ухвали, діючи добросовісно та з метою збереження активів підприємства, апелянт здійснив повне погашення грошових вимог кредитора ОСОБА_5 , а також вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в сумі, що перевищує 3,5 мільйона гривень. Тому до апелянта перейшли всі права кредитора у відповідних обсягах;

- оскаржуваною ухвалою затверджено план санації, ініційований ОСОБА_5 , борг перед яким вже фактично погашено і який вибув із зобов`язання. Отже, суд прямо порушив майнові права апелянта як нового кредитора, який не надавав згоди на такий план санації та був позбавлений можливості реалізувати свої права у представницьких органах кредиторів(зборів/комітеті кредиторів);

- апелянт є власником значного пакету акцій (істотної участі) у розмірі 11,4376% статутного капіталу та легітимним Головою Правління (керівником, повноваження якого зупинені на час процедури санації) боржника. Законність повноважень апелянта та його статус підтверджені постановою Верховного Суду від 15.09.2025 у справі № 18/257, яка має преюдиціальне значення згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України;

- оскаржувана ухвала затверджує план санації, який передбачає відчуження всього цілісного майнового комплексу підприємства (зокрема, 94 нафтогазові свердловини) в обмін на непропорційно мале списання боргу. Реалізація такого плану призводить до повного знецінення корпоративних прав апелянта, фактичної ліквідації бізнесу та позбавлення його власності всупереч статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;

- з моменту фактичного зарахування грошових коштів (19.11.2025), зобов`язальне правовідношення між Боржником та ОСОБА_5 припинилося виконанням, що відповідає положенням статті 599 Цивільного кодексу України. Отже, ОСОБА_5 повністю втратив статус конкурсного кредитора у справі про банкрутство та автоматично втратив право вирішального голосу на загальних зборах кредиторів та у складі комітету кредиторів право на подання клопотань про затвердження Плану санації, заміну арбітражного керуючого чи вчинення будь-яких інших дій, що впливають на хід процедури банкрутства;

- суд першої інстанції затвердив план санації, базуючись виключно на волевиявленні та клопотанні особи, яка вже не була кредитором. Будь-які дії ОСОБА_5 після 19.11.2025 слід кваліфікувати як зловживання правом та свідоме введення суду в оману з метою незаконного заволодіння активами;

- затверджений судом план санації є прикладом фраудаторного правочину (правочину, вчиненого на шкоду кредиторам), основною метою якого є виведення ліквідних активів (схема Asset Stripping) на пов`язаних осіб;

- суд проігнорував імперативну вимогу судової практики щодо обов`язкового порівняння ефективності процедури санації та ліквідаційної процедури та не надав оцінки тому факту, що ліквідація є значно вигіднішою для кредиторів;

- затверджений план не містить джерел погашення податкового боргу (реальних грошових надходжень або інвестицій), оскільки всі ліквідні активи виводяться з підприємства, що призводить до прямого нанесення збитків Державному бюджету України в особливо великих розмірах, що може мати ознаки кримінального правопорушення;

- суд порушив гарантії незалежності арбітражного керуючого, що є фундаментом законної процедури банкрутства; усунення арбітражного керуючого можливе виключно за наявності належним чином доведених фактів неналежного виконання обов`язків, які призвели до завдання шкоди боржнику або кредиторам.

Також 04.12.2025 до Східного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі №18/257 в частині затвердження Плану санації та призначення керуючим санацією ПАТ Бурова компанія "Букрос" керівника ПАТ Бурова компанія "Букрос" ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ). Прийняти нове рішення, яким відмовити в частині затвердження Плану санації та призначення керуючим санацією ПАТ Бурова компанія "Букрос" керівника ПАТ Бурова компанія "Букрос" ОСОБА_6 .

В обґрунтування апеляційної скарги наводить такі доводи:

- затверджений план санації не відповідає вимогам ст.18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом";

- під час розгляду плану санації в суді першої інстанції Управління неодноразово вказувало на невірну суму поточної заборгованості, яка включена до плану санації. Якщо інвестор зазначив про погашення поточної заборгованості у плані санації, то сума боргу повинна бути вірною. Зазначає, що управлінням та керуючим санацією Тищенко О.І. надавались на адресу суду та ОСОБА_5 звірена сума заборгованості. Ведення реєстру кредиторів та розгляд поточних вимог кредиторів покладено саме на керуючого санацією відповідно до Закону;

- в даному Плані санації викривлена інформація, зокрема, щодо погодження з Міністерством соціальної політики України (далі Міністерство) розстрочення боргу ПАТ БК "Букрос" перед Управлінням. В листі Міністерства чітко зазначено, що рішення про схвалення або відхилення плану санації, плану реструктуризації боргів боржника приймається кредиторами. Зокрема кредитором боржника ПАТ БК "Букрос" є Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. Враховуючи зазначене, Головне управління, як сторона у справі, самостійно реалізує свої права та обов`язки, надані законодавством;

- План санації та додані до нього документи не підтверджують платоспроможність інвестора ОСОБА_5 , що в свою чергу порушує основне значення поняття - інвестор. Відсутність коштів у інвестора призведе до неможливості відновлення платоспроможності підприємства ПАТ БК "Букрос" та його оздоровлення, а весь план санації буде реалізовуватись шляхом продажу активів підприємства, що в свою чергу нагадує ліквідаційну процедуру;

- у затвердженому плані санації ОСОБА_5 погашення/переведення конкурсної заборгованості у сумі 2 343 331,68 грн кредитору ОСОБА_5 відсутній порядок погашення конкурсних вимог ДВАТ "Торецьке шахтопрохідне управління по бурінню стволів і свердловин" () 75,5 тис. грн. За твердженням ОСОБА_5 , підприємство є ліквідованим, водночас, за даними ЄДРПОУ особу не припинено;

- згідно відомостей з Єдиного реєстру арбітражних керуючих України у ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) відсутня ліцензія арбітражного керуючого;

- згідно відомостей з ЄДРПОУ ОСОБА_6. не був керівником підприємства на момент винесення ухвали, оскільки після введення процедури санації відповідно до п.4 ст.17 Закону про банкрутство всі повноваження перейшли до керуючого санацією. Станом на 20.11.2025 обов`язки керуючого санацією виконувала Тищенко О.І.;

- строки, які встановлені на виконання плану санації є нечіткими та незрозумілими - "При розумних строках розгляду справи в судах, рік, півтора." Отже, не є зрозумілим, що мав на увазі інвестор- рік, півтора від затвердження плану санації та набрання законної сили ухвалою, чи взагалі всі спори які розглядаються в межах справи про банкрутство ПАТ БК "Букрос" №18/257.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2025 для розгляду справи №18/257 визначено колегію суддів у складі: Лакіза В.В. (головуючий суддя-доповідач), суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 витребувано у Господарського суду Полтавської області матеріали справи № 18/257.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Українська сервісна бурова компанія-1" (вх.2472 П/2) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі №18/257. Розгляд справи призначено на 14.01.2026. Встановлено учасникам справи для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв і клопотань по суті справи та з процесуальних питань - 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (вх.2479 П/2) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі №18/257. Розгляд справи призначено на 14.01.2026. Встановлено учасникам справи для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв і клопотань по суті справи та з процесуальних питань - 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Тищенко Оксани Іванівни (вх.№2471П/2) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі №18/257. Розгляд справи призначено на 14.01.2026. Встановлено учасникам справи для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв і клопотань по суті справи та з процесуальних питань - 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вх.№2588П/2) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі №18/257. Розгляд справи призначено на 14.01.2026. Встановлено учасникам справи для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв і клопотань по суті справи та з процесуальних питань - 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Також в ухвалі від 22.12.2025 колегія суддів дійшла висновку про необхідність спільного розгляду апеляційних скарг Приватного підприємства "Українська сервісна бурова компанія-1", ОСОБА_1 , арбітражного керуючого Тищенко Оксани Іванівни та Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі №18/257.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.12.2025 повторно витребувано у Господарського суду Полтавської області матеріали справи №18/257.

07.01.2026 до суду апеляційної інстанції надійшов відзив ОСОБА_5 на апеляційну скаргу арбітражного керуючого Тищенко О.І. на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі №18/257, в якому заявник проти доводів апеляційної скарги заперечує, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскаржувану ухвалу просить залишити без змін.

Обґрунтовуючи відзив наводить такі доводи:

- План санації в редакції ОСОБА_5 не передбачає ніякої передачі цілісних майнових комплексів, а лише передбачає погашення всіх боргів, в тому числі і поточних;

- План санації інвестора ОСОБА_5 був розроблений за участю керуючого санацією Тищенко О.І. ще в 2020 році і Тищенко О.І. надала дозвіл на оплату конкурсних боргів;

- План санації в редакції Тищенко О.І. за участі інвестора ПП "Українська сервісна бурова компанія-1" не був погоджений кредиторами, оскільки передбачав покриття конкурсних боргів за рахунок продажу свердловин ПАТ БК "Букрос";

- доводи арбітражного керуючого про необхідність введення процедури ліквідації боржника є безпідставними за наявності у боржника активів значної вартості;

- ОСОБА_6 був Головою правління у 2013 році, а в січні місяці 2025 року призначений повторно;

- обставини щодо припинення повноважень Тищенко О.І. як керуючого санацією ПАТ БК "Букрос" відображено в позовній заяві, скарзі та приписі до Міністерства юстиції України. На сьогодні призначена нова перевірка діяльності (бездіяльності) арбітражного керуючого Тищенко О.І.

У клопотанні від 07.01.2026 (вх.№253 від 07.01.2026) ОСОБА_5 просить поновити строк на подання відзиву на апеляційну скаргу на підставі ст. 42, 119 Господарського процесуального кодексу України. Обґрунтовуючи доводи клопотання зазначає про вплив обставин непереборної сили - військові дії, які призвели до пошкодження електромереж, аварійних відключень електроенергії та обмеження її подання в м. Полтава не більше восьми годин на добу сумарно.

07.01.2026 до суду апеляційної інстанції надійшов відзив ОСОБА_5 на апеляційну скаргу ГУ ПФУ у Полтавській області (вх. №269 від 07.01.2026), в якому заявник проти доводів апеляційної скарги заперечує, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскаржувану ухвалу просить залишити без змін.

Обґрунтовуючи відзив наводить такі доводи:

- конкурсна заборгованість перед ГУ ПФУ У Полтавській області інвестором ОСОБА_5 сплачена. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №15 "Про судову практику в справах про банкрутство п.58 "Кредитори, вимоги яких погашені відповідно до Закону, у подальшому не беруть участі в справах про банкрутство.";

- інвестор ОСОБА_5 вніс в план санації погашення поточних вимог ГУ ПФУ у Полтавській області. Судовим рішенням затверджується порядок погашення і поточних боргів;

- ГУ ПФУ у Полтавській області в апеляційній скарзі вказує на відсутність порядку погашення конкурсних вимог ДВАТ " Торезьке шахтопрохідне управління по бурінню стволів і свердловин" , 75.5 тис. грн, але Мінстерство вугільної промисловості дані кошти не вимагає та зазначає про ліквідацію підприємства, що підтверджується наказом Міністерства вугільної промисловості №554 від 23.10.2008 року "Про ліквідацію ДВАТ "Торезьке шахтопрохідне управління по бурінню стволів і свердловин" та листом Міністерства енергетики України №26/1.2-19.2-18470 від 22.10.2025, що містяться в матеріалах справи;

- посилаючись на відсутність у ОСОБА_6 ліцензії арбітражного керуючого, апелянт не враховує інші умови законодавства, що стосуються можливості призначення особи керуючим санацією;

- поточна заборгованість не підтверджена судовими рішеннями.

Одночасно до відзиву надано клопотання про поновлення строку на його подання (вх. №07.01.2026) на підставі ст. 42, 119 ГПК України. В обґрунтування доводів клопотання ОСОБА_5 посилається на вплив обставин непереборної сили - військові дії, які призвели до пошкодження електромереж, аварійних відключень електроенергії та обмеження її подання в м. Полтава не більше восьми годин на добу сумарно.

08.01.2026 до суду апеляційної інстанції надійшла заява (відзив) ОСОБА_5 (вх. №346 від 08.01.2026), в якій заявник просить закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Українська сервісна бурова компанія-1" на підставі п.3 ч. 1 ст.264 ГПК України. Одночасно до заяви (відзиву) надано клопотання про поновлення строку на його подання на підставі ст. 42, 119 ГПК України.

В обґрунтування доводів клопотання про закриття апеляційного провадження відносно ПП "Українська сервісна бурова компанія-1" ОСОБА_5 посилається на вплив обставин непереборної сили - військові дії, які призвели до пошкодження електромереж, аварійних відключень електроенергії та обмеження її подання в м. Полтава не більше восьми годин на добу сумарно.

В обґрунтування поданої заяви зазначає про таке:

- відповідно до ч.1 ст.254 ГПК України юридичні особи, які не брали участі у справі не можуть подати апеляційної скарги тільки на рішення, а не на ухвалу суду;

- Господарський суд Полтавської області не вирішував питання про права, інтереси та/або обов`язки ПП "УСБК-1" і рішення суду першої інстанції від 20.11.2025 не зачіпає безпосередньо прав та обов`язків приватного підприємства "Українська сервісна бурова компанія-1", оскільки ні мотивувальна, ні результативна частина ухвали в справі №18/257 не містять жодних посилань і застережень, а також висновків щодо прав або обов`язків ПП "УСБК-1".

12.01.2026 до суду апеляційної інстанції надійшла заява (відзив) ОСОБА_5 (вх. №410 від 12.01.202), в якій заявник просив закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Одночасно до заяви (відзиву) надано клопотання про поновлення строку на його подання на підставі ст. 42, 119 ГПК України. В обґрунтування доводів клопотання ОСОБА_5 посилається на вплив обставин непереборної сили - військові дії, які призвели до пошкодження електромереж, аварійних відключень електроенергії та обмеження її подання в м. Полтава не більше восьми годин на добу сумарно.

В обґрунтування доводів заяви (відзиву) ОСОБА_5 зазначає про таке:

- в обґрунтування права на апеляційне оскарження апелянтом зазначено два питання: 1. Набуття статусу кредитора-правонаступника (Інститут суброгації); 2. Порушення корпоративних прав акціонера та голови правління. Обидва питання взагалі не розглядалися судом першої інстанції;

- Господарський суд Полтавської області не вирішував питання про права, інтереси та/або обов`язки ОСОБА_1 і ухвала суду першої інстанції від 20.11.2025 не зачіпає права та обов`язки ОСОБА_1 , оскільки ні мотивувальна, ні результативна частина ухвали в справі №18/257 не містять висновків щодо прав або обов`язків ОСОБА_1 ;

- доводи апелянта про те, що суд першої інстанції розпорядився майном компанії, керівником вищого органу правління якої є скаржник і замістив кредитора, права якого набув апелянт є безпідставними, оскільки суд першої інстанції рішень щодо майна ПАТ БК "Букрос" не приймав і такого питання не розглядав;

- ОСОБА_1 у свій час був в.о. Голови правління з 01.11.2017 (протокол №3-17. від 17.10.2017) та був відсторонений на підставі ухвали Господарського суду Полтавської області від 21.11.2017. В січні 2025 року призначений Головою правління ПАТ БК "Букрос" ОСОБА_6.;

- ОСОБА_4 не довів наявність у нього правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо ухвалою суду.

13.01.2026 до суду апеляційної інстанції від апелянта - ОСОБА_1 , надійшли заперечення на відзив ОСОБА_5 на апеляційну скаргу (вх. №504 від 13.01.2026), в яких апелянт просить відхилити доводи, викладені у відзиві ОСОБА_5 як безпідставні, необґрунтовані та такі, що суперечать фактичним обставинам справи; відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про закриття апеляційного провадження, визнавши за апелянтом право на апеляційне оскарження; задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі: скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі №18/257 та прийняти нове рішення, яким відмовити у затвердженні Плану санації, що порушує права кредиторів та акціонерів.

В обґрунтування заперечень зазначає про таке:

- Верховний Суд у постанові від 09.07.2024 у справі №918/1116/23 зазначив, що план санації боржника може передбачати збільшення статутного капіталу товариства шляхом додаткової емісії акцій, що безпосередньо впливає на корпоративні права існуючих акціонерів, зокрема на розмір їхньої частки у статутному капіталі та обсяг контролю над товариством;

- План санації не є "санацією" (оздоровленням) в економічному розумінні цього терміну, а оскаржувана ухвала має прямий вплив на вартість акцій. Акція - це похідний інструмент від вартості активів компанії, отже, втрата активів має вплив на вартість акцій;

- апелянт є заінтересованою особою, чиї права та законні інтереси були проігноровані судом першої інстанції. Незалучення судом першої інстанції апелянта до участі у справі, не позбавляє скаржника права на захист;

- апелянт є новим кредитором, чиї права вимоги були змінені (реструктуризовані/списані) планом санації без його згоди та участі;

- скаржник є акціонером, чия частка розмивається внаслідок емісії, а обсяг прав (голосу, управління) суттєво зменшується внаслідок затвердженого Плану.

13.01.2026 до суду апеляційної інстанції від апелянта - ОСОБА_1 , надійшло клопотання про відмову ОСОБА_5 у поновленні процесуального строку та залишення відзиву без розгляду (вх. №509 від 13.01.206), в яких апелянт просить відмовити ОСОБА_5 у поновленні строку на подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 ; залишити без розгляду відзив ОСОБА_5 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі № 18/257.

13.01.2026 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи №18/257 в повному обсязі.

Щодо клопотань кредитора ОСОБА_5 про поновлення строку на подання відзивів, колегія суддів вказує про наступне.

Відповідно до ст. 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Частиною 8 ст. 165 ГПК України врегульовано, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

В обґрунтування клопотань про поновлення строку на подання відзивів на апеляційну скаргу, кредитор ОСОБА_5 посилається на вплив обставин непереборної сили - військові дії, які призвели до пошкодження електромереж, аварійних відключень електроенергії та обмеження її подання в м. Полтава не більше восьми годин на добу сумарно.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2, ст. 13 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства віднесено у тому числі змагальність сторін, яка по суті виключається, якщо під час розгляду справи представлена позиція лише однієї сторони (учасника справи).

Право бути почутим є одним з ключових принципів процесуальної справедливості, яка передбачена ст. 129 Конституції України і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року. Учасник справи повинен мати можливість захистити свою позицію в суді. Тому рішення суду будь-якої інстанції не може ґрунтуватися на доводах однієї сторони без вивчення та належної оцінки правової позиції іншої сторони.

Крім того, судова колегія враховує, що внаслідок постійних обстрілів з боку військових формувань держави-агресора дотримання звичайних процедур (у тому числі вчасне складання та подання процесуальних документів) є істотно утрудненим з огляду на спричинені обстрілами пошкодження інфраструктури, тривалі відключення електроенергії та зв`язку. З урахуванням наведеного суд задовольняє клопотання кредитора ОСОБА_5 , про поновлення строку на подання відзивів на апеляційні скарги у даній справі.

Щодо клопотань кредитора ОСОБА_5 про закриття провадження у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та Приватного підприємства "Українська сервісна бурова компанія-1", колегія суддів дійшла висновку про їх розгляд в ході апеляційного перегляду справи.

В судовому засіданні 14.01.2026, що відбувалось в режимі відеоконференції, арбітражний керуючий Тищенко О.І., ОСОБА_4, представник Приватного підприємства "Українська сервісна бурова компанія-1", представник Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області підтримали доводи апеляційних скарг та просили їх задовольнити.

Кредитор ОСОБА_5 проти доводів апеляційних скарг заперечував та просив відмовити у їх задоволенні, оскаржувану ухвалу просив залишити без змін.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційних скарг в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши представників сторін, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

В провадженні Господарського суду Полтавської області перебуває справа №18/257 про банкрутство Публічного акціонерного товариства Бурова компанія "Букрос" (далі - ПАТ "БК "Букрос").

Провадження у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства Бурова Компанія "Букрос" (ВАТ БК "Букрос") порушено ухвалою місцевого господарського суду від 18.07.2006 у справі №18/257.

ВАТ БК "Букрос" 16.04.2016 перейменовано у ПАТ БК "Букрос".

Ухвалою суду першої інстанції від 21.11.2017 введено процедуру санації ПАТ БК "Букрос".

Ухвалою місцевого господарського суду від 18.12.2018 у справі №18/257 призначено керуючим санацією ПАТ БК "Букрос" арбітражного керуючого Тищенко Оксану Іванівну.

21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

Пунктом 4 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону про банкрутство. Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Ураховуючи наведені норми, суд зазначає, що у випадку перебування на дату введення в дію КУзПБ (21.10.2019) справи про банкрутство на стадії санації, то до переходу до наступної судової процедури подальше провадження у такій справі продовжується відповідно до Закону про банкрутство.

Як зазначено вище, провадження у цій справі №18/257 відкрито ухвалою господарського суду від 18.07.2006, а ухвалою суду від 21.11.2017 введено процедуру санації ПАТ "БК "Букрос", що тривала на час постановлення оскаржуваної ухвали.

Оскільки станом на дату введення в дію КУзПБ провадження у справі про банкрутство ПАТ БК "Букрос" перебувало та досі триває на стадії санації, тому провадження у цій справі продовжується відповідно до Закону про банкрутство.

При цьому ураховуючи норми пункту 1-1 Розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону про банкрутство (в редакції Закону, що діяла з 19.01.2013), застосуванню до спірних правовідносин та самої процедури санації Боржника підлягають норми цього Закону в його редакції, чинній до 19.01.2013.

Правова позиція з цього питання викладена в постановах Верховного Суду від 11.03.2021, від 10.07.2024 у справі №18/257.

Предметом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції, якою, між іншого, затверджено план санації ПАТ БК "Букрос" розроблений кредитором-інвестором ПАТ БК "Букрос" ОСОБА_5 у справі №18/257 (вх. №11296 від 02.09.25) та відмовлено в задоволенні клопотання керуючого санацією Тищенко О.І. про затвердження плану санації ПАТ БК "Букрос" в редакції арбітражного керуючого Тищенко О. І. від 21.10.25 (вх. № 14380 від 10.11.25); припинено повноваження керуючого санацією ПАТ "Бурова компанія "Букрос" арбітражного керуючого Тищенко О.І. та призначено керуючим санацією ПАТ Бурова компанія "Букрос" керівника ПАТ БК "Букрос" ОСОБА_6.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що оскаржуваною ухвалою судом розглянуто та прийнято рішення за наступними клопотаннями, що надійшли до суду першої інстанції в ході процедури санації ПАТ Бурова компанія "Букрос", а саме:

- клопотання ОСОБА_5 про затвердження плану санації, розробленого інвестором ПАТ БК "Букрос" ОСОБА_5 по справі № 18/257 (вх. № 11296 від 02.09.25);

- клопотання ОСОБА_5 про усунення від обов`язків керуючого санацією ПАТ "Бурова компанія "Букрос" Тищенко О.І. та призначення керуючим санацією ПАТ "Бурова компанія "Букрос" ОСОБА_6. (вх. № 11439 від 05.09.25)

- клопотання ОСОБА_2 від 25.09.25 про залучення його в якості третьої особи на стороні відповідача ПАТ БК "БУКРОС" (вх. № 12297 від 25.09.25).

- заява ОСОБА_3 (вх. № 13886 від 30.10.25), у якій заявник просив суд: залучити до участі у справі №18/257 про банкрутство ПАТ БК "БУКРОС" ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як уповноважених осіб акціонерів; залучити ОСОБА_3 в якості третьої особи на стороні відповідача ПАТ БК "Букрос"; відмовити ОСОБА_5 в клопотанні про усунення від обов`язків керуючого санацією Тищенко О.І. та призначення керуючим санацією ПАТ БК "Букрос" ОСОБА_6.;

- клопотання керуючого санацією Тищенко О.І. (вх. №14380 від 10.11.2025) про затвердження плану санації ПАТ Бурова компанія "Букрос" в редакції керуючого санацією Тищенко О.І. від 21.10.2025,

- клопотання керуючого санацією Тищенко О.І. про визнання банкрутом ПАТ БК "БУКРОС" та відкриття ліквідаційної процедури.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулись: арбітражний керуючий Тищенко О.І., Приватне підприємство "Українська сервісна бурова компанія-1", ОСОБА_4 , Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

До суду апеляційної інстанції кредитором ОСОБА_5 надано клопотання про закриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та ПП "Українська сервісна бурова компанія-1". Зокрема, заявник вважає, що вказані апелянти не є учасниками провадження у справі про банкрутство, а тому не мають процесуального права на подання апеляційних скарг у даній справі.

Досліджуючи питання щодо статусу заявника апеляційної скарги - ОСОБА_1 та, відповідно, наявності у нього права на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі №18/257, колегія суддів виходить з такого.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у рішенні у справі "Белле проти Франції" ("Bellet v. France", заява N13343/87) від 04.12.1995 Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права". Як засвідчує позиція Європейського суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава, у свою чергу, не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

При цьому "право на суд" та право на "доступ до суду" не є абсолютними. Права можуть бути обмежені, але лише у такий спосіб та до такої міри, що не порушують зміст цих прав (Philis v Greece (Філіс), §59; De Geouffre de la Pradelle v France (Де Жуфр де ла Прадель проти Франції), §28, і Stanev v Bulgaria (Станєв проти Болгарії) [ВП], §229).

За змістом статей 55, 129 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Водночас, реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення, ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм, в провадженні у справі про банкрутство - норм ГПК та Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (частина перша статті 17 ГПК України).

Згідно з частиною першою статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Таким чином, процесуальне законодавство (стаття 254 ГПК України) визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, і поділяє їх на дві групи: 1) учасники справи, 2) особи, які участі у справі не брали, але судове рішення прийнято щодо їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

У справі про банкрутство коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення, звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

Відповідна правова позиція є усталеною під час перегляду справ про банкрутство та викладена суддями судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зокрема, у постановах від 07.07.2020 у справі №Б-39/27-09, від 11.06.2020 у справі №916/3206/17, від 03.06.2020 у справі №910/18031/14, від 19.05.2020 у справі №908/2332/19, від 03.03.2020 у справі №904/7965/16, від 20.02.2019 у справі №5005/2329/2011, від 16.01.2020 у справі №911/5186/14.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції чинній до 19.01.2013 ) (далі Закон про банкрутство):

- сторони у справі про банкрутство - кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут);

- учасники провадження у справі про банкрутство: сторони, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство, Фонд державного майна України, державний орган з питань банкрутства, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа акціонерів або учасників товариств з обмеженою чи додатковою відповідальністю.

Отже, саме з набуттям статусу учасника провадження у справі про банкрутство особа наділяється повним обсягом процесуальної дієздатності, зокрема правом оскаржувати судові рішення.

Водночас, відсутність відповідного судового рішення (ухвали про визнання або залучення особи учасником у справі про банкрутство) не може позбавляти особу процесуальних гарантій права на апеляційне оскарження за статтею 254 ГПК України або невиправдано ускладнювати реалізацію цього права нижче мінімально допустимих стандартів на апеляційне оскарження, визначених Конституцією, Конвенцією, Законом України "Про судоустрій і статус суддів України", ГПК України, КУзПБ (близький за змістом висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12.03.2024 у справі №903/354/21).

Колегія суддів враховує, що у даному випадку заявник апеляційної скарги ОСОБА_4 не є учасником провадження у справі про банкрутство в розумінні ст. 1 Закону про банкрутство. Клопотання ОСОБА_1 про залучення його як уповноваженої особи акціонерів та в якості третьої особи на стороні відповідача ПАТ БК "Букрос" судом першої інстанції залишено без задоволення і апелянтом судове рішення в цій частині не оскаржується.

В той же час, у питанні щодо процесуальної можливості оскаржити рішення особою, яка не залучена до участі у справі (тобто не є стороною або учасником справи), колегія суддів враховує, що звернення з апеляційною скаргою апелянт обґрунтовує з посиланням на порушення оскаржуваною ухвалою місцевого господарського суду його права та інтересів як акціонера товариства.

Судова колегія враховує, що засновники (учасники, акціонери) боржника як власники корпоративних прав (частки у статутному капіталі (майні), акцій, права на вклад до статутного капіталу) з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство за загальним правилом не беруть у ній безпосередньої участі, проте не втрачають корпоративних прав та інтересів у цій справі, в тому рахунку через субсидіарну відповідальність, а також, зокрема стосовно відновлення платоспроможності боржника або отримання майна, що залишилося після задоволення вимог кредиторів та ліквідації банкрута.

Водночас, оцінюючи обрані засновниками (учасниками, акціонерами) боржника форми та способи захисту їх інтересів у справі про банкрутство слід виходити як зі змісту спеціальних норм Закону про банкрутство, так і принципу "неможливості ототожнення юридичної особи та її членів" та враховувати актуальні правові висновки щодо реалізації цієї домінанти, викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2019 у справі № 916/2084/17, від 15.10.2019 у справі № 905/2559/17, від 03.12.2019 у справі № 904/10956/16, постанові Верховного Суду від 17.02.2021 у справі № 910/13643/19.

Зокрема, доводячи право на подання апеляційної скарги у даній справі, апелянт зазначає, серед іншого, наступне:

- ОСОБА_4 є акціонером ПАТ БК "Букрос" з часткою в статутному капіталі у розмірі 11,4376%;

- затвердженим оскаржуваною ухвалою місцевого господарського суду Планом санації передбачається збільшення статутного капіталу ПАТ БК "Букрос" шляхом додаткової емісії акцій, що, вважає апелянт, впливає на його майнові права як акціонера товариства та не надає йому право на придбання акцій як існуючому акціонеру.

В даному випадку, такі умови, на думку апелянта, матимуть безпосередній вплив на корпоративні права ОСОБА_1 як учасника товариства та впливатиме на інтереси апелянта, що реалізуються ним як акціонером через участь у статутному капіталі ПАТ БК "Букрос".

Судова колегія зазначає, що за змістом наданого ОСОБА_5 на затвердження суду Плану санації в частині структури власності ПАТ БК "Букрос", ОСОБА_4 є акціонером ПАТ БК "Букрос" з часткою в статутному капіталі у розмірі 11,4376%. Даний факт учасниками справи не заперечується.

Зі змісту розділу V Плану санації "Збільшення статутного капіталу" вбачається, що з метою відновлення платоспроможності боржника Планом санації передбачається збільшення статутного капіталу боржника Публічного акціонерного товариства Бурова компанія "Букрос" на суму на суму 3512567,97 грн; акції передаються інвестору ОСОБА_5 в кількості 70251359 акцій вартістю 0,05 грн.

Судова колегія враховує, що Законом про банкрутство передбачено, що саме через уповноважену особу засновників (учасників, акціонерів) боржника засновники (акціонери) боржника можуть реалізувати право на оскарження відповідних судових рішень. Разом з цим, Закон про банкрутство не передбачає можливості і способу захисту окремим учасником (акціонером) свого корпоративного права на належну йому частку у разі виникнення у справі про банкрутство відповідного корпоративного спору щодо цієї частки.

У даному випадку, оскаржуючи ухвалу про затвердження Плану санації боржника, скаржник заперечує умови цього Плану як такі, що передбачають зміну (зменшення) розміру його (скаржника) частки, тому скаржник у такий спосіб звернувся з апеляційною скаргою щодо захисту належної йому частки у статутному капіталі боржника.

Правова позиція з цього питання викладена в постанові Верховного Суду від 09.07.2024 у справі №918/1116/23.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_4 має право на оскарження ухвали Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі №18/257. У зв`язку з цим, суд відмовляє у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі №18/257.

Щодо статусу заявника апеляційної скарги - Приватного підприємства "Українська сервісна бурова компанія-1" та наявності у нього права на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі №18/257, колегія суддів виходить з такого.

У відповідності до ч. 7 ст. 14 Закону про банкрутство особи, які бажають взяти участь у санації боржника (інвестори), можуть подати розпоряднику майна (керуючому санацією) заяву про участь у санації боржника та свої пропозиції щодо санації (план санації).

У разі наявності інвесторів план санації розробляється та погоджується за участю інвесторів (ч. 1 ст. 18 Закону про банкрутство).

З матеріалів справи вбачається, що 29.10.25 Приватне підприємство "Українська сервісна бурова компанія-1" звернулось до Господарського суду Полтавської області із заявою (вх. № 13859 від 29.10.25), в якій повідомляло про прийняте рішення взяти участь в санації ПАТ БК "БУКРОС" в якості інвестора.

У зв`язку з цим, Приватне підприємство "Українська сервісна бурова компанія-1" просило суд надати ПП "УСБК-1" можливість взяти участь в санації ПАТ БК "Букрос"; зобов`язати керуючого санацією розробити План санації за участю ПП "Українська сервісна бурова компанія-1", а збори кредиторів розглянути План санації у стислі строки; результати надати до суду.

Матеріали справи також свідчать, що 10.11.2025 керуючий санацією Тищенко О.І. звернулась до суду з клопотанням (вх. №14380 від 10.11.2025) в якому повідомила суду про наявність двох Планів санації, а саме, в редакції арбітражного керуючого Тищенко О.І. від 21.10.2025 та Плану санації ПАТ БК "Букрос" в редакції арбітражного керуючого Тищенко О.І. за участю інвестора - ПП "Українська сервісна бурова компанія-1" від 09.11.2025.

11.11.2025 Приватне підприємство "Українська сервісна бурова компанія-1" звернулось до суду з клопотанням, в якому просило суд затвердити План санації Тищенко О.І. в редакції від 09.11.2025 за участю інвестора ПП "Українська сервісна бурова компанія-1" про погашення вимог кредиторів за рахунок збільшення статутного капіталу шляхом додаткової емісії акцій, який додавало до вказаного клопотання.

Пунктом 84 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №15 "Про судову практику в справах про банкрутство", роз`яснено, що особа, що подала заяву про участь у санації, набуває прав та обов`язків іншого учасника провадження у справі про банкрутство, в тому числі право оскарження судових актів, які стосуються її прав та обов`язків.

Слід ураховувати, що судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права, інтереси та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Суд приймає до уваги офіційне тлумачення поняття інтересу, який підлягає захисту, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004 у справі №1-10/2004, яким визначено, що охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загальноправовим засадам.

Отже, поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається у ряді законів України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Системний аналіз, який провів Конституційний Суд України, свідчить, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно смисловому зв`язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

Доводячи право на подання апеляційної скарги у даній справі, апелянт - Приватне підприємство "Українська сервісна бурова компанія-1" наголошує на тому, що підприємство офіційно виявило намір взяти участь у санації ПАТ БК "Букрос", подавши відповідну заяву та пакет документів до суду (вх. № 13859 від 29.10.25). План санації, який був поданий на затвердження суду керуючим санацією, визначав ПП "УСБК-1" як інвестора та встановлював для нього конкретні права (набуття корпоративних прав) та обов`язки (щодо фінансування).

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 18 Закону про банкрутство у разі наявності інвесторів план санації розробляється та погоджується за участю інвесторів.

В той же час, як зазначає апелянт, суд першої інстанції, відмовивши у затвердженні цього плану в пункті 5 резолютивної частини ухвали, безпосередньо вирішив питання про права та інтереси апелянта, не розглянув запропонований керуючим санацією Тищенко О.І. план в редакції від 09.11.2025 за участю інвестора ПП "Українська сервісна бурова компанія-1", позбавивши апелянта можливості реалізувати інвестиційний проект.

Колегія суддів вважає, що вказані обставини свідчать, що ПП "Українська сервісна бурова компанія-1" виявило намір бути інвестором ПАТ БК "Букрос", про що повідомило як керуючого санацією, суд та питання щодо участі апелянта у справі в якості інвестора в подальшому було предметом розгляду на засіданні комітету кредиторів. Зважаючи на таке, апелянт хоча і не є учасником даної справи в розумінні ст. 1 Закону про банкрутство, проте, оскаржувана ухвала, на думку колегії суддів, має безпосередній вплив на інтереси скаржника у даній справі.

Зважаючи на таке, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання кредитора ОСОБА_5 про закриття апеляційного провадження у справі відносно апелянта - ПП "Українська сервісна бурова компанія-1".

Надаючи оцінку доводам скаржників в контексті непогодження з висновками суду першої інстанції в частині затвердження судом першої інстанції Плану санації, розробленого інвестором ПАТ БК "Букрос" ОСОБА_5 по справі № 18/257 (вх. № 11296 від 02.09.25) та відмови у затвердженні Плану санації ПАТ БК "Букрос" в редакції арбітражного керуючого Тищенко О. І. від 21.10.25 (вх. № 14380 від 10.11.25), колегія суддів зазначає, що предметом судового розгляду у цій справі є обставини щодо затвердженого судом першої інстанції Плану санації в редакції інвестора-кредитора ПАТ БК "Букрос" ОСОБА_5 .

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції розглянуто План санації в редакції ОСОБА_5 (вх. № 11296 від 02.09.25, т.157, а.с.15-29), а також досліджено надані до Плану протокол комітету кредиторів ПАТ БК "Букрос" від 12.12.2024 (т.157, а.с.30-31), протокол зборів-комітету кредиторів ПАТ БК "Букрос" від 26.12.24 (т.157, а.с.32-23).

Так, судом встановлено, що згідно протоколу зборів-комітету кредиторів ПАТ БК "Букрос" від 26.12.2024 за підписом ОСОБА_5 , між іншого, вирішено:

- Схвалити план санації боржника, наданий інвестором ОСОБА_5 . Голосували "за" 100% , 2343 голоса присутніх на зборах комітету кредиторів;

- Звернутись до суду з клопотанням про затвердження Плану санації ПАТ БК "Букрос", наданим інвестором ОСОБА_5 . Голосували "за" 100%, 2343 голосів, присутніх на зборах комітету кредиторів.

За висновком суду першої інстанції, схвалений План санації містить заходи щодо відновлення платоспроможності боржника, строк та черговість виплати заборгованості кредиторам; передбачає погашення конкурсної та поточної заборгованості боржника відповідно до реєстру вимог кредиторів згідно черговості.

Також до суду першої інстанції надано клопотання керуючого санацією Тищенко О.І. (вх. № 13673 від 24.10.25) про долучення до матеріалів справи: Реєстру вимог кредиторів станом на 24.10.2025; Протоколу зборів кредиторів №9/2025 від 24.10.2025; Повідомлення про скликання від 21.10.2025 вих. №02-44/2595; Реєстру вимог кредиторів станом на 21.10.2025; Плану санації в редакції ОСОБА_5 станом на 28.08.2025 у справі про банкрутство ПАТ БК "Букрос" №18/257 на 30 стор.; Плану санації в редакції керуючого санацією арбітражного керуючого Тищенко О.І. станом на 21.10.2025 у справі про банкрутство ПАТ БК "Букрос" №18/257 на 35 стор.; Відеозапис зборів кредиторів ПАТ БК "Букрос" в режимі відеоконференції №9/2025 від 24.10.2025 (т.159 а.с. 12-62).

Згідно Протоколу зборів кредиторів №9/2025 від 24.10.2025 прийнято рішення:

-Погодити План санації в редакції кредитора ОСОБА_5 у справі про банкрутство ПАТ БК "Букрос" №18/257;

- Відхилити План санації в редакції керуючого санацією арбітражного керуючого Тищенко О.І. станом на 21.10.2025 у справі про банкрутство ПАТ БК "Букрос" №18/257.

Таким чином, дослідивши відповідність умов Плану санації кредитора ОСОБА_5 вимогам ст. 18 Закону про банкрутство, враховуючи наявність протоколів комітету кредиторів про погодження Плану санації саме в редакції кредитора ОСОБА_5 , суд першої інстанції дійшов висновку про його затвердження та відмову у затвердження Плану санації ПАТ БК "Букрос" в редакції арбітражного керуючого Тищенко О.І. від 21.10.25 (вх. №14380 від 10.11.2025).

Проте, колегія суддів не може погодитись із висновком суду першої інстанції у повному обсязі, виходячи з такого.

Надаючи оцінку доводам скаржників та оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції в частині затвердженого Плану санації, колегія суддів враховує таке.

Застосування судами законодавства про банкрутство зобов`язує суди відповідно до частини першої статті 3 ГПК України також використовувати відображені у нормах цього законодавства особливі принципи інституту неплатоспроможності для забезпечення мети законодавства про банкрутство - повного задоволення вимог кредиторів боржника.

Одним із принципів, які характерні для правового інституту неспроможності є принцип судового контролю у процедурах банкрутства щодо повноти та належності дій учасників провадження у справі про банкрутство, що зобов`язує суд з достатньою повнотою встановити об`єктивні обставини правовідносин сторін по множинних предметах спорів, які виникають у процедурах банкрутства.

Застосування судами принципу судового контролю у процедурах банкрутства щодо повноти та належності дій учасників справи про банкрутство, єдиного правового захисту інтересів кредиторів в межах процедур банкрутства та пропорційності надає суду у процедурі банкрутства правові важелі, які можуть забезпечити дотримання балансу інтересів кредиторів та боржника на кожному з етапів процедур банкрутства, в тому числі і процедури санації.

Системний аналіз норм Закону про банкрутство свідчить, що кожна судова процедура у справі про банкрутство має своє завдання та мету, містить правовий інструментарій (юридично значимі дії, рішення, правочини тощо), за допомогою якого досягається мета відповідної процедури, а їх запровадження має здійснюватися із дотриманням правил (наявності визначених законом для цього умов) переходу від однієї судової процедури до наступної.

Відповідно до статті 1 Закону про банкрутство санація - це система заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнанню боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансово - господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом кредитування, реструктуризації підприємства, боргів і капіталу та (або) зміну організаційно-правової та виробничої структури боржника.

Правові підстави проведення процедури санації визначені приписами статей 17-21 цього Закону про банкрутство. Зокрема вказана судова процедура банкрутства передбачає винесення ухвали суду про проведення санації боржника, затвердження судом схваленого та погодженого плану санації, його виконання та складання керуючим санації звіту за результатами проведеної санаційної процедури.

Таким чином, процедура санації передбачає винайдення економічного рішення щодо певного способу поєднання та використання наявних у боржника та залучених активів (нерухоме майно, грошові кошти, майнові права тощо) з метою забезпечення фінансово-господарського оздоровлення та визначення найбільш ефективного способу погашення існуючої кредиторської заборгованості, а також недопущення банкрутства.

В той же час правові підстави для таких рішень мають відповідати положенням чинного законодавства, зокрема вимогам щодо укладення цивільно-правових договорів, вчинення інших правочинів, порядку виконання та припинення зобов`язань, відчуження та набуття права власності на нерухоме майно тощо.

Суд враховує, що санація є пріоритетною судовою процедурою у справі про банкрутство, адже за своєю метою є направленою на усунення ознак неплатоспроможності боржника, що відповідає сутнісній характеристиці санації - від латинського "sanare", що означає "видужання", "оздоровлення".

Тож очевидно, що поданий на затвердження суду план санації боржника має відповідати меті, визначеній у частині першій статті 18 Закону, та передбачати заходи спрямовані на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, відновлення його платоспроможності.

Тобто план санації має містити ряд істотних умов, які підлягають юридичній та економічній оцінці на предмет досягнення основної мети процедури санації - відновлення платоспроможності боржника шляхом погашення грошових вимог всіх кредиторів (в повному обсязі або частково) внаслідок реалізації плану санації (близький за змістом висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.12.2021 у справі №908/2755/19).

У постанові від 23.12.2021 у справі № 924/1155/18 Верховним Судом зроблено висновки, що з метою дотримання балансу інтересів кредиторів та боржника при затвердженні плану санації суд повинен займати активну процесуальну позицію, яка має полягати в повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні обставин щодо перевірки порядку схвалення та дослідження змісту плану санації. При цьому, як зазначено судом касаційної інстанції, план санації має містити ряд істотних умов, які підлягають юридичній та економічній оцінці на предмет досягнення основної мети процедури санації. Зокрема, суд здійснює перевірку плану санації на предмет дотримання порядку його схвалення, погодження забезпеченими кредиторами та відповідності його вимогам законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом " протягом трьох місяців з дня винесення ухвали про санацію боржника керуючий санацією зобов`язаний подати комітету кредиторів для схвалення план санації боржника, крім випадків, передбачених цим Законом.

План санації повинен містити заходи щодо:

- відновлення платоспроможності боржника,

- умови участі інвесторів, за їх наявності, у повному або частковому задоволенні вимог кредиторів, зокрема шляхом переведення боргу (частини боргу) на інвестора,

- строк та черговість виплати боржником або інвестором боргу кредиторам та

- умови відповідальності інвестора за невиконання взятих згідно з планом санації зобов`язань.

План санації повинен передбачати строк відновлення платоспроможності боржника. Платоспроможність вважається відновленою за відсутності ознак банкрутства, визначених цим Законом.

У разі наявності інвесторів план санації розробляється та погоджується за участю інвесторів.

План санації може містити умови про:

виконання зобов`язань боржника третіми особами;

обмін вимог кредиторів на активи боржника та (або) його корпоративні права;

задоволення вимог кредиторів іншим способом, що не суперечить закону.

Згідно ч.ч.2,3 України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" заходами щодо відновлення платоспроможності боржника, які містять план санації, можуть бути:

реструктуризація підприємства;

перепрофілювання виробництва;

закриття нерентабельних виробництв;

відстрочка та (або) розстрочка платежів або прощення (списання) частини боргів, про що укладається мирова угода;

ліквідація дебіторської заборгованості;

реструктуризація активів боржника відповідно до вимог цього Закону;

продаж частини майна боржника;

зобов`язання інвестора про погашення боргу (частини боргу) боржника, зокрема шляхом переведення на нього боргу (частини боргу) та його відповідальність за невиконання взятих на себе зобов`язань;

виконання зобов`язань боржника власником майна боржника та його відповідальність за невиконання взятих на себе зобов`язань;

продаж майна боржника як цілісного майнового комплексу (для недержавних підприємств);

одержання кредиту для виплати вихідної допомоги працівникам боржника, які звільняються згідно з планом санації, який відшкодовується в першу чергу згідно зі статтею 31 цього Закону за рахунок реалізації майна боржника;

звільнення працівників боржника, які не можуть бути задіяні в процесі реалізації плану санації. Вихідна допомога у цьому разі виплачується за рахунок інвестора, а за його відсутності - за рахунок реалізації майна боржника або за рахунок кредиту, одержаного для цієї мети;

інші способи відновлення платоспроможності боржника.

Отже, відповідно до статті 18 Закону про банкрутство передбачено певні імперативні вимоги до плану санації боржника.

Крім того, план санації має містити ряд істотних умов, які підлягають юридичній та економічній оцінці на предмет досягнення основної мети процедури санації - відновлення платоспроможності боржника шляхом погашення грошових вимог всіх кредиторів внаслідок реалізації плану санації.

Інвестор (інвестори) за умови виконання зобов`язань, передбачених планом санації, може набувати прав власності на майно боржника відповідно до законодавства та плану санації.

Господарський суд затверджує схвалений та погоджений план санації боржника, про що виноситься ухвала, яка може бути оскаржена в установленому порядку.

Як встановлено вище, 02.09.2025 голова комітету кредиторів боржника ОСОБА_5 , звернувся до суду першої інстанції із клопотанням про затвердження Плану санації, схваленого більшістю голосів загальних зборів комітету кредиторів ПАТ БК "Букрос" згідно протоколу від 26.12.2024.

Так, наданий до суду План санації ПАТ БК "Букрос" містить: загальну характеристику ПАТ БК "Букрос" (предмет діяльності, статистичні дані, схематичне зображення структури власності), аналіз фінансової, господарської, інвестиційної діяльності боржника, його становище на ринках на дату відкриття провадження у справі про банкрутство, відомості про майно (майнові права боржника) згідно з результатами інвентаризації станом на 01.01.2021, інформацію про наявність земельних ділянок, які належать на праві власності або на праві користування, їх перелік; заходи відновлення платоспроможності; погашення вимог кредиторів; заходи щодо забезпечення охорони державної таємниці; прогноз соціально-економічних наслідків проведення санації; строк відновлення платоспроможності; прикінцеві положення.

Поряд з цим, проаналізувавши умови Плану, колегія суддів звертає увагу на таке. По-перше, з наданого плану не вбачається інформації, що надає можливість здійснити аналіз структури активів, власних оборотних засобів, структури дебіторської та кредиторської заборгованості боржника, актуальної балансової вартості активів боржника, його фінансово-господарського стану. В то же час, відсутність актуальної інформації щодо господарсько-фінансового стану підприємства унеможливлює надання оцінки майнового стану боржника та спроможність підприємства реалізувати запропоновані в Плані санації заходи відновлення платоспроможності боржника.

По-друге. У розділі V Плану визначено «Заходи відновлення платоспроможності боржника».

Зокрема, до таких заходів віднесено участь кредитора - інвестора ОСОБА_5 і ця участь згідно із розділом V "Заходи відновлення платоспроможності" Плану санації виражається у такому:

- виконання третьою особою-інвестором зобов`язань боржника, а саме, погашення у повному обсязі несплачених конкурсних кредиторських вимог у сумі 3512567,97 грн;

- збільшення статутного капіталу шляхом випуску акцій;

- закриття поточних боргів ПАТ БК "Букрос" перед ГУ ПФУ у Полтавській області та ГУ ДПС у Полтавській області в рамках плану санації;

- при достроковому закритті поточних боргів перед кредиторами передбачити обмін вимог кредитора -інвестора на активи боржника.

Так, за умовами п. 1.3. Плану конкурсний борг ПАТ БК "Букрос" перед ГУ ПФУ у Полтавській області в сумі 1058508,10 грн третя особа-інвестор ОСОБА_5 перераховує на рахунок, вказаний Міністерством соціальної політики України на протязі п`яти діб після затвердження плану санації.

Також Планом передбачено закриття поточних боргів ПАТ БК "Букрос" перед ГУ ПФУ у Полтавській області та ГУ ДПС у Полтавській області.

Зокрема, згідно Плану, по даним Мінсоцполітики України поточна заборгованість складає 40 982 266,07 грн, з якої заборгованість з платежів на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування - 38385974,80 грн. Разом з цим, у Плані санації також зазначено, що поточна заборгованість Потребує звірки.

Таким чином, розмір поточних вимог за змістом Плану санації, "потребує звірці", отже не є остаточно визначеним. Вказане також підтвердив у судовому засіданні кредитор ОСОБА_5 . Про це також зазначає в апеляційній скарзі ГУ ПФУ України в Полтавській області.

Однак, строки проведення такої звірки умовами Плану санації не визначені. В той же час закриття поточних боргів перед ГУ ПФУ у Полтавській області та розстрочка їх оплати пов`язується саме із обставинами проведення звірки, що також стосуєтся і закриття поточних боргів перед ГУ ДПС у Полтавській області.

До того ж, погашення інвестором поточної заборгованості боржника, згідно Плану, пов`язано не лише з обставинами звірки поточної заборгованості, а також і з обставинами закриття провадження у справі про банкрутство ПАТ БК "Букрос".

Разом з цим, колегія суддів вважає, що за імперативними приписами ч. 1 ст. 18 Закону про банкрутство, План санації повинен містити заходи щодо строку та черговості виплати боржником або інвестором боргу кредиторам. Тобто, План санації, як документ, умови та строки виконання якого неухильно має дотримуватись інвестор, має містити чіткі строки, має містити умови черговості сплати боргу кредиторам, а його виконання не може ґрунтуватись на будь-яких відкладальних умовах, зокрема, погашення поточних вимог після звірки їх розміру, закриття інвестором поточних боргів після їх звірки та пов`язуватись із невизначеними строками закриття провадження у справі про банкрутство тощо.

Також умовами розділу V Плану визначено, що при достроковому закритті поточних боргів перед кредиторами передбачити: Обмін вимог кредитора-інвестора на активи боржника.

Умови обміну вимог кредитора-інвестора у Плані встановлено наступні:

П. 1.5. За умови виконання Розділу 1 керуючий санацією здійснює обмін вимог нового кредитора - третя особа-інвестор в сумі 7 767 542,47 грн на активи боржника, балансова вартість якого становить 5 655 083,00 грн, а саме:

2.1.1. Обладнання (за переліком, місце збереження: с. Сагайдак, Шишацький район, Полтавська область, вул. Шишацький шлях,3), балансова вартість - 237410,00 грн; місце збереження вул. Привокзальна,1-а, с. Сагайдак, Шишацький район, Полтавська область - балансова вартість - 195 678,00 грн,

2.1.2. Будівлі та споруди (за переліком, місцезнаходження - АДРЕСА_1 )- балансова вартість - 881 500,00 грн, місцезнаходження: вул. Привокзальна,1-а, с. Сагайдак, Шишацький район, Полтавська область, балансова вартість - 226 000,00 грн, місцезнаходження: вул. Карпенка Віктора, 2, с. Дмитрівка, Шишацький район, Полтавська область, балансова вартість - 380 600,00 грн,

2.1.3. Свердловини - назва "Сагайдацька" район - Шишацький, категорія -пошукова, кількість одиниць - 1, балансова вартість - 76 433 309,00 грн.

Таким чином, згідно Плану, в разі дострокового погашення поточних боргів 40982266,07 грн, розмір яких остаточно не визначений та потребує звірки та виконання умов розділу 1 Плану (погашення інвестором конкурсних кредиторських вимог у сумі 3512567,97 грн), інвестор здійснює обмін вимог нового кредитора-третьої особи -інвестора на активи боржника. Згідно даних переліку активів боржника, що наведений у Плані, загальна балансова вартість таких активів становить 78 354 497,00 грн. В той же час, з Плану не вбачається, чи є така балансова вартість актуальною на час затвердження Плану. За відсутністю остаточно визначеної суми поточної заборгованості та даних актуальної балансової вартості майна боржника, не вбачається можливим надання оцінки, чи є такий обмін економічно обґрунтованим та чи матиме економічні та фінансові вигоди для боржника.

Також, План санації не містить даних про те, з яких надходжень буде здійснюватися оплата інвестором поточних вимог, або ж очікувані доходи від господарської діяльності, за рахунок яких вищевказані платежі могли б бути сплачені.

Також заходом щодо відновлення платоспроможності боржника інвестором у Плані визначено збільшення статутного капіталу шляхом випуску акцій. Зокрема, зазначено, що з метою відновлення платоспроможності боржника передбачається збільшення статутного капіталу боржника ПАТ БК "Букрос" на суму на суму 3 512 567,97 грн. За результатом приватної емісії акцій ПАТ БК "Букрос", акції передаються інвестору ОСОБА_5 в кількості 70 251 359 акцій вартістю 0,05 грн, які повинні бути зареєстровані в Національній комісії з цінних паперів та фондового ринку (НКЦПФР).

Разом з цим, колегія суддів вважає, що визначені у цьому розділі Плану умови не підтверджують можливість надання іншим учасникам боржника права на їх придбання, про що також зазначає в апеляційній скарзі ОСОБА_4 , як учасник (акціонер) товариства.

Крім того, в силу ч. 1 ст. 18 Закону про банкрутство План санації повинен передбачати строк відновлення платоспроможності боржника.

Поряд з цим, за умовами Плану, його строк відновлення платоспроможності боржника визначено таким чином: при розумних строках розгляду справи у судах, рік, півтора. Тобто, інвестором не визначено строк відновлення платоспроможності боржника, вимоги про що встановлено ч. 1 ст. 18 Закону про банкрутство.

Колегія суддів зазначає, що загальною метою санаційних заходів є оздоровлення фінансово-господарського становища боржника. План санації, насамперед, має відповідати меті, визначеній у частині першій ст. 18 Закону про банкрутство, зокрема, передбачати заходи спрямовані на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, відновлення його платоспроможності.

В силу приписів законодавства, він може містити такі умови як обмін вимог кредиторів на активи боржника та (або) його корпоративні права, виконання зобов`язань боржника третіми особами, але ж такі умови не можуть замінити сутність затвердження Плану - відновлення платоспроможності боржника та забезпечення вимог кредиторів.

Колегія суддів також враховує, що інвестор - це особа, яка приймає рішення щодо внесення власних, позичених та залучених майнових і інтелектуальних цінностей в об`єкти інвестування та несе відповідальність за невиконання своїх зобов`язань. Участь інвестора в плані санації передбачає вливання коштів для погашення боргів або розвитку підприємства, отримання активів чи корпоративних прав боржника.

Процедура санації передбачає винайдення економічного рішення щодо певного способу поєднання та використання наявних у боржника та залучених активів (нерухоме майно, грошові кошти, майнові права тощо) з метою забезпечення фінансово-господарського оздоровлення та визначення найбільш ефективного способу погашення існуючої кредиторської заборгованості, а також недопущення банкрутства.

Наданий кредитором - інвестором ОСОБА_5 . План санації передбачає участь інвестора, але ж ця участь згідно із розділом V "Заходи відновлення платоспроможності" плану санації виражається у тому, що під час проведення процедури санації ПАТ БК "Букрос" пропонується застосувати лише обмін вимог кредиторів на активи боржника.

Отже, фактично єдиним механізмом оздоровлення підприємства за Планом, є обмін вимог кредиторів на активи боржника, про що також зазначає в апеляційній скарзі арбітражний керуючий Тищенко О.І. При цьому, зважаючи на наявність у боржника значного розміру поточної кредиторської заборгованості, розмір якої згідно Плану потребує звірці, План санації містить лише формальне посилання про розстрочку цих боргів та не містить економічного розрахунку, джерел фінансування та гарантій погашення поточної заборгованості.

Досліджені умови Плану не доводять, що можливо досягнути запланованих результатів відновлення платоспроможності боржника, визначених в плані санації - відновлення господарської діяльності боржника та задоволення вимог кредиторів. В плані санації не міститься чітких взаємопов`язаних і послідовних заходів, що спрямовані на реальне оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, що призведе до поновлення господарської діяльності боржника і, відповідно, до реального відновлення його платоспроможності.

Колегія суддів враховує, що участь в процедурі санації засновників (учасників) боржника в якості інвестора свідчить про наявність додаткового стимулу для інвестора сприяти відновленню платоспроможності боржника.

Разом з цим, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що запропоновані в Плані санації в редакції ОСОБА_5 як інвестора заходи, не доводять можливості досягнути запланованих результатів відновлення платоспроможності боржника - відновлення господарської діяльності боржника та задоволення вимог кредиторів. В плані санації не міститься чітких взаємопов`язаних і послідовних заходів, а також строків, що спрямовані на реальне оздоровлення фінансово-господарського становища боржника та можуть призвести до поновлення господарської діяльності боржника і, відповідно, до реального відновлення його платоспроможності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів суд дійшов висновку, що наданий суду План санації в редакції кредитора-інвестора ОСОБА_5 , наразі не відповідає вимогам Закону про банкрутство, а тому висновки суду першої інстанції в частині схвалення Плану санації в редакції кредитора-інвестора ОСОБА_5 та відповідності його вимогам Закону про банкрутство, є передчасними.

У зв`язку з цим, колегія суддів приходить до висновку про скасування судового рішення першої інстанції в частині затвердження Плану санації в редакції інвестора ПАТ БК "Букрос" ОСОБА_5 та направлення справи для продовження розгляду на стадію санації.

Разом з цим, судова колегія вважає, що відмова суду у затвердженні Плану санації не є перешкодою для повторного розгляду та схвалення доопрацьованого плану санації зборами кредиторів у відповідності до вимог законодавства та подальшого звернення боржника до господарського суду із заявою про затвердження плану санації.

Щодо припинення повноважень керуючого санацією ПАТ Бурова компанія "Букрос" Тищенко О.І.

На адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_5 про усунення від обов`язків керуючого санацією ПАТ Бурова компанія "Букрос" Тищенко О.І. та призначення керуючим санацією ПАТ "Бурова компанія "Букрос" ОСОБА_6. (вх. № 11439 від 05.09.25).

До зазначеного клопотання надані суду наступні документи: протокол комітету кредиторів від 12.12.2024; пояснення до протоколу комітету кредиторів від 12.12.2024; протокол № 1-25 наглядової ради ПАТ БК "Букрос" від 18.01.25; згода ОСОБА_6. на призначення керуючим санацією ПАТ БК "Букрос"; копія ідентифікаційного номеру; копія листа Мінюста України №3467/09.1-15 від 20.08.25; копія скарги на арбітражного керуючого Тищенко О.І. (т. 157, а.с. 129-144).

На адресу суду також надійшло клопотання керуючого санацією Тищенко О.І. про долучення до матеріалів справи протоколу засідання комітету кредиторів №2/2025 від 24.10.2025 у справі про банкрутство ПАТ БК "Букрос" №18/257(вх. № 13680 від 24.10.25, т. 159 а.с.65-70)

Згідно Протоколу зборів комітету кредиторів №2/2025 від 24.10.2025 прийнято рішення: Припинити повноваження керуючого санацією ПАТ БК "Букрос" Тищенко О.І. та кандидатура ОСОБА_6.

За висновком суду першої інстанції, фактично як згідно протоколу комітету кредиторів від 12.12.2024 за підписом ОСОБА_5., так і згідно протоколу комітету кредиторів №2/2025 від 24.10.2025, який надано керуючим санацією Тищенко О.І., прийнято рішення про припинення повноваження керуючого санацією ПАТ "Бурова компанія "Букрос" арбітражного керуючого Тищенко О.І. За даних обставин, суд дійшов до висновку про наявність підстав про припинення повноваження керуючого санацією ПАТ Бурова компанія "Букрос" арбітражного керуючого Тищенко О.І. та призначення керуючим санацією ПАТ Бурова компанія "Букрос" керівника ПАТ Бурова компанія "Букрос" ОСОБА_6.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції враховуючи таке.

Частиною 11 ст. 3-1 Закону про банкрутство передбачено, що невиконання або неналежне виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого згідно з цим Законом, за відсутності наслідків, передбачених цією статтею, може бути підставою для усунення арбітражного керуючого від виконання ним своїх обов`язків, про що господарський суд виносить ухвалу.

За правилами частини 8 ст.17 Закону про банкрутство керуючий санацією може бути звільнений господарським судом від виконання повноважень керуючого санацією, зокрема, на підставі рішення комітету кредиторів у разі невиконання чи неналежного виконання ним своїх обов`язків. При цьому комітет кредиторів повинен запропонувати кандидатуру іншого керуючого санацією, про що виноситься ухвала господарського суду.

Отже, арбітражний керуючий може бути звільнений господарським судом від виконання повноважень керуючого санацією, зокрема, на підставі рішення комітету кредиторів, але у разі невиконання чи неналежного виконання ним своїх обов`язків.

Водночас, обставини неналежного виконання чи невиконання обов`язків керуючим санацією Тищенко О.І. судом першої інстанції не були встановлені та судом не досліджувались, що свідчить про передчасність висновків для наявності підстав для усунення арбітражного керуючого від обов`язків керуючого санацією у даній справі та, відповідно, призначення іншого керуючого санацією.

З огляду на те, що припинення повноважень Тищенко О.І. колегія суддів вважає передчасним, призначення ОСОБА_6. керуючим санацією є безпідставним.

Колегія суддів враховує, що узагальнені вимоги апеляційних скарг арбітражного керуючого Тищенко О.І., ПП "Українська сервісна Бурова компанія-1", ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ґрунтуються на незгоді з рішенням суду першої інстанції в частині затвердженого плану санації в редакції кредитора-інвестора ПАТ БК "Букрос" ОСОБА_5 та в частині припинення повноваження арбітражного керуючого Тищенко О.І. і призначення керуючим санацією керівника ПАТ Бурова компанія "Букрос" ОСОБА_6.

Разом з цим, встановлені у справі обставини підтверджують доводи апелянтів в частині невідповідності Плану санації в редакції кредитора-інвестора ОСОБА_5 вимогам, що ставляться ст. 18 Закону про банкрутство до Плану санації щодо його обов`язкових умов, а також передчасність висновку суду першої інстанції про припинення повноважень Тищенко О.І.

За таких підстав, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційних скарг арбітражного керуючого Тищенко О.І., ОСОБА_1, ПП "Українська сервісна бурова компанія-1", задоволення апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (зважаючи на вимоги прохальної частини апеляційної скарги).

Ухвала суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні клопотання керуючого санацією Тищенко О.І. про затвердження плану санації ПАТ БК "Букрос" в редакції арбітражного керуючого Тищенко О. І. від 21.10.25 (вх. №14380 від 10.11.25) апелянтами не оскаржується і не є предметом апеляційного розгляду.

Щодо доводів апелянта арбітражного керуючого Тищенко О.І. про те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання керуючого санацією про припинення процедури санації, визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, колегія суддів зазначає, що наразі боржник перебуває у стадії санації і комітетом кредиторів прийнято рішення про затвердження Плану санації, який в подальшому було затверджено судом першої інстанції. Рішення щодо переходу до ліквідаційної процедури комітетом кредиторів не приймалось.

Крім того, керуючим санацією Тищенко О.І. також було надано до суду свій План санації ПАТ БК "Букрос", що свідчить про суперечливі твердження керуючого санацією про доцільність переходу до процедури ліквідації.

За таких підстав, ухвалу суду в частині відмови у переході до ліквідаційної процедури слід залишити без змін.

Доводи Тищенко О.І. про те, що Планом передбачено відчуження всього цілісного майнового комплексу підприємства та перехід ліквідних активів у приватну власність ОСОБА_5 , втрату боржником засобів виробництва є безпідставними. Такі доводи спростовуються умовами Плану в редакції кредитора - інвестора ОСОБА_5 , з якого не вбачається перехід у власність інвестора всіх майнових активів боржника.

Щодо вимог апелянта ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту втрати ОСОБА_5 статусу кредитора у справі №18/257 станом на 19.11.2025 у зв`язку з повним погашенням його грошових вимог апелянтом та визнання ОСОБА_1 кредитором-правонаступником у справі №18/257 на суму фактично погашених вимог у розмірі 3512567,97 грн, то обставини процесуальної заміни кредитора - ОСОБА_5 на правонаступника - ОСОБА_1 , не були предметом розгляду в оскаржуваній ухвалі, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги в цій частині.

Крім того, оскільки План санації в редакції арбітражного керуючого Тищенко О.І. не був предметом розгляду у суді першої інстанції, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги ПП "Українська сервісна Бурова компанія-1" в частині затвердження такого Плану.

Інші доводи апелянтів під час апеляційного розгляду справи не знайшли свого підтвердження. Крім того, колегія суддів враховує висновки в рішенні ЄСПЛ у справі "Проніна проти України" в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі "Шевельов проти України").

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень частини першої ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За результатом розгляду справи колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційних скарг та скасування ухвали Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі №18/257 в частині затвердження плану санації, розробленого інвестором ПАТ БК "Букрос" ОСОБА_5 у справі № 18/257 (вх. № 11296 від 02.09.25) (п. 4 резолютивної частини ухвали) та в частині припинення повноваження керуючого санацією ПАТ "Бурова компанія "Букрос" арбітражного керуючого Тищенко О.І. та призначення керуючим санацією ПАТ "Бурова компанія "Букрос" керівника ПАТ "Бурова компанія "Букрос" ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ); зобов`язання арбітражного керуючого Тищенко О.І. у 15-ти денний строк з дати прийняття ухвали передати керуючому санацією ПАТ "Бурова компанія "Букрос" керівнику ПАТ "Бурова компанія "Букрос" ОСОБА_6. матеріальні та інші цінності банкрута, печатки і штампи, бухгалтерську та іншу документацію банкрута (п. 7 резолютивної частини ухвали).

В цій частині колегія суддів вважає за необхідне прийняти нове рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_5 (вх. № 11296 від 02.09.25) про затвердження Плану санації, розробленого інвестором ПАТ БК "Букрос" ОСОБА_5 у справі №18/257 та усунення від обов`язків керуючого санацією ПАТ Бурова компанія "Букрос" Тищенко О.І. та призначення керуючим санацією ПАТ Бурова компанія "Букрос" ОСОБА_6. (вх. №11439 від 05.09.25).

В іншій частині ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі №18/257 слід залишити без змін.

Керуючись статтями 253, 254, 270, 275, 280, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Тищенко О.І. задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Українська сервісна бурова компанія-1" задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі №18/257 скасувати в частині затвердження плану санації, розробленого інвестором ПАТ БК "БУКРОС" ОСОБА_5 по справі № 18/257 (вх. № 11296 від 02.09.25) (п. 4 резолютивної частини ухвали) та в частині припинення повноваження керуючого санацією ПАТ Бурова компанія "Букрос" арбітражного керуючого Тищенко О.І. та призначення керуючим санацією ПАТ Бурова компанія "Букрос" керівника ПАТ Бурова компанія "Букрос" ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ); зобов`язання арбітражного керуючого Тищенко О.І. у 15-ти денний строк з дати прийняття ухвали передати керуючому санацією ПАТ Бурова компанія "Букрос" керівнику ПАТ Бурова компанія "Букрос" ОСОБА_6. матеріальні та інші цінності банкрута, печатки і штампи, бухгалтерську та іншу документацію банкрута (п. 7 резолютивної частини ухвали).

Прийняти в цій частині нове рішення, виклавши п. 4 та п. 7 резолютивної частини ухвали Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі №18/257 в такій редакції:

« 4. Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_5 (вх. № 11296 від 02.09.25) про затвердження плану санації, розробленого інвестором ПАТ БК "Букрос" ОСОБА_5 у справі № 18/257.

7. Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про усунення від обов"язків керуючого санацією ПАТ Бурова компанія "Букрос" Тищенко О.І. та призначення керуючим санацією ПАТ Бурова компанія "Букрос" ОСОБА_6. (вх. № 11439 від 05.09.25).»

В іншій частині ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі №18/257 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження передбачені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повну постанову складено 26.01.2026.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя І.В. Тарасова