РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2026Справа № 910/12553/25

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні господарську справу

за позовною заявою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрайонне підприємство «Україна»

про стягнення 126 468,16 грн

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» (далі - Керуюча компанія, позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрайонне підприємство «Україна» (далі - МП «Україна», відповідач) про стягнення неустойки в сумі 126 468,16 грн за договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 1136-20 від 30.06.2020.

Позов обґрунтований тим, що відповідач порушив свої зобов`язання за вказаним договором в частині своєчасного повернення об`єкта оренди, у зв`язку з чим йому було нараховано неустойку у розмірі подвійної орендної плати. У позові Керуюча компанія просить стягнути з відповідача таку неустойку в сумі 126 468,16 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2025 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Отже, розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 30.06.2022 між Святошинською районною в місті Києві державною адміністрацією (орендодавець), ТОВ «МП «Україна» (орендар) та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» (підприємство-балансоутримувач) був укладений договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 1136-20 (далі - договір).

За умовами вказаного договору орендодавець, на підставі протоколу засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 14.04.2020 № 14/200, розпорядження Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації м. Києва від 13.05.2020 № 313, передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлове приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва (далі - об`єкт), який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Доброхотова, 30 літ. Б, для розміщення торговельних об`єктів з продажу продовольчих товарів, крім товарів підакцизної групи (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору об`єктом оренди є нежитлове приміщення загальною площею 95,00 кв.м. на першому поверсі згідно з викопіюванням з поповерхового плану, що складає невід`ємну частину цього договору.

Згідно з п. 2.4 договору орендар вступає у строкове платне користування об`єктом у термін, вказаний у цьому договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі об`єкта.

За змістом п. 3.1 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280 (зі змінами), і становить без ПДВ: 60,47 грн за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому складає за базовий місяць розрахунку: червень 2020 року - 5 744,54 грн. Якщо договір укладено на строк, що перевищує три роки, розмір орендної плати за базовий місяць розрахунку переглядається кожні три роки і доводиться до орендаря листом за підписом уповноваженої особи орендодавця.

Відповідно до п. 3.2 договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України.

Згідно з п. 3.3 договору у разі користування об`єктом оренди протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з Методикою розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування.

Відповідно до п. 5.2.3 договору орендодавець має право у разі несплати орендарем орендної плати протягом трьох місяців підряд з дня закінчення строку платежу або виявлення факту використання об`єкта оренди не за цільовим призначенням, вжити необхідних заходів для примусового виселення орендаря та стягнення заборгованості з орендної плати та інших платежів.

Згідно з п. 5.3 договору орендодавець має право відмовитись від договору у разі порушення або невиконання орендарем умов договору оренди, в тому числі в частині своєчасної сплати орендної плати, цільового використання, страхування об`єкта оренди тощо.

За змістом п. 4.2.20 договору після припинення дії договору орендар зобов`язаний протягом 3 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі підприємству-балансоутримувачу. Акт приймання передачі об`єкта підписується відповідним орендарем, орендодавцем, та підприємством-балансоутримувачем. У разі невиконання цього пункту орендар сплачує неустойку у подвійному розмірі орендної плати.

Згідно з п. 9.1 договору цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами строком на 5 років і діє з 30.06.2020 до 30.06.2025. У разі, якщо законом передбачене нотаріальне посвідчення і державна реєстрація, цей договір є укладеним з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України, що діяв на час спірних відносин) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Об`єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання (ч. 3 статті 283 ГК України).

Згідно зі ст. 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму (ч. 1 ст. 765 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 ст. 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Крім того, оскільки передане в оренду майно є комунальною власністю, то до спірних правовідносин також підлягають застосуванню положення Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору оренди Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація (орендодавець) і КП «Керуюча компанія» (підприємство-балансоутримувач, позивач) передали, а орендар (відповідач) прийняв у строкове платне користування об`єкт оренди за договором № 1136 від 30.06.2020 - нежитлове приміщення загальною площею 95,00 кв.м, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Доброхотова, 30 літ. Б, що підтверджується актом приймання-передачі об`єкта оренди від 30.06.2020.

Отже у орендаря виник обов`язок сплачувати орендні та інші платежі, обумовлені договором.

Разом з тим матеріали справи свідчать, що рішенням Господарського суду міста Києва від 05.02.2025 у справі № 910/13251/24, яке набрало законної сили, за вказаним договором встановлено факт наявності у ТОВ «МП «Україна» заборгованості з орендної плати та експлуатаційних витрат, у зв`язку з чим з боржника стягнуто на користь Керуючої компанії заборгованість у сумі 36 455, 32 грн, пеню в сумі 1 759, 97 грн, 3% річних в сумі 202, 67 грн, а також штраф в сумі 810, 66 грн.

Крім того рішенням Господарського суду міста Києва від 11.03.2025 у справі № 910/14470/24 за позовом Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації до ТОВ «МП «Україна» про виселення із займаного нежилого приміщення, яке набрало законної сили 11.04.2025, договір оренди № 1136 від 30.06.2020 визнано розірваним з 31.10.2024 та виселено ТОВ «МП «Україна» із нежилого приміщення, загальною площею 95,00 кв.м. розташованого за адресою: м. Київ, вул. Доброхотова, буд. 30, літ. Б.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже обставини, що були встановлені в рішеннях Господарського суду міста Києва від 05.02.2025 у справі № 910/13251/24 та від 11.03.2025 у справі № 910/14470/25, з приводу наявності у ТОВ «МП «Україна» заборгованості за договором оренди № 1136 від 30.06.2020, підстав розірвання цього договору та виселення відповідача з приміщення не доказуються при розгляді даної справи.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його укладено. У разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди (ч. 1 ст. 25 вказаного Закону).

Згідно з ч. 1 статті 785 ЦК України в разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

У п. 4.2.20 договору сторони також погодили, що орендар зобов`язаний після припинення дії договору протягом 3 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі підприємству-балансоутримувачу.

Разом з цим встановлено, що у визначений договором строк після припинення (розірвання) договору оренди відповідач приміщення не повернув, а був виселений у примусовому порядку за рішенням суду 05.08.2025.

Так, матеріали справи свідчать, що згідно з постановою державного виконавця Святошинського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про закінчення виконавчого провадження ВП № 77919027 від 05.08.2025, ТОВ «Міжрайонне підприємство «Україна» 05.08.2025 було виселене із займаного нежилого приміщення за адресою: м. Київ, вул. Доброхотова, буд. 30, літ. Б.

Водночас слід зазначити, що користування майном за договором є правомірним, якщо воно відповідає умовам укладеного договору та положенням чинного законодавства, які регулюють такі правовідносини з урахуванням особливостей предмета найму та суб`єктів договірних правовідносин. Відносини найму (оренди) у разі неправомірного користування майном можуть регулюватися умовами договору, що визначають наслідки неправомірного користування майном, та нормами законодавства, які застосовуються до осіб, які порушили зобов`язання у сфері орендних відносин. Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана із правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759, 762, 763 ЦК України, статей 283, 284, 286 ГК України. Із припиненням договірних (зобов`язальних) відносин за договором у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок - негайно повернути наймодавцеві річ.

Отже, після спливу строку дії договору, невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування відповідачем майном, що було передане йому в найм (оренду). Відтак права та обов`язки наймодавця і наймача перейшли в сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням ч. 2 ст. 785 ЦК України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.

Відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення. Тобто неповернення майна з орендного користування у визначений договором оренди строк є підставою для застосування наслідків, передбачених частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України.

У цій справі судом встановлено факт неправомірного користування відповідачем майном у період з часу розірвання договору до виселення останнього з орендованого приміщення в примусовому порядку, а отже, позивач обґрунтовано нарахував МП «Україна» неустойку у подвійному розмірі орендної плати на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України, п. 4.2.20 договору.

Проте, перевіривши наданий позивачем розрахунок неустойки, суд встановив, що позивач неправильно визначив період нарахування цієї неустойки.

Так, за несвоєчасне повернення об`єкта оренди позивач нарахував МП «Україна» неустойку в сумі 126 468,16 грн за період з 01.11.2024 по 05.08.2025.

Водночас слід звернути увагу на те, що договір оренди № 1136-20 від 30.06.2020 припинив свою дію (був розірваний) 31.10.2024, строк повернення майна настав 03.11.2024, відтак, позивач безпідставно включив до розрахунку період з 01.11.2025 по 03.11.2024, адже п. 4.2.20 договору передбачає 3-денний строк повернення об`єкта з оренди. Крім того відповідача примусово було виселено 05.08.2025, тому цей день також не включається у розрахунок неустойки.

Таким чином, за перерахунком суду, з відповідача підлягає стягненню неустойка в сумі 124 936,57 грн за період з 04.11.2024 по 04.08.2025.

За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрайонне підприємство «Україна» про стягнення 126 468,16 грн задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрайонне підприємство «Україна» (03115, м. Київ, пр. Берестейський, буд. 97, ідентифікаційний код 37395418) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» (03134, м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17, ідентифікаційний код 39607507) неустойку в сумі 124 936 (сто двадцять чотири тисячі дев`ятсот тридцять шість) грн 57 коп. та судовий збір у сумі 2 991 (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто одна) грн. 32 коп.

У решті вимог - відмовити.

Повне судове рішення складене 19 січня 2026 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня підписання повного судового рішення.

Суддя Головіна К. І.