ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м. ХарківСправа № 922/3718/25

Господарський суд Харківської області у складі

судді Чистякової І.О.

розглянувши заяву позивача (вх.№1272 від 16.01.2026) про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу по справі

за позовом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 16, ідентифікаційний код 14095412)
до Харківського приватного навчально-виховного комплексу "Гармонія" Харківської області (61099, м. Харків, вул. Рибалка, 16-А, ідентифікаційний код 30614495)
про стягнення 237 050,90 грн

ВСТАНОВИВ:

17.10.2025 Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Харківського приватного навчально-виховного комплексу "Гармонія" Харківської області (відповідач) про стягнення 237 050,90 грн неустойки за Договором оренди № 1702 від 11.02.2013.

Позивач також просив стягнути з відповідача судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу, а також просив здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення орендованого майна після припинення 11.11.2021 дії Договору оренди майна № 1702 від 11.02.2013, внаслідок чого за період безоплатного користування орендованим майном до моменту встановлення факту звільнення орендованого майна нараховано неустойку в розмірі 237 050,90 грн на підставі п. 9.3. Договору за період з 12.11.2021 по 28.07.2025.

Ухвалою суду від 21.10.2025 залишено позовну заяву без руху.

Ухвалою суду від 29.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/3718/25. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 23.12.2025 у цій справі №922/3718/25 позов задоволено повністю. Стягнуто з Харківського приватного навчально-виховного комплексу "Гармонія" Харківської області (61099, м. Харків, вул. Рибалка, 16-А, ідентифікаційний код 30614495) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 16, ідентифікаційний код 14095412) 237 050,90 грн неустойки за Договором оренди № 1702 від 11.02.2013, а також судовий збір у сумі 2 844,61 грн.

14.01.2026 на виконання рішення Господарського суду Харківської області від 23.12.2025 у цій справі №922/3718/25 видано відповідний наказ.

15.01.2026 через систему "Електронний суд" представником позивача - адвокатом Мамалуй М.О. подано заяву про ухвалення додаткового рішення, яку зареєстровано 16.01.2026 за вх.№1272, в якій вона просила поновити пропущений строк на подання доказів понесення судових витрат у цій справі та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Ухвалою суду від 19.01.2026 задоволено клопотання позивача про поновлення пропущеного процесуального строку на подання доказів понесення судових витрат на професійну правничу допомогу. Поновлено позивачу процесуальний строк на подання доказів понесення судових витрат на професійну правничу допомогу. Прийнято до розгляду докази понесення судових витрат на професійну правничу допомогу. Прийнято до розгляду заяву позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та постановлено вирішити питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану заяву про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування вказаної заяви, судом установлено наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Положеннями ст. 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 16 ГПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно з ч. 1 ст. 123, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Частинами першою та другою статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

При цьому, ч. 3 ст. 124 ГПК України передбачено, що попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

У позовній заяві зазначено, що попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складається з суми сплаченого судового збору за подання позовної заяви, а також витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн, докази понесення яких будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи викладені вимоги Господарського процесуального кодексу, Верховний Суд у постанові по справі № 922/376/20 від 06.10.2020 зазначив, що оскільки в процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів - не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.

Водночас в даному випадку до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Як вказано судом вище, ухвалою суду від 19.01.2026 задоволено клопотання позивача про поновлення пропущеного процесуального строку на подання доказів понесення судових витрат на професійну правничу допомогу. Поновлено позивачу процесуальний строк на подання доказів понесення судових витрат на професійну правничу допомогу. Прийнято до розгляду докази понесення судових витрат на професійну правничу допомогу. Прийнято до розгляду заяву позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та постановлено вирішити питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як убачається з матеріалів справи, позивач надав Адвокатському бюро "Антона Новакова" Заявку № 6727 від 21.08.2025, в якій просив Адвокатське бюро "Антона Новакова" на підставі договору про надання адвокатських послуг № 47 від 31.12.2024 надати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, щодо стягнення з відповідача у цій справі неустойки в судовому порядку за договором № 1702 від 11.02.2013 та додаткових угод до нього.

Згідно витягу з Акту №24 від 29.09.2025 здавання-приймання наданих послуг (наданої правничої допомоги) за Договором про надання послуг з адвокатської діяльності № 47 від 31.12.2024, Адвокатським бюро "Антона Новакова" було надано позивачу правничу допомогу (послуги з адвокатської діяльності), а саме підготовлено для подання до суду позовної заяви та відповідних матеріалів (додатків) відносно ХПНВК "Гармонія" згідно Заявки Замовника № 6727 від 21.08.2025 на загальну суму 10 000,00 грн.

З матеріалів справи убачається, що професійну правничу допомогу у цій справі надано позивачу адвокатом Мамалуй М.О. на підставі ордеру серії АХ №1255989 від 28.04.2025, виданим Адвокатським бюро "Антона Новакова" для представництва та захисту інтересів позивача у Господарському суді Харківської області на підставі договору про надання послуг з адвокатської діяльності № 47 від 31.12.2024.

Позивачем фактично не сплачено на рахунок Адвокатським бюро "Антона Новакова" понесені у цій справі витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

В той же час, Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у п. 6.5 постанови від 03.03.2019 у справі № 922/445/19 дійшла висновку, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

У постанові від 11.01.2023 року у справі № 922/4195/21 Верховний Суд дійшов висновку, що нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п. п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

При цьому, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до частин 1-3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Статтею 129 ГПК України визначений порядок розподілу судових витрат, частиною 1 вказаної статті визначений порядок розподілу судового збору, частиною 4 - інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Так, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 ГПК України).

Водночас, за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями ч. ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п. п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

В даному випадку відповідач клопотання про зменшення розміру заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу до суду не подав.

З урахуванням зазначеного, керуючись принципами справедливості, верховенства права, критеріями співмірності та реальності адвокатських витрат в контексті їхньої дійсності та необхідності, а також критерієм розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази у їх сукупності підтверджують суму його витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн, є пов`язаними з цією справою та відповідають фактично наданим послугам.

Ураховуючи те, що позов задоволено повністю, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 13, 73, 74, 86, 123, 124, 126, 129, 161, 165, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (вх.№1272 від 16.01.2026) про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити повністю.

Стягнути з Харківського приватного навчально-виховного комплексу "Гармонія" Харківської області (61099, м. Харків, вул. Рибалка, 16-А, ідентифікаційний код 30614495) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 16, ідентифікаційний код 14095412) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту додаткового рішення відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Додаткове рішення складено 26.01.2026.

Суддя І.О. Чистякова