ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22 січня 2026 рокуСправа № 912/3190/25

Суддя Господарського суду Кіровоградської області Тимошевської В.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 (далі - гр. ОСОБА_1 ), ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

про неплатоспроможність боржника - фізичної особи,

ВСТАНОВИВ

Заявник звернувся до Господарського суду Кіровоградської області із заявою на підставі ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) з вимогою відкрити провадження з приводу банкрутства фізичної особи.

За ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) - провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законами України.

Судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. (ч. 1 ст. 3 ГПК України)

Ухвалою від 29.12.2025 господарський суд заяву гр. ОСОБА_1 залишив без руху. У строк, який не перевищує десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, постановив усунути недоліки заяви, а саме надати суду:

- зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

- інформації про номер паспорта заявника;

- конкретизований список кредиторів із зазначенням щодо кожного кредитора окремо загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені), строк виконання якої настав;

- за кожним з кредитних договорів зазначити кредитора та договори, по яким припинено погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів, з урахуванням умов конкретних кредитних договорів щодо визначеного порядку, строків та структури платежу (відсотки, тіло кредиту, інші платежі) та надати відповідні розрахунки такого прострочення;

- належним чином та якісно здійснену копію кредитного договору з АТ "ІДЕЯ БАНК" від 08.10.2024 № 25642588, з якої можливо встановити весь зміст документа та копія свідоцтва про смерть дружини боржника;

- заповнені належним чином декларації про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства;

- письмові пояснення щодо добросовісності боржника з урахуванням відмови членів сім`ї боржника надати інформацію, а саме щодо всіх вжитих боржником заходів на отримання відповідної інформації;

- проект плану реструктуризації боргів, який відповідає вимогам чинного законодавства;

- письмові пояснення, за рахунок яких грошових коштів боржник сплачуватиме грошову винагороду арбітражному керуючому, при тому, що витрати на оплату праці арбітражного керуючого не включені до загальних витрат боржника в проєкті плану реструктуризації;

Як вбачається з довідки про доставку електронного листа, гр. ОСОБА_1 отримав ухвалу про залишення заяви без руху 29.12.2025 о 14:26.

Пункт 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України передбачає, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Таким чином, останнім днем строку, визначеного судом для усунення недоліків заяви, є 08.11.2026.

Проте, станом на 22.01.2026 (строк з урахуванням нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень) недоліки заявником не усунуті.

Суд зазначає, що на даному етапі суд досліджує відповідність поданої боржником заяви вимогам статті 116 КУзПБ та вирішує питання про прийняття такої заяви до розгляду. Така перевірка включає в себе виключно наявність/відсутність встановлених КУзПБ додатків до заяви, оформлення заяви, встановлення права суб`єкта на звернення з такою заявою, наявність підпису заяви, сплати авансування винагороди арбітражному керуючому, тощо.

Так, в ухвалі від 29.12.2025 про залишення без руху заяви гр. ОСОБА_1 про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, суд звертав увагу, що за правилами ч. 1-3 ст. 116 КУзПБ заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

До заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, зокрема, додаються: інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

За ч. 1, 3-4 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частина 4 наведеної норми встановлює, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

За приписами ч. 5 ст. 91 ГПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Звідси й необхідність у зазначенні особою, яка подає копію документу (доказу) про те, у кого знаходиться його оригінал.

Однак, заявником, не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів доданих до заяви в копіях, чим порушено вимоги п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК Україні, і такий недолік заяви не усунуто.

Суд зазначає, що приєднання електронних документів в оригіналі чи електронних копій паперових документів до заяви в підсистемі "Електронний суд" є "засвідченням копії доказу заявником" шляхом накладення електронного підпису. Але таке засвідчення не звільняє заявника від обов`язку вказати у самій заяві та у переліку додатків: які конкретні документи до заяви додано; які з них є оригіналами, а які копіями; які з них паперові, а які електронні; у кого знаходиться оригінал такого доказу, якщо до суду подано копію.

У даному випадку суд не оцінює чи є вміщені в підсистему "Електронний суд" зображення доказами (як по формі так і по суті), а вказує на те, що сама заява і додатки до заяви не оформлені відповідно до вимог, які визначені ГПК України, що є перешкодою прийняття заяви.

Як у ч.1 ст.3 ГПК України, так і у ч.1 ст.2 КУзПБ зазначено, що справа про банкрутство розглядається у порядку, передбаченому ГПК України з урахуванням визначених Кодексом особливостей, тобто спочатку застосовуються норми ГПК України, а лише потім - особливості, визначені Кодексом, тобто процесуальні "особливості" в КУзПБ лише доповнюють існуючі в ГПК України норми.

Так, КУзПБ не містить положень щодо порядку оформлення та подання доказів, у зв`язку з чим у цій частині підлягають застосуванню відповідні норми ГПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заявником до заяви не додано документи (докази) у відповідності до вимог ч.ч. 2, 5 ст. 91 ГПК України та які в обов`язковому порядку додаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, перелічені частиною третьою статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Також суд зазначає, що заявником не надано усіх первинних документів (усіх договорів, квитанцій, банківських виписок тощо), що підтверджують суми грошових зобов`язань (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором.

У постанові Верховного Суду від 21.10.2020 у справі №915/36/20 висловлено позицію, за якою на момент подачі заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство боржником повинні бути надані документи (первинні документи, договори, бухгалтерський баланс, аудиторський висновок, судові рішення тощо), які підтверджують наявність ознак неплатоспроможності або її загрози, інакше таке банкрутство має ознаки фіктивного, тобто ініційованого з метою невиконання зобов`язань.

Таким чином, за відсутності усіх первинних документів у суду відсутня можливість встановити наявність ознак неплатоспроможності заявника або загрози такої неплатоспроможності. Відсутність доказів наявності первісної документації, на підставі якої виникла заборгованість та суми такої заборгованості позбавляє суд можливості надати оцінку щодо права боржника звернутись до господарського суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство в порядку ч. 2 ст. 115 КУзПБ.

За ч. 1, 3-4 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Натомість, заявником не доведено суду причини, з яких зазначені вище докази не можуть бути подані у зазначений строк, як і не подано доказів, які підтверджують, що заявник здійснив всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу та не подано клопотання про їх витребування.

Інші недоліки, які зазначені судом в ухвалі про залишення заяви без руху заявником також не усунуто.

Відповідно до приписів ч. 1-2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до ст. 113 КУзПБ встановлено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Приписами ч. 1 ст. 38 КУзПБ передбачено, що господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви про відкриття провадження у справі або закінчення строку на усунення недоліків заяви повертає її та додані до неї документи без розгляду.

Згідно ч. 3 ст. 38 КУзПБ повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суддя повертає заяву гр. ОСОБА_1 про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, а також додані до неї документи без розгляду.

Висновок про застосування такого процесуального наслідку, як повернення заяви про неплатоспроможність боржника фізичної особи без розгляду у разі невиконання вимог ухвали суду про залишення заяви без руху через недотримання процесуальних вимог щодо доказів викладено у постанові Верховного Суду від 30.08.2024 у справі №912/2436/23.

При цьому, суд не вбачає у даному випадку надмірного формалізму та обмеження доступу заявника до правосуддя, оскільки повернення заяви у даному випадку пов`язано виключно з поведінкою заявника. Ухвала, як один із видів судового рішення, підлягає обов`язковому виконанню. Положення ч. 4 ст. 13 ГПК України визначають, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Слід відмітити, що доказування і подання доказів є обов`язком сторони та має здійснюватися у чіткій відповідності з нормами процесуального законодавства, адже лише на підставі доказів, які відповідають вимогам процесуального закону, суд встановлює наявність чи відсутність повідомлених в заяві обставин.

Суд звертає увагу, що повернення заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому законом порядку.

Керуючись ст. 2, 9, 37, 113, 115-117 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 174, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву б/н від 19.12.2025 та додані до неї документи повернути гр. ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвала може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Копію ухвали надіслати заявнику до електронного кабінету.

Суддя В.В.Тимошевська