УХВАЛА

м. Київ

16.01.2026Справа № 910/11022/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М., за участю секретаря судового засідання Тарасюк І.М., розглянувши матеріали справи

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування»

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр»

2. Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»

про стягнення 248943,00 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача 1: Комарчук І.Б.;

від відповідача 2: Тараненко С.В.

ВСТАНОВИВ:

03.09.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр» та Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про стягнення 248943,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.08.2021 внаслідок прориву труби водопостачання, балансоутримувачем якої є відповідач 2, сталося затоплення підземного паркінгу за адресою: м. Київ, вул. Полтавська, буд. 10 та було пошкоджено (затоплено) застрахований позивачем на підставі Договору страхування наземного транспорту № 1234/21-Т/Ц2 від 05.07.2021 транспортний засіб «Volvo», державний номер НОМЕР_1 , у зв`язку з чим відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 108 Закону України «Про страхування» до позивача, як страховика, перейшло право вимоги до осіб, відповідальних за завдані збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2025 відкрито провадження у справі №910/11022/25, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання), встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

22.09.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 1 повідомив, що він з 01.07.2013 здійснює експлуатацію житлового будинку за м. Київ, вул. Полтавська, буд. 10. Однак, пошкоджена водопровідна труба перебувала на балансі та обслуговуванні Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал». І саме відповідач 2 займався усуненням причини залиття та ремонтом труби.

22.09.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 2 зауважив, що він не обслуговує внутрішньо будинкові мережі та, відповідно, у випадку прориву труби всередині будівлі не може нести відповідальність за завдані збитки. Пошкодження транспортного засобу відбулося в підземному паркінгу, тобто в межах дорожнього покриття призначеного для стоянки колісних транспортних засобів. При цьому, матеріали справи не містять доказів належного виконання своїх зобов`язань балансоутримувачем такої парковки, зокрема в частині обладнання парковки зливостоками та підтримання їх роботоздатності в належному стані, тоді як за умови наявності та належного функціонування зливостоків (зливова каналізація) залиття транспортного засобу внаслідок опадів та/або аварій на трубопроводах було б технічно неможливим.

Відповідач 2 також зазначив, що станом на дату настання страхового випадку зовнішня водопровідна мережа, через яку забезпечується централізоване водопостачання, перебувала на гарантійному обслуговуванні СБМУ-3 «Трест Київпідземшляхбуд», про що свідчить виданий гарантійний лист, в якому СБУ-3 «Трест Київпідземшляхбуд-2» зазначав, що несе повну відповідальність за якість виконаних робіт та застосованого обладнання і матеріалів на водопровідній мережі та гарантує ліквідацію можливих пошкоджень.

Крім того, Київводоканал також повідомив, що представниками Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» жодних робіт з усунення пошкоджень по вул. Полтавська, 10 25.08.2021 не здійснювалось.

Також, 22.09.2025 відповідачем 2 подано заяву про залишення позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» в частині позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

24.09.2025 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові заперечення на заяву відповідача 2 про залишення позову без розгляду.

26.09.2025 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли відповіді на відзиви відповідачів, які суд долучив до матеріалів справи.

29.09.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача 1 надійшли заперечення на відповідь на відзив.

30.09.2025 та 01.10.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача 2 надійшли заперечення на відповідь на відзив.

07.10.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача 1 надійшли заперечення, які суд долучив до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2025 постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10.12.2025.

12.12.2025 до Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» надійшло клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог до відповідача 2, оскільки наявне судове рішення, яке набрало законної сили, між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

18.12.2025 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача 2 про закриття провадження у справі.

У підготовчому засіданні 10.12.2025 суд постановив протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та про відкладення підготовчого засідання на 16.01.2025.

16.01.2025 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

У підготовче засідання 16.01.2025 з`явились представники відповідачів, надали усні пояснення по справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом без оформлення окремого документа, зазначаються у протоколі судового засідання. Суд може оформити такі ухвали окремим документом після закінчення судового засідання.

Розглянувши клопотання Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про закриття провадження у справі, суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі укладеного між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник, вигодонабувач) Договору страхування наземного транспорту №1234/21-Т/Ц2 від 05.07.2021 були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем «Volvo», державний номер НОМЕР_1 .

25.08.2021 відбулась подія, яка була визнана позивачем страховим випадком за Договором страхування наземного транспорту №1234/21-Т/Ц2 від 05.07.2021 - в результаті прориву труби водопостачання в підземному паркінгу, де перебував ТЗ, було пошкоджено (затоплено) застрахований автомобіль «Volvo», державний номер НОМЕР_1 , у зв`язку з чим його власнику були заподіяні збитки, що підтверджується Актом про засвідчення факту затоплення машини, Звітом про результати огляду місця події від 25.08.2021, фотографіями підземного паркінгу, Довідкою Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, копії яких долучені позивачем до позовної заяви.

Відповідно до рахунку №1076803 від 03.09.2021, виставленого СТО - Товариством з обмеженою відповідальністю «Віннер Автомотів», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volvo», державний номер НОМЕР_1 , становить 239797,87 грн.

Також, відповідно до рахунку №1081367 від 15.12.2021, виставленого СТО - Товариством з обмеженою відповідальністю «Віннер Автомотів», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volvo», державний номер НОМЕР_1 , становить 9145,00 грн.

Згідно з Актом виконаних робіт №3309788 від 16.12.2021, фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volvo», державний номер НОМЕР_1 , склала 239798,00 грн., а згідно з Актом виконаних робіт №3309789 від 16.12.2021, фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volvo», державний номер НОМЕР_1 , додатково склала 9145,00 грн, що разом становить 248943,00 грн.

Відповідно до Страхового акту №006.01927721-1 від 08.09.2021, складеного Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування», сума страхового відшкодування за Договором страхування наземного транспорту №1234/21-Т/Ц2 від 05.07.2021 становить 239798,00 грн, а відповідно до Страхового акту №006.01927721-2 від 17.12.2021 - ще додатково 9145,00 грн, на підставі яких позивач виплати страхове відшкодування за Договором страхування наземного транспорту №1234/21-Т/Ц2 від 05.07.2021 у загальному розмірі 248943,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №51681813 від 09.09.2021 на суму 239798,00 грн та платіжним дорученням №73925110 від 20.12.2021 на суму 9145,00 грн.

Відповідно до частини 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику за Договором страхування наземного транспорту №1234/21-Т/Ц2 від 05.07.2021 позивач набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток - у розмірі 248943,00 грн.

У вересні 2024 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», у якому просило стягнути 248943,00 грн., що становлять суму виплаченого позивачем, як страховиком за укладеним з ОСОБА_2 . Договором страхування наземного транспорту № 1234/21-Т/Ц2 від 05.07.2021, страхового відшкодування внаслідок настання страхової події - пошкодження транспортного засобу внаслідок впливу рідини (прориву 24.08.2021 труби водопостачання, балансоутримувачем якої є Київводоканал, з огляду на що сталося затоплення підземного паркінгу за адресою: м. Київ, вул. Полтавська, буд. 10), право на стягнення яких позивач, відповідно до положень Закону України «Про страхування» та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України має з особи, відповідальної за завдану шкоду, якою, на думку позивача, є Київводоканал як особа, яка є балансоутримувачем ділянки на якій стався страховий випадок та здійснює технічне обслуговування системи водовідведення (справа №910/11103/24).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2024 у справі №910/11103/24 залучено до участі у справі відповідача 2 - Приватне акціонерне товариство «Трест Київпідземшляхбуд-2» та відповідача 3 - Дочірнє підприємство «Київтранспарксервіс 1» Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.02.2025 у справі №910/11103/24 у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд у справі №910/11103/24 виходив з того, що на підставі наявних в матеріалах справи доказів неможливо встановити дійсну причину затоплення паркінгу за адресою: м. Київ на вул. Полтавська, 10, внаслідок якого зазнав пошкодження застрахований транспортний засіб «Volvo», державний номер НОМЕР_1 , встановити винну особу, а також довести причинно-наслідковий зв`язок.

Суд у справі №910/11103/24 встановив, що:

- виходячи з положень чинного законодавства Київводоканал (виконавець послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення) є відповідальним виключно за зовнішні водопровідні мережі, а за стан водопровідних мереж, які проходять у технічних підвалах і до яких приєднані внутрішньобудинкові мережі, відповідають юридичні та фізичні особи, у яких вони знаходяться у власності або користуванні (управлінні, господарському віданні, оренді), або які здійснюють фактичне користування такими мережами. Київводоканал не обслуговує внутрішньо будинкові мережі та, відповідно, у випадку прориву труби всередині будівлі не може нести відповідальність за завдані збитки;

- з матеріалів справи слідує, що пошкодження транспортного засобу відбулося в підземному паркінгу в межах дорожнього покриття призначеного для стоянки колісних транспортних засобів. При цьому, матеріали справи не містять доказів щодо того чи обладнані місця для паркування автомобілів зливостоками;

- згідно з заявою Київводоканал зовнішні водопровідні мережі, за допомогою яких здійснюється централізоване водопостачання, знаходяться в 14 метрах від підземного паркінгу в якому відбувся страховий випадок, що є значною відстанню. Доказів на підтвердження того, що стався прорив центрального зовнішнього водопроводу, а також відбувалося залиття підземного паркінгу на рівні заїжджої частини матеріали справи не містять, з доданих позивачем фотознімків заїзду в паркінг вбачається, що на сухому асфальтованому покритті наявні сліди від мокрих автомобільних шин на виїзді з нього. Доказів звернення до Київводоканал із заявами про аварії на водопроводі та усування ним наслідків прориву матеріали справи не містять;

- наданий Приватним акціонерним товариством «Трест Київпідземшляхбуд-2» гарантійний лист, в якому останній зазначав, що несе відповідальність за якість виконаних робіт та застосованого обладнання і матеріалів на водопровідній мережі та гарантує ліквідацію можливих пошкоджень, стосується об`єкту за адресою: вул. Дмитрівська, Шевченківський район м. Києва (від В1-19 до дитячого садка житлового будинку секції № 5), а прорив труби та затоплення паркінгу сталося за адресою: м. Київ, вул. Полтавська, 10, тобто на іншій ділянці водопровідних мереж;

- при цьому, Приватне акціонерне товариство «Трест Київпідземшляхбуд-2» виконувало роботи з прокладання виключно зовнішніх водопровідних мереж, що обмежувалось вводом трубопроводу до фундаменту будинку (водопровід прокладається через фундамент будівлі і закінчується за внутрішньою стіною фундаменту будинку (до 0,5 м), а герметизація простору між трубою та стіною фундаменту здійснюється забудовником будинку. У подальшому, підключення та розгалуження внутрішніх водопровідних мереж по будинку виконували інші підприємства/організації по окремому договору з генпідрядником по будівництву житлового будинку (документи щодо відповідних внутрішніх робіт мають бути у розпорядженні обслуговуючої організації будинку/паркінгу);

- Дочірнє підприємство «Київтранспарксервіс 1» не виконувало роботи з прокладання внутрішньобудинкових водопровідних мереж за адресою: м. Київ, вул. Полтавська, 10, та на його балансі або в користуванні вони не перебувають, а отже, ПрАТ «Трест Київпідземшляхбуд-2» не несе відповідальності за їх пошкодження (прорив) та за наслідки (збитки), до яких ці пошкодження призвели;

- позивачем не надано доказів того, що Дочірнє підприємство «Київтранспарксервіс 1» є балансоутримувачем спірного будинку.

Суд у справі №910/11103/24 зауважив, що - в силу приписів ч. 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи; - зі звіту аварійного комісара про результати огляду місця події від 25.08.2021 (єдиний доказ на підтвердження факту затоплення паркінгу) вбачається, що у зв`язку з розривом труби водопостачання відбулось затоплення паркінгу та автомобілів, проте безпосереднє місце, де відбувся такий прорив труби, а також причина, з якої стався прорив труби, не зазначена; - з наданих позивачем до матеріалів справи №910/11103/24 доказів неможливо встановити, яка саме пошкоджена труба (зовнішня чи внутрішньобудинкова) стала причиною затоплення спірного транспортного засобу та чи були виконані роботи з гідроізоляції. Так само неможливо встановити, яким чином вода потрапила до підземного паркінгу, що призвело до затоплення транспортного засобу, та чому зливова каналізація не забезпечила належне водовідведення. Між тим, в підземному паркінгу окрім питного водопроводу, передбачається прокладання протипожежного водопроводу, а також побутової та зливної каналізації по яким протікає вода, і у випадку аварії (прориву) кожної з яких може статись затоплення в паркінгу (як самої нижної точки будинку). В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, яке підприємство є балансоутримувачем підземного паркінгу за адресою: м. Київ на вул. Полтавська, 10.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2024 у справі №910/11103/24 залишено без змін.

Наразі, звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначає, що після прийняття Господарським судом міста Києва рішення у справі №910/11103/24, яким було відмовлено у позові Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», позивач звернувся до Київської міської ради з питанням, на чийому балансі перебував будинок за адресою м. Київ на вул. Полтавська, 10 на момент страхового випадку - 05.07.2021.

В подальшому - 05.03.2025 Шевченківською районною адміністрацією в місті Києві було надано відповідь про те, що будинок за адресою м. Київ на вул. Полтавська, 10, перебуває в обслуговуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр».

Надалі позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр» з питаннями, хто (установа/орган влади/підприємство) усував затоплення підземного паркінгу в будинку за адресою м. Київ на вул. Полтавська, 10 на момент страхового випадку - 05.07.2021; - де саме трапився прорив води, в наслідок чого було затоплено підземний паркінгу в будинку за адресою м. Київ на вул. Полтавська, 10 на момент страхового випадку - 05.07.2021; - яка саме пошкоджена труба (зовнішня чи внутрішньо будинкова (пожежна/каналізаційна/водопровідна)) в підземному паркінгу в будинку за адресою м. Київ на вул. Полтавська, 10 на момент страхового випадку - 05.07.2021.

Листом №166 від 17.04.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр» надано відповідь такого змісту: «Усунення затоплення та ремонт виконувало Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал»; пошкодження стало в водопровідній камері, де проходить водопровідна магістраль dy 500мм; місце, де трапилося аварія, не є зоною відповідальності Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр».

13.03.2025 позивач подав апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/11103/24 від 18.02.2025.

18.04.2025 позивач направив до Північного апеляційного господарського суду клопотання про долучення доказів з вище наведеними відповідями від Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр» та Шевченківської районної адміністрації в місті Києві.

Однак, суд апеляційної інстанції не прийняв вказані докази під час перегляду в апеляційному порядку рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/11103/24 від 18.02.2025.

За наведених обставин позивач, звертаючись з даним позовом до суду, просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр» та Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» грошові кошти у сумі 248943,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

У п. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови збігаються за складом учасників цивільної справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, якими обґрунтовано звернення до суду. Нетотожність хоча б однієї із цих складових не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У процесуальному законодавстві закріплена конструкція позовного провадження як певна процедура розгляду і вирішення цивільних справ зі спорів про право цивільне.

Позовному провадженню притаманна позовна форма як модельна, узагальнююча конструкція процедури позовного провадження. Для неї характерні такі ознаки, як наявність матеріально-правової вимоги, яка випливає із порушеного або оспорюваного права сторони і яка підлягає в силу закону розгляду в певному порядку, встановленому законом; наявність спору про суб`єктивне право; наявність двох сторін із протилежними інтересами, які наділені законом певними правомочностями щодо захисту своїх прав, свобод чи інтересів у суді.

Цивільні процесуальні правовідносини персоніфікують учасників цивільного судочинства, визначають їхні права і обов`язки відповідно до процесуальних функцій і гарантії забезпечення справедливого судочинства.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд має ухвалити рішення. Ця вимога повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права.

Матеріально-правова вимога позивача повинна спиратися на підставу позову. Підставою позову визнають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Цими обставинами можуть бути лише юридичні факти, тобто такі факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин.

Закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України можливе лише за умови, якщо є рішення, яке набрало законної сили, ухвалене за наслідками вирішення позову, що є тотожним до позову, який розглядається, тобто співпадають сторони, предмет і підстави позовів. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду чинності.

Отже, чинне процесуальне законодавство України не дозволяє подання позивачем нового позову про той самий предмет і з тих самих підстав, з яких вже є постановлене судове рішення, адже це фактично призведе до переоцінки обставин, встановлених рішенням суду, яке набрало законної сили. Повторне звернення з тими самим вимогами з тих самих підстав свідчитиме про намагання домогтися нового слухання справи та нового її вирішення, що не відповідає принципу юридичної визначеності та суперечить положенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Як вбачається з матеріалів даної справи, повторно подаючи позов до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» позивач посилається на нові докази, які подавались ним під час апеляційного провадження у справі №910/11103/24, однак не були прийняті судом апеляційної інстанції (лист Шевченківської районної і місті Києві державної адміністрації від 05.03.2025 вих. №109-1411 та лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр» від 17.04.20525 вих. №166).

Втім, суд звертає увагу позивача на те, що подання нових доказів що не може бути підставою для повторного звернення до суду, оскільки за суттю це не змінює предмет та/або підстави пред`явленого позову.

Подання додаткових доказів не є зміною підстав чи предмета позову, а є підставою для оскарження судових рішень справі №910/11103/24 чи їх перегляду за нововиявленими або виключними обставинами (за умови дотримання вимог норм процесуального права).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.06.2023 у справі 705/2978/22 (в якій позивач після наявного рішення суду про відмову у задоволенні позову про стягнення грошових коштів повторно подав позов про стягнення заборгованості з відповідача, подавши нові докази).

Верховний Суд у своїх постановах послідовно дотримується висновку, що не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (наприклад, постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №924/1473/15 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 922/2575/19).

За наведених обставин суд зазначає, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» в межах даної справи заявлені позовні вимоги до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», щодо яких вже наявне судове рішення у справі №910/11103/24, яке набрало законної сили, між тими самими сторонами (Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та Приватним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал»), про той самий предмет (стягнення 248943,00 грн) і з тих самих підстав (пошкодження застрахованого позивачем автомобіля).

Наведені обставини є підставами для закриття провадження у справі №910/11022/25 в частині позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 175, п. 3 ч. 1 ст. 231, ст. 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі №910/11022/25 в частині позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал».

Згідно з ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її підписання.

Повний текст складено та підписано 19.01.2026.

Суддя О.М. Спичак