ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

20 січня 2026 року м. ТернопільСправа №921/782/25
Господарський суд Тернопільської області

Суддя Хома С.О.

Розглянувши: матеріали позовної заяви № без номера від 29.12.2025 (вх. №891 від 30.12.2025)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Максима", вул. Білецька, 17/34, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46003,

до відповідача: UAB "STRADE", LT-35201 Паневежис, Саваноріу, а. 12 Литва, PVM kodas LT15, jm.k.: 302756857

про: стягнення 5969,00 Євро заборгованості та 4447,06 грн судового збору.

Суть справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транс Максима" (вул. Білецька, 17/34, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46003, ) звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою № без номера від 29.12.2025 (вх. №891 від 30.12.2025) до UAB "STRADE" (LT-35201 Паневежис, Саваноріу, а. 12 Литва, PVM kodas LT15, jm.k.: 302756857) у якій просить суд:

- прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження по справі;

- стягнути з UAB "STRADE" (PVM kodas LT15, jm.k.: 302756857) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Максима" () суму 5969,00 (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) євро, 00 євроцентів;

- судові витрати, що включають судовий збір у розмірі 4447,06 грн. покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору №27/12/2024, а саме пункт 3.2.6. Договору, яким передбачено обов`язок замовника сплачувати рахунки перевізника протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати отримання оригіналів документів або ж на умовах, вказаних у заявках, в результаті чого у відповідача виникла заборгованість в сумі 5969,00 Євро.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.12.2025 справу №921/782/25 передано на розгляд судді Хомі С.О.

Ухвалою від 05.01.2026 Позовну заяву № без номера від 29.12.2025 (вх. №891 від 30.12.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Максима" - залишено без руху, та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

15.01.2026 до суду від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Максима" (вул. Білецька, 17/34, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46003, ) адвоката Гатало М.Я. надійшла Заява № без номера від 15.01.2026 (вх.№357 від 15.01.2026) про усунення недоліків, в якій позивачем виконано вимоги ухвали про залишення без руху позовної заяви та усунуто недоліки у повному обсязі.

Приписами ч. 3 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) встановлено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги виконання позивачем вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 05.01.2026, суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття провадження у цій справі.

За відсутності встановлених главою 10 розділу ІІІ ГПК України обставин в сукупності, справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у справі являється іноземний суб`єкт господарювання - юридична особа створена за законодавством Литовської Республіки.

Доказів наявності у відповідача представництва в Україні матеріали позовної заяви не містять.

Відповідно до статті 366 ГПК України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку, зокрема, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Виходячи з умов Договору №27/12/2024 від 27.12.2024, а саме пп.5.4 п.5 Відповідальність сторін та інші умови, встановлено, що усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають за цим Договором або у зв`язку з ним, у тому числі стосовно його виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають розгляду в господарському суді України з застосуванням законодавства України.

Згідно з ст. 367 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як передбачено частинами першою та другою статті 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України Про міжнародне приватне право, Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до статті 7 цього ж Кодексу правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

За приписами частин першої - четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В силу частини першої статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Відповідно до ст. 43 ЗУ Про міжнародне приватне право сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

Згідно ст. 366 ГПК України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У випадках, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, підсудність справ за участю іноземних осіб може бути визначено за угодою сторін.

Згідно ч. 1 ст. 365 ГПК України, іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

За змістом ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 367 Господарського процесуального кодексу України судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Відповідно до положень ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до Закону України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" від 19 жовтня 2000 року Верховна Рада України постановила приєднатися від імені України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, укладеної 15 листопада 1965 року в м. Гаага.

Конвенція від 15 листопада 1965 року про вручення за кордоном судових і позасудових документів у цивільних або комерційних справах є також чинною для Литовської Республіки.

Відтак, порядок передачі судових та позасудових документів у цій справі в даний час регулюється Конвенцією про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 15.11.1965р.) (надалі - Конвенція).

Згідно ст.2 Конвенції кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6.

Орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках (ст.3 Конвенції).

Інструкція про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України №1092/5/54 від 27.06.2008, надалі - Інструкція) визначає порядок опрацювання доручень про вручення документів, отримання доказів, вчинення інших процесуальних дій, а також клопотань про визнання і виконання судових рішень на виконання чинних міжнародних договорів України з питань надання правової допомоги в цивільних справах; Інструкція використовується у разі наявності міжнародного договору з питань надання правової допомоги в цивільних справах, чинного у відносинах між Україною та іноземною державою.

В силу приписів ст. 6 Конвенції, Центральний Орган запитуваної Держави або будь-який орган, який вона може призначити для цього, складає підтвердження відповідно до формуляра, доданого до цієї Конвенції. У підтвердженні підтверджується факт вручення документу і зазначається спосіб, місце та дату вручення, а також особа, якій документ було вручено. Якщо документ не був вручений, в підтвердженні зазначаються причини, які перешкодили врученню. Запитуючий орган може вимагати, щоб підтвердження, яке було складене не Центральним Органом або судовим органом, було скріплено підписом представника одного з цих органів. Підтвердження направляється безпосередньо запитуючому органу.

Згідно ст. 17 Конвенції, позасудові документи, видані органами влади та судовими працівниками однієї Договірної Держави можуть бути передані з метою вручення в іншу Договірну Державу способами та відповідно до положень цієї Конвенції.

За приписами ст. 18 Конвенції, кожна Договірна Держава може призначити інші органи влади на додаток до Центрального Органу і визначити обсяг їх компетенції. Запитуючий орган, однак, в будь-якому випадку має право звернутися з проханням безпосередньо до Центрального Органу.

Як вбачається із інформації, розміщеної на офіційному сайті Гаазької конференції з міжнародного приватного права, Центральним органом Литовської Республіки згідно Конвенції від 15 листопада 1965 року про вручення за кордоном судових і позасудових документів у цивільних або комерційних справах є Міністерства юстиції Литовської Республіки (LT-01104 Литва, м. Вільнюс, пр. Гедимина, 30).

За таких обставин, для належного повідомлення відповідача про розгляд справи, суд вважає за необхідне звернутися до уповноваженого Литовською Республікою Центрального органу із проханням про вручення відповідачу судових та позасудових документів у справі №921/782/25.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції у випадках, коли документ має бути вручений відповідно до частини першої цієї статті, то Центральний орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави.

Разом з цим, у п. 2.3. Інструкції визначено, що у відповідних випадках документи, що підлягають врученню, можуть бути складені або перекладені на ту мову, яку, як є підстави вважати, розуміє особа, якій необхідно вручити документи. Це окремо визначається судом України у дорученні.

Відтак, для забезпечення належного вручення судових документів у порядку ч. 3 ст. 5 Конвенції, доцільним є переклад документів, які підлягають врученню, на офіційну мову Литовської Республіки з нотаріальним посвідченням перекладу для запобігання повернення прохання без вручення відповідачеві через відсутність перекладу на офіційну мову.

Згідно п. 2.2 розділу ІІ Інструкції, у разі надіслання судом України доручення для виконання за кордоном цивільна справа, у зв`язку з якою складається доручення, призначається до розгляду з урахуванням розумних строків пересилання документів та виконання направленого доручення за кордоном. У разі можливості судом України призначається дата наступного судового засідання, на яке може прибути особа, що викликається.

Відповідно до ст. 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги або вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд з власної ініціативи зупиняє провадження у справі, у зв`язку із зверненням з судовим дорученням про вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Таким чином на підставі ст. 367 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має бути повідомлений про розгляд справи через Міністерство юстиції України, яке має надіслати доручення Міністерству закордонних справ України для їх передачі дипломатичними каналами.

Згідно ч. 5 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням вищезазначеного, з метою належного вручення цієї ухвали, а також позовної заяви № без номера від 29.12.2025 (вх.№891 від 30.12.2025) з додатками відповідачу, суду необхідно звернутись із проханням до компетентного органу Литовської Республіки.

З метою направлення прохання про вручення документів відповідачу, суд вважає за необхідне зобов`язати позивача зробити та надати до суду строк до 20.02.2026 переклад позовної заяви з додатками, ухвали Господарського суду Тернопільської області про відкриття провадження у справі №921/782/25 та прохання про вручення документів на литовську мову у трьох примірниках.

З огляду на зазначене, враховуючи необхідність належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи та вручення останньому копії позовної заяви з додатками в порядку, передбаченому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, укладеної 15.11.1965, з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, встановлених нормами Господарського процесуального кодексу України, провадження у цій справі підлягає зупиненню.

Керуючись статтями 162-164, 176, 228, 233-235, 365, 367 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №921/782/25.

2. Здійснювати розгляд справи №921/782/25 за правилами загального позовного провадження.

3. Призначити у справі №921/782/25 підготовче засідання на 01 липня 2026 року на 14 год. 00 хв.

Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Тернопільської області за адресою: вул. Князя Острозького, 14 А, м. Тернопіль, зал судових засідань № 2 (5-поверх).

4. Звернутися у встановленому законом порядку через Міністерство юстиції України до компетентного органу Литовської Республіки - Міністерства юстиції Литовської Республіки (LT-01104 Литва, м. Вільнюс, пр. Гедимина, 30) із проханням про вручення судових та позасудових документів у справі №921/782/25 для вручення відповідних документів в порядку, передбаченому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року, відповідачу - UAB "STRADE" (LT-35201 Паневежис, Саваноріу, а. 12 Литва, PVM kodas LT15, jm.k.: 302756857).

5. Зобов`язати позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Транс Максима" у строк до 20.02.2026 подати через канцелярію Господарського суду Тернопільської області належним чином (нотаріально) засвідчений переклад на литовську мову (в трьох примірниках):

- ухвали Господарського суду Тернопільської області про відкриття провадження від 20.01.2026 у справі № 921/782/25,

- позовної заяви № без номера від 29.12.2025 (вх.№891 від 30.12.2025) з додатками,

- проханням про вручення документів відповідачу у справі №921/782/25.

6. Запропонувати відповідачу подати/надіслати суду:

- відзив на позов, оформлений згідно з вимогами ст. 165 ГПК України - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі;

- заперечення на відповідь на відзив (у разі отримання відповіді на відзив) - протягом 5 днів з дня її отримання, оформлені згідно з вимогами ст. 167 ГПК України, заяви з процесуальних питань (при наявності).

7. Запропонувати позивачу подати/надіслати суду:

- відповідь на відзив - протягом 5 днів з дня його отримання, оформлену згідно з вимогами ст. 166 ГПК України; заяви з процесуальних питань (при наявності).

8. Попередити відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

9. Провадження у справі №921/782/25 зупинити.

10. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання, та може бути оскаржена в частині зупинення провадження у справі.

11. Копію ухвали надіслати:

- позивачу Товариству обмеженою відповідальністю "Транс Максима" до Електронного кабінету підсистеми ЄСІТС "Електронний Суд".

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Ухвалу підписано: 20 січня 2026 року.

Суддя С.О. Хома