УХВАЛА

м. Київ

26.01.2026Справа № 910/16264/25

Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В. В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дарен» про забезпечення доказів у справі

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс Перовський», м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Дарен», м.Київ

про стягнення 1 153 874,52 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс Перовський» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дарен» про стягнення основного боргу в сумі 52 866,42 грн, інфляційних втрат в сумі 242 699,98 грн, 3% річних в розмірі 54 774,15 грн та пені в сумі 293 533,97 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем, як власником нежитлових приміщень загальною площею 843,7 кв.мс у багатоквартирному будинку №69 по проспекту Навої Алішера в м.Києві своїз обов`язків за сплати внесків та платежів на утримання майна у багатоквартирному будинку.

06.01.2026 судом було відкрито провадження у справі; визнано справу малозначною; постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

12.01.2026 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дарен» про забезпечення доказів у справі.

Ухвалою від 26.01.2026 призначено розгляд заяви на 28.01.2026.

21.01.2026 до суду надійшов зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дарен» до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс Перовський» про визнання недійсними:

- з 26.01.2019 рішення, що затверджене протоколом від 26.01.2019 позачергових загальних зборів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс Перовський»;

- з 15.02.2020 - рішення, що затверджене протоколом від 15.02.2020 позачергових загальних зборів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс Перовський»;

- з 17.04.2021 - рішення, що затверджене протоколом від 17.04.2021 позачергових загальних зборів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс Перовський»;

- з 14.09.2023 - рішення, що затверджене протоколом від 14.09.2023 позачергових загальних зборів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс Перовський»: -8,95 грн. за 1 кв.м. за січень - грудень 2023.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог відповідач посилається на те, що рішення, що оформлені протоколами позачергових загальних зборів співвласників від 26.01.2019, від 15.02.2020, від 17.04.2021, від 14.09.2023 не містять додатків: Кошторисів доходів та видатків на 2019-2024рр., не містять додатків про затвердження порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників за спірні періоди. За відсутності таких додатків рішення, що оформлені протоколами позачергових загальних зборів співвласників від 26.01.2019, від 15.02.2020, від 17.04.2021, від 14.09.2023 є недійсними. Також наголошено, що на спірних загальних зборах було прийнято рішення, які не було внесено до порядку денного. Спірні рішення загальних зборів не відповідають вимогам ч. 14 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та п.4.4. Статуту ОСББ, адже, в рішеннях, що оформлені протоколами позачергових загальних зборів співвласників від 26.01.2019, від 15.02.2020, від 17.04.2021, від 14.09.2023 використано неіснуючу/ недостовірну загальну площу житлових приміщень.

Розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви, суд зазначає таке.

За приписами п.3 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Частинами 1 та 2 ст.180 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

За приписами ч.2 ст180 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Розглянувши зустрічну позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд зазначає наступне.

Статтею 164 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік документів, що подаються до позовної заяви, зокрема вказано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 N R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3328 грн.

З огляду на вищезазначене положення Закону України "Про судовий збір", розмір судового збору за подання вказаної зустрічної позовної заяви становить 10 649,60 грн (чотири немайнові вимоги: 3328* 4 * 0,8 = 10649,60).

Проте, наразі, разом з матеріалами зустрічної позовної заяви до Господарського суду міста Києва не надійшло доказів про сплату Товариством з обмеженою відповідальністю «Дарен» судового збору до Державного бюджету України в розмірі 10 649,60 грн.

Суд звертає увагу, що згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України», від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України», зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в Господарському процесуальному кодексі України обов`язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати позовну заяву.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Згідно із ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дарен» підлягає залишенню без руху.

Суд звертає увагу позивача за зустрічним позовом на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дарен».

2. Надати позивачу строк для усунення недоліків, який становить десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків у позовній заяві шляхом надання доказів сплати Товариством з обмеженою відповідальністю «Дарен» судового збору в сумі 10 649,60 грн.

4. Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Князьков