ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" січня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/3648/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф., розглянувши матеріали позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору вх.№96/26 від 14.01.2026р. Фізичної особи - підприємця Мокрої Юлії Юріївну ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "БАФІ" (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, буд. , ) про визнання недійсним договору суборенди від 01.09.2025 частини приміщення № 5 за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 32.

у справі №916/3648/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕНТА+" (65026, м. Одеса, вул. Грецька, буд. 32, прим. 5, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "БАФІ" (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, буд. , )

за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фізичної особи - підприємця Мокрої Юлії Юріївну ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

про розірвання договору, виселення та стягнення 1 247 371,30грн.

та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "БАФІ" (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, буд. , )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕНТА+" (65026, м. Одеса, вул. Грецька, буд. 32, прим. 5, )

про визнання договору недійсним

Господарським судом Одеської області у складі судді Погребної К.Ф. розглядається справа №916/3648/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕНТА+" до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "БАФІ" про розірвання договору, виселення та стягнення 1 247 371,30грн. та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БАФІ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕНТА+" про визнання договору недійсним.

14.01.2026 до суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Мокрої Юлії Юріївни до Товариства з обмеженою відповідальністю "БАФІ" про визнання недійсним укладеного між ними договору суборенди від 01.09.2025 частини приміщення № 5 за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 32.

В обґрунтування позовних вимог заявник вказує, що ФОП Мокрій Ю.Ю. стало відомо, що договір оренди нежитлового приміщення №5, загальною площею 317 м., за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, буд. 32, укладений 23.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БАФІ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕНТА+" (тобто договір оренди, на підставі якого укладено договір суборенди) є недійсним, та у справі № 916/3648/25 розглядається позов про визнання його недійсним. Таким чином, заявник вважає, що договір суборенди є недійсним, оскільки він укладений на підставі недійсного договору.

Розглянувши матеріали позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з ч.1 ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до ч.2 ст. 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Норми господарського процесуального законодавства закріплюють право фізичних осіб звертатися до господарського суду з позовами саме у випадку, коли їх справа віднесена до юрисдикції господарського суду.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 49 ГПК України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача.

Передбачене статтею 49 ГПК України право особи вступити у справу шляхом подання позову до однієї або декількох сторін не є абсолютним. Таке право можна реалізувати лише за умови дотримання вимог процесуального законодавства.

Відповідно до ч.5 ст. 49 ГПК України, до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення ст. 180 цього Кодексу.

Так, позови третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, мають подаватися з дотриманням загальних правил пред`явлення позову, на що безпосередньо вказують положення ч.5 ст. 49 та ч.4 ст. 180 ГПК України. Відповідно до цих норм до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення ст. 180 цього Кодексу щодо правил подання до суду зустрічної позовної заяви, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, і повинна відповідати вимогам ст.ст. 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, з певними особливостями.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 180 ГПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Натомість третя особа у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем, з метою захисту свого права, може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Позовна заява третьої особи відповідно до положень ч.1 ст. 49 ГПК України, має містити самостійні вимоги саме на предмет спору у справі. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Відтак вимога третьої особи, спрямована на будь-що поза предметом спору між позивачем та відповідачем, не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Таким чином, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, подання третьою особою позовної заяви відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України, має більші обмеження, встановлені господарським процесуальним законодавством - для того, щоб вступити у справу, яка вже розглядається господарським судом, з метою захисту свого права третя особа має заявити самостійні вимоги саме на той матеріально-правовий об`єкт, який визначений первісним позивачем в якості предмета позову. У справі, що розглядається предметом позову є вимога Товариства з обмеженою відповідальністю

Відтак позовна вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові. Аналогічну правову позицію викладено у Постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 916/3245/17 та від 12.06.2019 у справі № 916/542/18.

Тобто, за змістом процесуального законодавства треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, - це ймовірні суб`єкти спірних матеріальних правовідносин, які вступають у чужий процес із метою захисту своїх суб`єктивних прав чи охоронюваних законом інтересів.

Самостійна вимога таких осіб повинна бути спрямована на предмет спору між позивачем і відповідачем. Вимога, спрямована на будь-що, що перебуває поза цим предметом, не може бути розглянута як вимога третьої особи, а має бути заявлена через подання самостійного позову. Обов`язковою умовою спільного розгляду вимог позивача і третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору є єдиний предмет спору.

Якщо ж така третя особа звертається з позовом, вимоги за яким не є тотожними вимогам за первісним позовом, позов третьої особи може бути повернуто, оскільки третя особа може бути допущена до участі у справі лише тоді, коли її самостійна вимога стосується предмета спору між позивачем і відповідачем у справі.

В цьому полягає процесуальна відмінність позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору від зустрічного позову у справі, до якого таких обмежень господарським процесуальним законодавством не встановлено.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕНТА+" звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БАФІ" про стягнення 1 247 371,30грн. заборгованості за договором оренди від 23.09.2021, розірвання договору оренди від 23.09.2021р. у зв`язку з несплатою орендної плати, та виселення відповідача з нежитлового приміщення № 5, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 32, загальною площею 317м.

В свою чергу відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "БАФІ" звернулось до суду з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕНТА+" про визнання договору оренди (найму) від 23.09.2021р. недійсним з моменту укладення.

Таким чином, матеріально-правовим об`єктом, з приводу якого виник правовий конфлікт між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕНТА+" та Товариством з обмеженою відповідальністю "БАФІ" є заборгованість за договором оренди від 23.09.2021 (первісний позов) та його недійсність зазаченого договору (зустрічний позов).

В свою чергу, Фізична особа - підприємець Мокра Ю.Ю. звернулась до суду з позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, в якій просить визнати недійсним договір суборенди від 01.09.2025, який укладено на підставі договору оренди від 23.09.2021.

Беручи до уваги викладене вище, суд доходить висновку, що вимога третьої особи - Фізичної особи - підприємця Мокрої Ю.Ю. не спрямована на предмет спору між позивачем та відповідачем ні за первісним позовом, ні за зустрічним позовом, а отже не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Більше того, позовні вимоги третьої особи не пов`язані ні з первісним позовом, ні з зустрічним позовом, оскільки вони не виникли з одних правовідносин (у справі № 916/3648/25 - правовідносини виникли за договором оренди, а за позовом третьої особи - правовідносини виникли за договором суборенди). Задоволення позову третьої особи не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, або зустрічного позову, тобто позови не пов`язані і їх спільний розгляд не є доцільним.

В свою чергу, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 13.03.2019 року у справі №916/3245/17 вбачається, що передбачене ст. 49 Господарського процесуального кодексу України право особи вступити у справу шляхом подання позову до однієї або декількох сторін, не є абсолютним. Таке право можна реалізувати лише за умови дотримання вимог процесуального законодавства.

Отже, враховуючи положення ч.5 ст. 49 ГПК України, які визначають, що до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі застосовуються процесуальні положення статті 180 ГПК України, в якій передбачено право суду на повернення зустрічного позову, суд застосовує такі положення до позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Фізичної особи-підприємця Мокрої Юлії Юріївни за вх.№96/26 від 14.01.2026р. та повертає подану позовну заяву заявнику.

Разом з тим суд вважає за необхідне зауважити, що повернення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору не позбавляє права звернутись до господарського суду з окремим позовом в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 49, 180, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Фізичної особи-підприємця Мокрої Юлії Юріївни за вх.№96/26 від 14.01.2026р. з доданими до неї документами - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України року та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суд протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвалою господарського суду Одеської області.

Суддя К.Ф. Погребна