ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2026м. ДніпроСправа № 904/6623/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Золотарьової Я.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу:

за позовом Дочірнього підприємства "Нафтогазбезпека" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ", Павлоградський р-н., Дніпропетровська обл.

про стягнення заборгованості

ПРОЦЕДУРА

Дочірнє підприємство "Нафтогазбезпека" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю " ТЕНЕГІЯ" і просить суд стягнути грошові кошти у сумі 7 141,00 грн та судовий збір.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Суд наголошує на тому, що зі своєї сторони ним здійснені всі необхідні заходи щодо належного повідомлення учасників справи про розгляд цієї справи.

Згідно із частинами 2, 3 статті 120 Господарського процесуального суду України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою; виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Враховуючи, що відповідач зареєстрував електронний кабінет, відповідно до ч. 7 ст.6 ГПК України ухвала суду вручалася йому в електронній формі шляхом направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Зі змісту повідомлення про доставлення процесуального документа до електронного кабінету відповідача вбачається, що ухвала про відкриття провадження у справі від 26.11.2025 була доставлена в кабінет системи Електронний суду 26.11.2025 о 16.44 год., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Враховуючи вищенаведені положення ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 26.11.2025 є такою, що отримана відповідачем 26.11.2025.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 26.11.2025 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Вказаний факт свідчить про належне повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та можливість подання до суду заяв по суті справи.

Відповідач відзив на позов не надав.

Так, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд ухвалив рішення по справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки автомобільного палива за паливними картками № 813/НГБ від 29.03.2024 в частині поставки товару.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Між Дочірнім підприємством "Нафтогазбезпека" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ" (постачальник) було укладено договір поставки автомобільного палива за паливними картками № 813/НГБ від 29.03.2024 (арк.с.26).

Відповідно до пункту 1.1. Договору На умовах цього Договору Постачальник зобов?язується організувати та забезпечити безперебійну поставку автомобільного палива за паливними картками, а саме: «Нафта і дистиляти» (код 09130000-9 за ДК 021:2015) (Дизельне паливо), (надалі іменується - Товар, або паливно-мастильні матеріали, або паливо, або скорочено ПММ), а Покупець зобов?язується оплатити та прийняти у власність Товар на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п.1.3 договору найменування, кількість (обсяг), ціна за одиницю виміру ПММ, визначаються у специфікації, яка є невід?ємним додатком до цього Договору Додаток № 1 (надалі іменується «Специфікація»).

Сторонами підписана специфікація до договору (арк.с.31), в якій сторони узгодили найменування, кількість, ціну товару.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що загальна вартість договору становить 900 000,00 грн, у тому числі ПДВ (20%) 15 000,00 грн.

Згідно пункту 3.5 договору розрахунки за даним Договором здійснюються у національній валюті України - гривні, у формі 100% попередньої оплати по рахунку, шляхом перерахування покупцем безготівкових грошових коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в Договорі, протягом 5 робочих днів з дня отримання рахунку покупцем.

Відповідно до пункту 2.7 договору, право власності на Товар виникає у покупця в день підписання видаткової накладної на Товар та акту приймання-передачі паливних карток (видаткової накладної), що надається протягом 1 (одного) робочого дня з дня зарахування на поточний рахунок постачальника оплати за Товар.

02.04.2024 відповідно до платіжної інструкції № на виконання умов Договору позивач перерахував відповідачу 100 % вартості Товару, що становить 900 000,00 грн з ПДВ.

03.04.2024 за видатковою накладною № 0001/1000727 відповідач передав позивачу дизельне пальне, що відповідає коду УКТЗЕД , 18 000 літрів, загальною вартістю 900 000,00 грн.

Відповідно до пункту 2.12 Договору з моменту переходу до покупця права власності на Товар та до моменту його фактичного отримання на АЗС Постачальника, Товар перебуває на відповідальному зберіганні Постачальника (в тому числі на партнерських АЗС у випадку їх залучення). Вартість зберігання включено в ціну Товару. Протягом терміну (строку) зберігання (в межах термінів дії карток на пальне) право власності на Товар від покупця до постачальника не переходить. Товар, придбаний покупцем за Договором, передається постачальнику для забезпечення його зберігання згідно з актом приймання-передачі Товару на зберігання, який підписується уповноваженими представниками обох Сторін в 2-х примірниках, який є невід`ємною частину Договору.

На виконання п. 2.12. Договору, 03.04.2024 сторонами складено акт приймання передачі Товару на зберігання по Договору, згідно з яким позивач передав, а відповідач прийняв на відповідальне зберігання дизельне пальне, 18 000 літрів, загальною вартістю 900 000,00 грн.

Оскільки, відповідно до п. 2.2. Договору Товар повертається (видається) покупцю зі зберігання, згідно кількісних показників чека, який засвідчує факт здійснення передачі (повернення) Товару з використанням конкретної паливної картки, 03.04.2024 відповідач за актом приймання передачі № 1 передав позивачу паливні картки в кількості 20 шт.

Відповідно до п. 2.5. Договору паливна картка є товарно-розпорядчим документом на Товар, на підставі якого здійснюється видача (повернення) Товару за місцем його зберігання. Паливна картка не є платіжним засобом. Паливна картка є власністю постачальника і видається покупцю у тимчасове користування.

Згідно пункту 3.8. Договору, за результатами обслуговування на АЗС, що було здійснено протягом календарного місяця, постачальник складає та надає на вимогу покупця узагальнений акт приймання-передачі Товару.

Згідно пункту 7.1. Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками Сторін, і діє до « 31» грудня 2024 року включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання.

Позивач зазначає, що у процесі отримання позивачем дизельного палива виявилось, що АЗС, перелік, яких наданий іїдповідачем та наведений в Додатку № 2 до Договору, не забезпечені товаром, що унеможливило заправку транспорту позивача (отримання зі зберігання Товару).

Відповідач листом від 01.01.2025 повідомив позивача про припинення обслуговування (отримання Товару зі зберігання) на АЗС, перелік яких було погоджено сторонами у Додатку № 2 до Договору.

Остання заправка транспортних засобів позивача (отримання Товару зі зберігання) на АЗС відповідача відбулася 06.01.2025. На підтвердження відсутності у позивача можливості отримати Товар на АЗС, згідно з переліком АЗС наведеним в листі від 01.01.2025, позивачем були складені Акти про відмову в обслуговуванні на АЗС від 05.02.2025, згідно з якими, представниками відповідача та/або АЗС було відмовлено у заправці транспортних засобів за паливними картками, виданими ТОВ «Тенегія», у зв`язку із відсутністю дизельного палива в мережі АЗС.

З метою позасудового врегулювання спору, позивачем на юридичну адресу відповідача цінним листом з описом № 045 направлено лист від 19.03.2025 № 53-05-01-801, відповідно до якого позивач повідомив відповідача про неможливість отримати Товар зі зберігання та пропонував, відповідно до пункту 7.1. Договору, відшкодувати ДП «Нафтогазбезпека» збитки у розмірі 100% вартості палива, неповернутого з відповідального зберігання, згідно статті 951 ЦКУ, що складає 7 141,00 грн з ПДВ.

Також, 01.05.2025р. позивачем, направлено на юридичну адресу відповідача цінним листом з описом № /219 вимогу № 53-08-00-1054 від 30.04.2025р, згідно якої позивач вимагав від відповідача, як зберігача, в десятиденний термін з моменту отримання даної вимоги повернути Товар по Договору, у загальній кількості 142,82 літри на суму 7 141,00 гри, або у випадку втрати (нестачі) оплатити його вартість на користь позивача.

На час прийняття рішення, доказів повернення позивачу грошових коштів на суму 7 141,00 грн сторонами до матеріалів справи не надано, що і є причиною спору.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Згідно частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, між сторонами укладено договір поставки.

Щодо суми основного боргу

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Доказів поставки товару в обумовлений сторонами строк Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ" до суду не надало.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови, покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

З матеріалів справи убачається, що відповідач прострочив виконання зобов`язання щодо поставки товару, у зв`язку з чим позивач надсилав йому вимогу про повернення передплати, відповідно строк повернення передоплати у є таким, що настав.

Відтак, у відповідача виник обов`язок повернути суму попередньої оплати відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України.

Станом на час розгляду справи доказів повернення суми попередньої оплати від представників сторін не надійшло.

Тому, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 7 141,00 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, судовий збір у розмірі 3 028,00 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 99, ідентифікаційний код 44604267) на користь Дочірнього підприємства "Нафтогазбезпека" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15; ідентифікаційний код 32253350) основний боргу у розмірі 7 141,00 грн та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Я.С. Золотарьова