ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" січня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/2314/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф. при секретарі судового засідання Фатєєвій Г.В. розглянувши №916/2314/25

за позовом: Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, )

до відповідачів: Приватного сільськогосподарського підприємства ДІАМАНТ (65016, м. Одеса. вул. Літературна, буд. 1А, кв. 372, ) 2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

про стягнення 32 709 259,18грн.

Представники сторін:

від позивача: Мосійчук Я.І. довіреність;

від відповідачів: Василюк Н.І. ордери;

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Державний експортно-імпортний банк України звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства ДІАМАНТ та до ОСОБА_1 про стягнення 32 709 259,18грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.06.2025р. провадження по справі №916/2314/25 було відкрито. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.10.2025р. підготовче провадження було закрито, розгляд справи призначено по суті в судовому засіданні.

28.08.2025р. за вх. №26708/25 до суду від відповідача 2 надійшов відзив на позов, згідно якого останній позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими, безпідставними та просить суд в задоволені позову відмовити повністю.

02.09.2025р. за вх.№27087/25 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача 2, згідно якої позивач вказує що заперечення відповідача 2 є безпідставними, не підтверджені належним та допустимим доказами, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

05.09.2025р. за вх. №27615/25 до суду від відповідача 1 надійшов відзив на позов, згідно якого останній позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими, безпідставними та просить суд в задоволені позову відмовити повністю.

17.09.2025р. за вх.№28910/25 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача 1, згідно якої позивач вказує що заперечення відповідача 1 є безпідставними, не підтверджені належним та допустимим доказами, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судом, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

23.04.2021р. між Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (АТ Укрексімбанк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІАМАНТ» (Позичальник, Відповідач 1) було укладено Генеральну кредитну угоду № 21-1KG0024, за умовами якої Банк здійснює із Позичальником Кредитні операції в межах лімітів, визначених п. 2.2 цієї Генеральної угоди, на підставі та з урахуванням умов Кредитних договорів, які укладаються за домовленістю Сторін відповідно до положень цієї Генеральної угоди (п. 2.1. ст. 2 Генеральної угоди).

Відповідно до п.п. 2.2.1. п. 2.2. ст. 2 Генеральної угоди ліміт Генеральної угоди: 45 000 000,00 гривень. Ліміт Генеральної угоди поширюється на Кредитні договори, які будуть укладені в межах цієї Генеральної угоди та включені до Додатка 1 до цієї Генеральної угоди протягом її дії, а також Кредитні договори, укладені до моменту набуття чинності цією Генеральною угодою, які є відповідними Додатками до цієї Генеральної угоди згідно з Додатком 1 до цієї Генеральної угоди.

Ліміт заборгованості за Кредитними договорами встановлюється в межах ліміту Генеральної угоди та визначаються у відповідному Кредитному договору (п.п 2.2.2 п. 2 ст. 2 Генеральної кредитної угоди).

Згідно з положеннями п. 2.3 ст. 2 Генеральної угоди строк користування Кредитом за цією Генеральною угодою до 22 квітня 2026р. При цьому умовами Кредитного договору може встановлюватись іншій (менший) строк погашення Кредиту, що надається згідно з відповідним Кредитним договором, який є обов`язковим до дотримання.

Відповідно до п.2.4 ст. 2 Генеральної кредитної угоди, процентна ставка за Кредитом визначається у відповідному Кредитному договорі.

Надання Кредиту здійснюється у порядку, визначеному у відповідному договорі. Погашення Кредиту та виконання інших грошових зобов`язань, передбачених Кредитним договором, здійснюється у порядку, визначеному у відповідному Кредитному договорі та з урахуванням положень статті 4 цієї Генеральної угоди.

Додатком 1 до Генеральної угоди в редакції Додаткової угоди №21-1KG0024-0001 від 27.07.2021р. до Генеральної кредитної угоди від 23.04.2021р. 21-1KG0024 визначено перелік кредитних договорів, укладених між Банком та Позичальником, які є такими, що діятимуть у рамках Генеральної угоди, і є Додатками до цієї Генеральної угоди, а саме: кредитний договір № 21-1КV0107 від 23.04.2021р. та кредитний договір №21-1KN0096 від 27.07.2021р.

23.04.2021р. між Банком та Позивальником було укладено кредитний договір № 21-1КV0107 (Кредитний договір 1) за умовами якого Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за Кредитом, комісії та інші платежі за цим договором (п.2.1 Кредитного договору 1).

Кредит надається Позичальнику: шляхом відкриття Відновлювальної кредитної лінії (п.2.3 Кредитного договору 1)

Підпунктом 2.3.1 п. 2.3 Кредитного договору 1 передбачено, що ліміт кредитної лінії: 35 000 000,00 гривень. Ліміт кредитної лінії протягом строку дії цього договору може бути змінений у порядку, що передбачений пунктом 4.1 цього договору (п.2.3.2).

Згідно із п. 2.4 Кредитного договору 1 кінцевий термін погашення Кредиту: 22.04.2024р.

Проценти за Кредитом нараховується Позичальнику з застосуванням Базової процентної станки (п.3.1 Кредитного договору 1).

Відповідно до положень п. 3.1.1 Кредитного договору 1, процентна ставка за Кредитом є зміцнювальною та відповідає розміру Базової процентної ставки (п.3.1.1.1). Розмір Базової процентної ставки за Кредитом на дату підписання договору становить 13,20 % річних (Індекс UIRD (3 міс) за Банківський день, що передує даті підписання договору становить 7,20%) (п.3.1.1.2). Розмір Базової процентної ставки за Кредитом переглядається Банком щоквартально з урахуванням зміни Індексу UIRD (3 міс) та в порядку, передбаченому п. 4.2 цього Договору (п.3.1.1.3). Максимальний розмір Базової процентної ставки, що може бути застосований за Кредитом Позичальника становить 30,0 % річних (п.3.1.1.4). Мінімальний розмір Базової процентної ставки за Кредитом Позичальника становить 6,0 % річних (п.3.1.1.5).

Положеннями пп. 3.1.2.1 Кредитного договору 1 передбачено, що розмір Компенсаційної процентної ставки за Кредитом на дату підписання Договору становить 0,00 %річних. Починаючи з 91 дня відміни карантину та обмежувальними заходами, розмір Компенсаційної процентної ставки становить 3% річних.

Сума Компенсації процентів за Кредитом, що надається Позичальнику Фондом, розраховується Банком щомісячно як різниця між сумою нарахованих процентів за користування Позичальником Кредитом протягом місяця, що визначена із застосуванням Базової процентної ставки (визначено з урахуванням положень підпункту 3.1.1 та пункту 4.2 цього Договору) та сумою процентів за користування Позичальником Кредитом протягом цього ж місяця, розрахованих із застосуванням Компенсаційної процентної ставки, розмір якої визначено у підпунктах 3.1.2.1 цього договору (пп.3.1.3.1 Кредитного договору 1).

Виплата (надання) Державної підтримки Позичальнику у формі Компенсації процентів припиняється/ призупиняється з дати виявлення події: - прострочення виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором зі сплати Основного боргу (частини Основного боргу) та/ або зі сплати Процентів за Кредитом за Компенсаційною процентною ставкою більше ніж на 15 календарних днів. У такому випадку надання Компенсації процентів Позичальнику Фондом тимчасово призупиняється з місяця, в якому мало місце таке порушення. Надання Фондом Компенсації процентів за Кредитом відновлюється з наступного місяця, що слідує за місяцем, у якому Позичальником здійснено повне погашення простроченої заборгованості; - виявлення Банком та/ або Фондом, що сума отриманої Позичальником разом 3 учасниками Групи пов`язаних контрагентів державної допомоги за будь-якими її напрямками (незалежно від її видів та джерел) протягом будь-якого трирічного періоду сукупно дорівнює або перевищує суму, еквіваленту 200 000,00 (двісті тисяч) євро, визначену за Офіційним курсом Національного банку України, що діяв на останній день фінансового року; - встановлення Банком та/ або Фондом подання Позичальником недостовірної/ неправдивої недійсної інформації, що призвело до виплати коштів Державної підтримки на користь Позичальника, який не мав права за умовами Програми на отримання такої Державної підтримки; - використання Позичальником Кредиту не за цільовим призначенням; - ненадання Позичальником інформації, яка є необхідною для отримання Державної підтримки відповідно до умов Програми; - не здійснення Фондом виплат Державної підтримки з причин припинення фінансування Програми з боку держави; - прийняття законодавчих актів, обов`язкових до виконання Фондом, що унеможливлюють здійснення Фондом виплат Державної підтримки; - визнання уповноваженим органом з питань державної допомоги державної підтримки, наданої Фондом недопустимою для конкуренції; - порушення Позичальником умов Програми; - Позичальник належить до суб`єктів підприємництва, які визначені статтею 13 Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні"; - в інших випадках, визначених Договором про співробітництво та нормами чинного законодавства України.

За період припинення/призупинення надання Компенсації процентів за Кредитом, у випадках, визначених підпунктом 3.1.3.3 Кредитного договору, погашення повної суми Процентів за Кредитом здійснює Позичальник (пп. 3.1.3.3 Кредитного договору 1).

Відповідно до пп.4.2.1 Кредитного договору 1, розмір Базової процентної ставки визначається за формулою Індекс UIRD (3 міс.) + 6 п.п. Розмір Базової процентної ставки за Кредитом переглядається раз на календарний квартал та змінюється (за наявності зміни Індексу UIRD (3 міс.)) станом на 15.07.2021 та а подальшому станом на 15 число першого місяця кожного календарного кварталу дії договору. Для перегляду розміру Базової процентної ставки застосовується значення Індексу UIRD (3 міс), розраховане станом на Банківський день, що передує даті перегляду Базової процентної ставки. У разі нездійснення розрахунку значення індексу UIRD (3 міс) у такий Банківський день для розрахунку зміни Базової процентної ставки застосовується значення, встановлене на попередній Банківський день, коли такий індекс для цієї валюти і строку було розраховано.

Сторони у підпункті 4.2.5 Кредитного договору 1 погодили, що основним джерелом інформації про розмір Індексу UIRD (3 міс.) є веб-сторінка в мережі Інтернет за посиланням: https://bank.gov.ua/statistic/sector-financial/data-sector-financial.

Згідно п.5.2 Кредитного договору 1, Кредит надається Позичальнику шляхом перерахування Банк суми Кредиту на поточний рахунок Позичальника, відкритий у Банку Кредит надається відповідно до Графіка зміни Ліміту заборгованості, в межах ліміту Генеральної угоди, визначеного у Генеральній угоді (п.5.3 Кредитного договору 1).

Надання Кредиту здійснюється на підставі наданих Постачальником реєстрів платежів та/або листів та/або Заявок Позичальника ( у тому числі отриманих засобами електронної системи дистанційного обслуговування клієнта Банку) на перерахування кредитних коштів (Первинних документів Позичальника) у утворенням заборгованості за Кредитом на позичковому (-их) рахунку (-ах) Позичальника, відкритому (-их) згідно з пунктом 5.10 цього договору (п.5.6 Кредитного договору 1).

Положеннями п.6.1 Кредитного договору 1 передбачено, що будь-який з платежів Позичальника по погашенню Кредиту, сплаті Процентів за Кредитом та інших платежів за цим Договором здійснюється у національній валюті України.

Відповідно до п.6.2 Кредитного договору 1 погашення Кредиту здійснюється Позичальником на Позичковий рахунок, відкритий відповідно до пункту 5.10 цього Договору.

Згідно п.6.3 Кредитного договору погашення Кредиту протягом дії Договору здійснюється Позичальником згідно з Графіком зміни Ліміту заборгованості. Повне погашення Кредиту має бути здійснене Позичальником у дату, яка настане раніше: 6.4.1 у термін, зазначений у пункті 2.4 цього Договору, або 6.4.2. у разі використання Банком права вимагати виконання грошових зобов`язань за цим Договором у повному обсязі відповідно до підпункту 8.1.2 цього Договору - у строк відповідно до підпункту 9.2.11 цього Договору, або 6.4.3. у разі настання випадку, передбаченого підпунктом 4.1.3 та/ або підпунктом 4.2.3 цього Договору, в строк, зазначений у підпункті 4.1.3 та/ або підпункті 4.2.3 цього Договору (п.6.4. Кредитного договору 1).

Пунктом п.6.5 Кредитного договору 1 передбачено, що сплата Основного боргу здійснюється Позичальником на Позичковий рахунок, сплата Процентів за Кредитом, комісій та інших плат за цим Договором здійснюється Позичальником на Рахунок для погашення заборгованості за Договором. Сплата Процентів за Кредитом (крім процентів за останній календарний місяць користування Кредитом) здійснюється Позичальником з 1 по 7 число кожного місяця (у січні та травні - по 15 число) з урахуванням пункту 6.8 цього Договору. Протягом цього періоду сплачуються Проценти за Кредитом за попередній місяць (п.6.6 Кредитного договору 1).

Відповідно до п.6.7 Кредитного договору 1, Позичальник сплачує Банку Проценти за Кредитом: у разі відсутності події призупинення/ припинення надання Компенсації процентів відповідно до підпункту 3.1.3.3 Договору, Позичальнику надається Компенсація процентів за Кредитом у повному обсязі на період строку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, обмежувальних заходів, пов?язаних з її поширенням, та протягом 90 днів з дня його (ix) відміни. А після їх скасування (починаючи з 91 дня з дати скасування), Позичальник сплачує Проценти за Кредитом за Компенсаційною процентною ставкою, розмір якої становить 3% річних та відповідно до пункту 6.9 цього Договору (п.6.7.1); у разі настання події (подій)призупинення/ припинення надання Компенсації процентів відповідно до підпункту 3.1.3.3 Договору - за Базовою процентною ставкою. Позичальник зобов`язується самостійно забезпечити сплату Процентів за Кредитом за Базовою процентною ставкою у разі настання події (подій), визначених у підпункті 3.1.3.3 Договору. У разі призупинення надання Компенсації процентів сплата Процентів за Кредитом за Базовою процентною ставкою здійснюється Позичальником протягом періоду такого призупинення. Після відновлення надання Позичальнику Компенсації процентів за Кредитом, Компенсація процентів за Кредитом надається Позичальнику в обсязі нарахованих Процентів за Кредитом за Базовою процентною ставкою, у період застосування відповідно до умов Договору розміру Компенсаційної процентної ставки, що становить 0% річних або в обсязі нарахованих Процентів за Кредитом за Компенсаційною процентною ставкою у період застосування відповідно до умов Договору розміру Компенсаційної процентної ставки 3% річних (п.6.7.2).

Згідно п.6.8 Кредитного договору 1, у разі відсутності на Ескроу рахунку грошових коштів, необхідних для виплати суми Компенсації процентів за Кредитом Позичальника, більше 6-ти (шести) місяців поспіль, Позичальник самостійно здійснює сплату суми Процентів за Кредитом, що не була компенсована Фондом. Така сплата здійснюється протягом 90 календарних днів щомісячно ( у строки передбачені пунктом 6.6 цього договору) рівними частинами, починаючи з місяця, наступного за місяцем, на який припадає останній день 6-ти (шести) місячного періоду відсутності грошових коштів на Ескроу рахунку, про що Банк направляє письмове повідомлення Позичальнику відповідно до пункту 14.4 цього Договору. Зобов`язання Позичальника щодо самостійної сплати некомпенсованої Фондом суми Процентів за Кредитом Позичальника у період відсутності на Ескроу рахунку Фонду достатньої суми грошових коштів, необхідної для виплати суми для здійснення Компенсації процентів за Кредитом Позичальника, не припиняються після кінцевого терміну погашення Кредиту, визначеного пунктом 2.4 цього Договору.

Крім того, 27.07.2021р. між Банком та Позивальником було укладено кредитний договір №21-1KN0096 (Кредитний договір 2) (із подальшими змінами, викладеними у Додатковій угоді №21-KN0096-0001 від 2912.2021р.) за умовами якого Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за Кредитом, комісії та інші платежі за цим договором (п.2.1 Кредитного договору 2).

Кредит надається Позичальнику: шляхом відкриття Невідновлювальної кредитної лінії (п.2.3 Кредитного договору 2)

Підпунктом 2.3.1 п. 2.3 Кредитного договору 2 передбачено, що ліміт кредитної лінії: 7 386 294,98 гривень. Ліміт кредитної лінії протягом строку дії цього договору може бути змінений у порядку, що передбачений пунктом 4.1 цього договору (п.2.3.2).

Згідно із п. 2.4 Кредитного договору 2 кінцевий термін погашення Кредиту: до 21.04.2026р. (включено).

Проценти за Кредитом нараховується Позичальнику з застосуванням Базової процентної станки (п.3.1 Кредитного договору 2).

Відповідно до положень п. 3.1.1 Кредитного договору 2, процентна ставка за Кредитом є зміцнювальною та відповідає розміру Базової процентної ставки (п.3.1.1.1). Розмір Базової процентної ставки за Кредитом на дату підписання договору становить 12,9 % річних (Індекс UIRD (3 міс) за Банківський день, що передує даті підписання договору становить 6,9%) (п.3.1.1.2). Розмір Базової процентної ставки за Кредитом переглядається Банком щоквартально з урахуванням зміни Індексу UIRD (3 міс) та в порядку, передбаченому п. 4.2 цього Договору (п.3.1.1.3). Максимальний розмір Базової процентної ставки, що може бути застосований за Кредитом Позичальника становить 30,0 % річних (п.3.1.1.4). Мінімальний розмір Базової процентної ставки за Кредитом Позичальника становить 6,0 % річних (п.3.1.1.5).

Положеннями пп. 3.1.2.1 Кредитного договору 2 передбачено, що розмір Компенсаційної процентної ставки за Кредитом на дату підписання Договору становить 9,00 %річних. Розмір Компенсаційної процентної ставки переглядається Банком щоквартально у поряду, визначеному пунктом 4.3 цього договору.

Сума Компенсації процентів за Кредитом, що надається Позичальнику Фондом, розраховується Банком щомісячно як різниця між сумою нарахованих процентів за користування Позичальником Кредитом протягом місяця, що визначена із застосуванням Базової процентної ставки (визначеної з урахуванням положень підпункту 3.1.1 та пункту 4.2 цього Договору) та сумою процентів за користування Позичальником Кредитом протягом цього ж місяця, розрахованих із застосуванням Компенсаційної процентної ставки, розмір якої визначено у підпунктах 3.1.2.1 цього договору (пп.3.1.3.1 Кредитного договору 2).

Виплата (надання) Державної підтримки Позичальнику у формі Компенсації процентів припиняється/ призупиняється з дати виявлення події: - прострочення виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором зі сплати Основного боргу (частини Основного боргу) та/ або зі сплати Процентів за Кредитом за Компенсаційною процентною ставкою більше ніж на 15 календарних днів. У такому випадку надання Компенсації процентів Позичальнику Фондом тимчасово призупиняється з місяця, в якому мало місце таке порушення. Надання Фондом Компенсації процентів за Кредитом відновлюється з наступного місяця, що слідує за місяцем, у якому Позичальником здійснено повне погашення простроченої заборгованості; - виявлення Банком та/ або Фондом, що сума отриманої Позичальником разом 3 учасниками Групи пов`язаних контрагентів державної допомоги за будь-якими її напрямками (незалежно від її видів та джерел) протягом будь-якого трирічного періоду сукупно дорівнює або перевищує суму, еквіваленту 200 000,00 (двісті тисяч) євро, визначену за Офіційним курсом Національного банку України, що діяв на останній день фінансового року; - встановлення Банком та/ або Фондом подання Позичальником недостовірної/ неправдивої недійсної інформації, що призвело до виплати коштів Державної підтримки на користь Позичальника, який не мав права за умовами Програми на отримання такої Державної підтримки; - використання Позичальником Кредиту не за цільовим призначенням; - ненадання Позичальником інформації, яка є необхідною для отримання Державної підтримки відповідно до умов Програми; - не здійснення Фондом виплат Державної підтримки з причин припинення фінансування Програми з боку держави; - прийняття законодавчих актів, обов`язкових до виконання Фондом, що унеможливлюють здійснення Фондом виплат Державної підтримки; - визнання уповноваженим органом з питань державної допомоги державної підтримки, наданої Фондом недопустимою для конкуренції; - порушення Позичальником умов Програми; - Позичальник належить до суб`єктів підприємництва, які визначені статтею 13 Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні"; - в інших випадках, визначених Договором про співробітництво та нормами чинного законодавства України.

За період припинення/призупинення надання Компенсації процентів за Кредитом, у випадках, визначених підпунктом 3.1.3.3 Кредитного договору, погашення повної суми Процентів за Кредитом здійснює Позичальник (пп. 3.1.3.3 Кредитного договору 2).

Відповідно до пп.4.2.1 Кредитного договору 2, розмір Базової процентної ставки визначається за формулою Індекс UIRD (3 міс.) + 6 % Розмір Базової процентної ставки за Кредитом переглядається раз на календарний квартал та змінюється (за наявності зміни Індексу UIRD (3 міс.)) станом на 15.10.2021 та а подальшому станом на 15 число першого місяця кожного календарного кварталу дії договору. Для перегляду розміру Базової процентної ставки застосовується значення Індексу UIRD (3 міс), розраховане станом на Банківський день, що передує даті перегляду Базової процентної ставки. У разі нездійснення розрахунку значення індексу UIRD (3 міс) у такий Банківський день для розрахунку зміни Базової процентної ставки застосовується значення, встановлене на попередній Банківський день, коли такий індекс для цієї валюти і строку було розраховано.

Сторони у підпункті 4.2.5 Кредитного договору 2 погодили, що основним джерелом інформації про розмір Індексу UIRD (3 міс.) є веб-сторінка в мережі Інтернет за посиланням: https://bank.gov.ua/statistic/sector-financial/data-sector-financial.

Згідно п.5.2 Кредитного договору 2, Кредит надається Позичальнику шляхом перерахування Банк суми Кредиту на рахунок постачальника/ продавця/ підрядника об`єкта кредитування за Інвестиційним проєктом. Кредит надається відповідно до Графіка зміни Ліміту заборгованості, в межах ліміту Генеральної угоди, визначеного у Генеральній угоді (п.5.3 Кредитного договору 2).

Надання Кредиту здійснюється на підставі наданих Постачальником реєстрів платежів та/або листів та/або Заявок Позичальника ( у тому числі отриманих засобами електронної системи дистанційного обслуговування клієнта Банку) на перерахування кредитних коштів (Первинних документів Позичальника) з утворенням заборгованості за Кредитом на позичковому (-их) рахунку (-ах) Позичальника, відкритому (-их) згідно з пунктом 5.11 цього договору (п.5.6 Кредитного договору 1).

Положеннями п.6.1 Кредитного договору 1 передбачено, що будь-який з платежів Позичальника по погашенню Кредиту, сплаті Процентів за Кредитом та інших платежів за цим Договором здійснюється у національній валюті України.

Відповідно до п.6.2 Кредитного договору 1 погашення Кредиту здійснюється Позичальником на Позичковий рахунок, відкритий відповідно до пункту 5.11 цього Договору.

Згідно п.6.3 Кредитного договору погашення Кредиту протягом дії Договору здійснюється Позичальником згідно з Графіком зміни Ліміту заборгованості. Повне погашення Кредиту має бути здійснене Позичальником у дату, яка настане раніше: 6.4.1 у термін, зазначений у пункті 2.4 цього Договору, або 6.4.2. у разі використання Банком права вимагати виконання грошових зобов`язань за цим Договором у повному обсязі відповідно до підпункту 8.1.2 цього Договору - у строк відповідно до підпункту 9.2.11 цього Договору, або 6.4.3. у разі настання випадку, передбаченого підпунктом 4.1.3 та/ або підпунктом 4.2.3 цього Договору, в строк, зазначений у підпункті 4.1.3 та/ або підпункті 4.2.3 цього Договору (п.6.4. Кредитного договору 2).

Пунктом п.6.5 Кредитного договору 2 передбачено, що сплата Основного боргу здійснюється Позичальником на Позичковий рахунок, сплата Процентів за Кредитом, комісій та інших плат за цим Договором здійснюється Позичальником на Рахунок для погашення заборгованості за Договором. Сплата Процентів за Кредитом (крім процентів за останній календарний місяць користування Кредитом) здійснюється Позичальником з 1 по 7 число кожного місяця (у січні та травні - по 15 число) з урахуванням пункту 6.8 цього Договору. Протягом цього періоду сплачуються Проценти за Кредитом за попередній місяць (п.6.6 Кредитного договору 2).

Відповідно до п.6.7 Кредитного договору 2, Позичальник сплачує Банку Проценти за Кредитом: у разі відсутності події призупинення/ припинення надання Компенсації процентів відповідно до підпункту 3.1.3.3 Договору, сплачується шляхом Компенсації процентів відповідно до пункту 6.9 цього договору (п.6.7.1); у разі настання події (подій)призупинення/ припинення надання Компенсації процентів відповідно до підпункту 3.1.3.3 Договору - за Базовою процентною ставкою. Позичальник зобов`язується самостійно забезпечити сплату Процентів за Кредитом за Базовою процентною ставкою у разі настання події (подій), визначених у підпункті 3.1.3.3 Договору. У разі призупинення надання Компенсації процентів сплата Процентів за Кредитом за Базовою процентною ставкою здійснюється Позичальником протягом періоду такого призупинення. Після відновлення надання Компенсації процентів Позичальник сплачує Банку Проценти з Кредитом за Компенсаційною ставкою. (п.6.7.2).

Згідно п.6.8 Кредитного договору 2, у разі відсутності на Ескроу рахунку грошових коштів, необхідних для виплати суми Компенсації процентів за Кредитом Позичальника, більше 6-ти (шести) місяців поспіль, Позичальник самостійно здійснює сплату суми Процентів за Кредитом, що не була компенсована Фондом. Така сплата здійснюється протягом 90 календарних днів щомісячно ( у строки передбачені пунктом 6.6 цього договору) рівними частинами, починаючи з місяця, наступного за місяцем, на який припадає останній день 6-ти (шести) місячного періоду відсутності грошових коштів на Ескроу рахунку, про що Банк направляє письмове повідомлення Позичальнику відповідно до пункту 14.4 цього Договору. Зобов`язання Позичальника щодо самостійної сплати некомпенсованої Фондом суми Процентів за Кредитом Позичальника у період відсутності на Ескроу рахунку Фонду достатньої суми грошових коштів, необхідної для виплати суми для здійснення Компенсації процентів за Кредитом Позичальника, не припиняються після кінцевого терміну погашення Кредиту, визначеного пунктом 2.4 цього Договору.

За посиланнями позивача на виконання умов Генеральної угоди, в тому числі Кредитних договорів Банком у порядку, передбаченому Кредитними договорами, надані кредити на цілі, передбачені Кредитними договорами, що відображено на відповідних рахунках Позичальника відповідно до умов Кредитних договорів та підтверджується виписками по особовим рахункам обліку заборгованості (в тому числі Позичковому) та платіжними документами, а також копіями відповідних листів Позичальника, що містять реєстри платежів.

Як вказує позивач, на умови кредитування за Кредитними договорами поширювалась державна підтримка у вигляді часткової компенсації Базової ставки за Кредитом, а саме суми нарахованих процентів за Кредитом.

Так, як зазначає позивач в рамках програми «Доступні кредити 5-7-9%», державою в особі Фонду розвитку підприємництва було компенсовано 5 496 838,36 грн. процентів за користування кредитом із 8 406 476,06 грн нарахованих відповідно до умов Кредитних договорів, а саме: 5 299 408,97 грн процентів за користування кредитом по Кредитному договору-1, із 5 830 922,06 грн нарахованих та 197 529,39 грн процентів за користування кредитом по Кредитному договору-2 із 2 575 554,00 грн нарахованих.

При цьому, позивач зазначає, що подія призупинення Компенсації процентів настала з 10.10.2022. Електронним листом Банку 12.12.2022р. №0023606/37753-22 Позичальник за допомогою системи дистанційного обслуговування клієнтів Банку був повідомлений про настання з 10.10.2022 події призупинення Компенсації процентів.

Разом з цим, як вказує позивач відповідно до підпунктів 8.1.2 Кредитних договорів 1,2 Банк має право вимагати виконання грошових зобов`язань за цими договорами повному обсязі, у випадках, передбачених підпунктами 9.2.10 - 9.2.11 цих договорів, у строки, передбачені підпунктами 9.2.10 - 9.2.11 цих договорів.

За змістом умов пп. 9.2.11 Кредитних договорів 1,2 Позичальник зобов`язався здійснити погашення Кредиту, Процентів за Кредитом, комісій та інших платежів за цими договорами у повному обсязі протягом 10 (десяти) Банківських днів з дня відправлення Банком Позичальнику повідомлення про необхідність такого погашення, якщо, зокрема, у Позичальника виникла прострочена заборгованість перед Банком за будь-яким договором, укладеним ним із Банком, Позичальником порушено виконання будь-якого зобов`язання за цими договорами, інший випадок, передбачений чинним законодавством України.

За посиланнями позивача, у зв`язку із невиконанням Позичальником своїх зобов`язань перед Банком, Банком було направлено Позичальнику повідомлення від 20.08.2024 №0000608/23728-24 щодо необхідності погашення заборгованості за Кредитними договорами 1,2 з вимогою повернення всієї суми наданого кредиту згідно якої, Банк висунув вимогу в тому числі здійснити дострокове погашення кредиту за Кредитним договором-2.

В свою чергу, Позичальник листом від 10.09.2024 №01/01-24 повідомив, що немає можливості своєчасно виконати зобов`язання перед Банком та просив розглянути можливість відстрочити платежі за Кредитними договорами

Враховуючи об`єктивні складнощі виконання Позичальником зобов`язань у зв`язку із військовою агресією рф, як зазначає позивач, Банк у 2022 році вже йшов на зустріч Позичальнику та задовольняв його клопотання яке було викладене в листі від 15.06.2022 №27/06-22 щодо відстрочення платежів. Банк не вимагав сплати платежів за Кредитними договорами 1,2 та не відображав їх прострочення по Кредитному договору-1 до 01.11.2022, а по Кредитному договору-2 до 03.10.2022, а також виконання інших негрошових зобов`язань Позичальника.

Однак, як наголошує позивач неможливість виконання зобов`язання у зв`язку з відсутністю коштів не є підставою для припинення таких зобов`язань та не зумовлює для кредитора обов`язку з їх відстрочення та наразі, зобов`язання за Генеральною угодою Позичальником не виконано.

Крім того, як вказує позивач з метою забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Генеральною угодою між Банком (Кредитором), ОСОБА_1 , (далі - Поручитель) та Позичальником було укладено Договір поруки №21-12P0216 від 23.04.2021 із подальшими змінами до нього, викладеними у Додатковій угоді №21-1ZP0216-0001 від 27.07.202р (Договір поруки).

За змістом підпунктів 8.1.1, 8.1.2 пункту 8.1 статті 8 Договору поруки він набув чинності з дати його підписання Поручителем (уповноваженим представником) та уповноваженими представниками Кредитора і Позичальника, а також скріплення відбитками печаток Кредитора і Позичальника і діє 120 місяців з дати набрання ним чинності. Порука за цим Договором поруки виникла з моменту набуття чинності Договору поруки та припиняється через 120 місяці з дати набуття чинності цим Договором

Відповідно до умов пункту 2.1 Договору поруки Поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед Кредитором за своєчасне виконання Позичальником Основного зобов`язання в повному обсязі.

В розумінні статті 1 Договору поруки:

«Основне зобов`язання - усі та будь-які грошові зобов`язання Позичальника перед Кредитором, встановлені Кредитним договором та чинним законодавством України, у тому числі, але не виключно, щодо повернення Кредитору суми кредиту, щодо сплати процентів за користування кредитом, комісій, штрафних санкцій (пені і штрафів) та інших платежів, а також щодо відшкодування Кредитору усіх збитків, завданих несвоєчасним виконанням зобов`язань за Кредитним договором, та усіх витрат Кредитора, пов`язаних з наданням, обслуговуванням та погашенням кредиту».

«Кредитний договір - Генеральна кредитна угода від 23.04.2021 №21-1KG0024 (з усіма чинними договорами, укладеними у рамках вказаної Генеральної кредитної угоди, у тому числі після набуття чинності цим Договором, які їй підпорядковуються, є додатками до неї, її невід`ємними частинами та складають з нею єдиний документ, а також з усіма чинними змінами, доповненнями, додатками та додатковими угодами до неї, у тому числі внесеними та укладеними після набуття чинності цим Договором, які є її невід`ємними частинами та складають з нею єдиний документ), укладена між Кредитором та Позичальником, відповідно до якої Кредитор та Позичальник проводять (здійснюють) кредитні операції (у тлумаченні Закону України «Про банки та банківську діяльність») у рамках ліміту Генеральної кредитної угоди у розмірі 45 000 000,00 гривень, зі строком кредитування до 22.04.2026, а також на інших умовах, визначених вказаною Генеральною кредитною угодою, у тому числі договорами, укладеними у рамках указаної Генеральної кредитною угодою, у тому чисті після набуття чинності цим Договором».

Таким чином, як зазначає позивач Поручитель в повному обсязі солідарно з Позичальником відповідає перед Банком за грошовими зобов`язаннями Позичальника за Генеральною угодою з усіма Кредитними договорами, які є невід`ємною її частиною та складають з нею єдиний документ) зі сплати основного боргу (кредиту), процентів за користування кредитом, комісій, з урахуванням пені/штрафі та інших платежів.

Умовами пп 3.1.1 Договору поруки визначено, що Кредитор має право у випадках невиконання або неналежного виконання Позичальником або правонаступниками Позичальника Основного зобов`язання або його частини вимагати виконання цього зобов`язання або його частини у Поручителя як у солідарного боржника.

Відповідно до пп. 4.2.1 Договору поруки Поручитель зобов`язаний не пізніше 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання письмового повідомлення Кредитора про невиконання та/або неналежне виконання Позичальником (його правонаступниками) Основного зобов`язання або в інший строк/термін, зазначений у відповідному повідомленні Кредитора, без будь-яких заперечень сплати Кредитору зазначену у повідомленні суму основного зобов`язання.

За посиланнями позивача у зв`язку із порушенням забезпечених порукою за Договором поруки зобов`язань Банком було надіслано Поручителю повідомлення від 27.12.2024 №0000608/32821-24 про невиконання Позичальником Основного зобов`язання за Генеральною угодою з вимогою до Поручителя виконати таке основне зобов`язання, що забезпечене його порукою

Положеннями пп. 8.3.3 пункту 8.3 Договору поруки передбачено, що таке повідомлення вважається такими, що отримане Поручителем через 7 (сім) календарних днів після надіслання такого повідомлення. Після проходження цього строку настають усі правові наслідки, дата настання яких пов`язана з датою отримання однією Стороною повідомлень іншої сторони, незалежно від того, чи отримає відповідна Сторона такі повідомлення особисто.

Наразі, як вказує позивач Поручитель не виконав вимоги Банку щодо виконання зобов`язання, забезпеченого його порукою за Договором поруки.

Позивач наголошує, що станом на 04.06.2025 включно заборгованість за Генеральною угодою по кредиту та процентам за користування кредитом становить 32 709 259,18 грн. та в розрізі кожного з Кредитних договорів, укладених в межах Генеральної угоди (станом на 04.06.2025 включно): за Кредитним договором-1 становить 24 515 262,09 грн та складається із: заборгованості по кредиту - 23 983 749,02 грн; заборгованості по процентам за користування кредитом - 531 513,07 грн; за Кредитним договором-2 становить 8 193 997,09 грн та складається із: заборгованості по кредиту - 6 401 454,98 грн; заборгованості по процентам за користування кредитом - 1 792 542,11 грн.

Отже посилаючись на вищенаведені обставини Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України звернулось до Господарського суду Одеської області з відповідним позовом за захистом свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

За змістом ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 Господарського кодексу України, передбачено, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до положень статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом положень статей 626, 627, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як було встановлено судом в рамках Генеральної угоди від 23.04.2021р. 21-1KG0024 між Банком та Позичальником було укладено кредитний договір № 21-1КV0107 від 23.04.2021р. та кредитний договір №21-1KN0096 від 27.07.2021р.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Положеннями статті 554 Цивільного кодексу України, передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від боржника та поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо (ст. 543 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 559 Цивільного кодексу України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності; порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем; порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника; порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями статті 610 Цивільного кодексу України врегульовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як було встановлено судом, на виконання умов Генеральної угоди, в тому числі Кредитних договорів Банком у порядку, передбаченому Кредитними договорами, надані кредити на цілі, передбачені Кредитними договорами, що відображено на відповідних рахунках Позичальника відповідно до умов Кредитних договорів та підтверджується виписками по особовим рахункам обліку заборгованості (в тому числі Позичковому) та платіжними документами, а також копіями відповідних листів Позичальника, що містять реєстри платежів.

Разом з тим Відповідач -1 допустив прострочення погашення кредитних коштів, що і стало підставою для звернення Позивача до суду.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

При цьому, суд звертає увагу, що Відповідач-1 не заперечує свого обов`язку щодо повернення кредитних грошових коштів, однак він посилається на неможливість виконання ним своїх зобов`язань через настання дії форс-мажорних обставин.

Пунктом 13.2. Кредитних договорів 1,2 встановлено, що під обставинами непереборної сили Сторони розуміють стихійні лиха, страйки, блокади, ембарго на експорт та/або імпорт, воєнні дії будь-якого характеру, рішення органів державної влади (державного управління), якщо такі обставини виникли після підписання Договору і Сторони не могли ні передбачити їх, ні запобігти таким обставинам розумними діями.

Статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" передбачено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

У ст. 3.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП від 18.12.2014 №44(5) (далі - Регламент), вказано, що сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - сертифікат) - документ встановленої ТПП форми, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП або регіональною ТПП згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

Відповідно до ст. 6.2 Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за особистим зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та / чи іншим зобов`язанням / обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Отже, єдиним документом, який засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України та уповноважених нею регіональних торгово-промислових палат.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Ознаками форс-мажорних обставин є такі елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за конкретних умов господарської діяльності. Тобто ознаками форс-мажорних обставин є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також непередбачуваність (див. пункт 6.9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 910/7495/16).

Разом з тим форс-мажорні обставини мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін. Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Тобто мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін.

Суд зазначає, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Схожий правовий висновок викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18, від 30.11.2021 у справі № 913/785/17, від 25.01.2022 в справі № 904/3886/21, від 30.05.2022 у справі № 922/2475/21, від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21).

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 зазначено, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

Водночас, судова зазначає, що між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто, неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21.

Наявність форс-мажорних обставин у даній справі Відповідачі обґрунтовують повномасштабною військовою агресією російської федерації проти України, що стала підставою для введення воєнного стану на території України та призвела до неможливості здійснення Відповідачем-1 господарської діяльності за розташуванням його виробничих потужностей.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року станом на 30 діб, строк дії якого в подальшому продовжувався відповідними Указами Президента Україна та триває й на теперішній час.

Так судом досліджено докази, які надані Відповідачем 1 на підтвердження настання форс-мажорних обставин, а саме:

Сертифікатом №6500-25-2121 від 20.10.2025 №27.01-01/12-144 Херсонська ТПП засвідчила форс-мажорні обставини для Приватного сільськогосподарського підприємства ДІАМАНТ у зв`язку з військовою агресією РФ, введенням воєнного стану, тимчасовою окупацією, блокуванням та бойовими діями в Каховського району Херсонської області, що унеможливило виконання Кредитного договору №21-1KN0096 від 27.07.2021р. через зупинення господарської діяльності.

Сертифікатом №6500-24-2120 від 20.10.2025 №27.01-01/12-144 Херсонська ТПП підтвердила наявність форс-мажору для ТОВ «Механічний завод» у зв`язку з військовою агресією РФ, введенням воєнного стану, тимчасовою окупацією, блокуванням та бойовими діями в Каховського району Херсонської області, що також унеможливили виконання та Кредитного договору № 21-1КV0107 від 23.04.2021р. через зупинення господарської діяльності.

Як було встановлено судом, відповідно п. 13.1. Кредитних договорів 1,2 сторона звільняється від відповідальності за повне чи часткове невиконання зобов`язань за цим Договором, якщо це відбулося в результаті дії обставин непереборної сили.

Згідно зі ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Як вбачається з приписів ст. 617 Цивільного кодексу України, ст. 218 Господарського кодексу України та умов Кредитного договору, вказані норми регулюють лише можливість звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а не від самого зобов`язання.

Тобто існування форс-мажорних обставин звільняє сторону договору саме від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язання, а не від обов`язку виконати це зобов`язання після припинення таких обставин.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16.05.2024 у справі №913/308/23.

Разом із тим суд зауважує, що позивачем не заявляється до стягнення пеня, неустойка або інші штрафні санкції за порушення позичальником зобов`язання.

Суд також зазначає, що Відповідач-1 подав докази про наявність форс-мажорних обставин лише під час розгляду справи у суді, надавши вищезазначені сертифікати ТПП, тоді як Кредитними договорами 1,2 , а саме п. 13.3 передбачено, що сторона, на виконання зобов`язань якої вплинули обставини непереборної сили, повідомляє про це іншу Сторону протягом 2 (двох) Банківських днів з дати виникнення таких обставин. У строк протягом 10 (десяти) Банківських днів така Сторона повинна підтвердити іншій Стороні факт виникнення обставин непереборної сили документами, виданими компетентними органами.

Між тим матеріали справи не містять жодних доказів, які могли б бути розцінені як своєчасне та належне повідомлення Відповідачами Позивача про настання форс-мажорних обставин.

Окрім того, судова колегія зазначає, що заявки на отримання сертифікатів Торгово-промислової палати Відповідачем-1 були подані лише 18.07.2025р., що свідчить про відсутність намагання інформувати Банк про настання форс-мажорних обставин відповідно до вимог Кредитного договору.

Отже враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що Відповідачами було порушено вимоги Кредитних договорів 1,2, в частині повідомлення Банку про настання дії форс-мажорних обставим документами виданими компетентними органами.

З викладених у позовній заяві обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, вбачається, що Відповідач-1 порушив своє зобов`язання за кредитним договором № 21-1КV0107 від 23.04.2021р. та кредитним договором №21-1KN0096 від 27.07.2021р. в частині сплати тіла кредитів та процентів.

ОСОБА_1 відповідно до Договору поруки №21-12P0216 від 23.04.2021 несе солідарну відповідальність, як поручитель Приватного сільськогосподарського підприємства ДІАМАНТ, за невиконання останнім своїх зобов`язань за Генеральної угоди від 23.04.2021р. 21-в рамках якої було укладено кредитний договір № 21-1КV0107 від 23.04.2021р. та кредитний договір №21-1KN0096 від 27.07.2021р.

З викладених обставин, господарський суд, перевіривши здійснені Банком розрахунки заборгованості за кредитами та розрахунки процентів, доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених Акціонерним товариством Державний експортно-імпортний бану України до Приватного сільськогосподарського підприємства ДІАМАНТ та ОСОБА_1 позовних вимог, шляхом стягнення з останніх на користь Банку заборгованості за Генеральною кредитною угодою №21-1KG0024 від 23.04.2021р. по кредиту та процентам за користування кредитом в розмірі 32 709 259,18грн.

Заперечення відповідачів до уваги судом не приймаються з огляду на наступне.

Так, заперечуючи проти позовних вимог відповідач 1 вказує на неправомірне звернення позивача, щодо дострокового повернення кредиту.

Поряд з цим, суд зазначає, що підставою звернення АТ «УКРЕКСІМБАНК» до суду з Позовною заявою став факт невиконання Позичальником та Поручителем взятих на себе зобов`язань перед АТ «УКРЕКСІМБАНК» щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, а не дострокове повернення кредиту.

При цьому як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку із невиконанням Позичальником своїх зобов`язань перед АТ «УКРЕКСІМБАНК», останнім було направлено Позичальнику повідомлення від 20.08.2024 №0000608/23728-24 та зі змісту якого вбачається, що АТ «УКРЕКСІМБАНК» не вимагало дострокового повернення кредиту за Кредитним договором №21-1KV0107 від 23.04.2021, оскільки по даному договору вся заборгованість по кредиту у квітні 2024 року вже була прострочена. Тоді як, відповідне повідомлення містить вимоги: погасити прострочену заборгованість за Кредитними договорами, тобто за обома кредитними договорами, укладеними в рамках Генеральної кредитної угоди №21-1KG0024 від 23.04.2021, тобто - як за Кредитним договором №21-1KN0096 від 27.07.2021, так і за Кредитним договором №21-1KV0107 від 23.04.2021р. та здійснити дострокове погашання кредиту за Кредитним договором №21-1KN0096 від 27.07.2021», тобто за кредитним договором, за яким на дату повідомлення існували як прострочені зобов`язання, так і непрострочені.

Також, заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач 1 вказує на непростроченість зобов`язань у зв`язку із настанням строків оплати по кредитним договорам у період воєнного стану.

Разом з тим суд зазначає, що законодавство не передбачає автоматичного відстрочення виконання кредитних зобов`язань лише в силу запровадження воєнного стану. Такі умови відсутні і у Кредитних договорах.

Натомість, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

В силу частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За правилами пунктів 6.3 та 6.4 статті 6 Кредитних договорів 1,2 погашення Кредиту протягом дії Договору здійснюється Позичальником згідно з Графіком зміни Ліміту заборгованості. Повне погашення Кредиту має бути здійснене Позичальником у дату, яка настане раніше: - у термін, зазначений у пункті 2.4 Кредитних договорів, або - у разі використання Банком права вимагати виконання грошових зобов`язань за цим Договором у повному обсязі відповідно до підпункту 8.1.2 Кредитних договорів - у строк відповідно до підпункту 9.2.11 Кредитних договорів, або - у разі настання випадку, передбаченого підпунктом 4.1.3 та/ або підпунктом 4.2.3 Кредитних договорів, в строк, зазначений у підпункті 4.1.3 та/ або підпункті 4.2.3 Кредитних договорів.

Щодо посилань відповідача 1 про обов`язок Банку здійснити договірне списання коштів з першого дня прострочення зобов`язань ПСП «ДІАМАНТ», посилаючись на «п.8.1.3.1 кредитного договору №21-1KV0107», суд оцінює критично, оскільки умови підпункту 8.1.3.1 пункту 8.1 статті 8 Кредитного договору №21-1KV0107 від 23.04.2021 визначають право Банку (а не обов`язок) здійснювати на власну користь договірне списання грошових коштів з рахунків Позичальника у Банку. І таке право не обмежене строком його реалізації.

Крім того, у відзив на позову заяву відповідач 1 вказує на неправомірний період нарахування відсотків за користування кредитом та зазначає, що Банк нараховував відсотки по Кредитному договору №21-1KV0107 від 23.04.2021 до 04.09.2024, хоча мав право нараховувати відсотки по цьому кредитному договору до 22.04.2024, оскільки кінцевий строк погашення кредиту 22.04.2024; та Банк нараховував відсотки по Кредитному договору №21-1KN0096 від 27.07.2021 до 04.09.2024, хоча мав право нараховувати відсотки по цьому кредитному договору до 20.08.2024, оскільки 20.08.2024 Банком була пред`явлена вимога в порядку частини 2 статті 1050 ЦК України.

Поряд з цим суд відповідні посилання відповідача 1 оцінює критично, оскільки із наданого розрахунку заборгованості вбачається, що проценти за користування кредитом по Кредитному договору №21-1KV0107 від 23.04.2021 нараховувались Банком за період з 27.04.2021 по 31.10.2022. А 04.09.2024 - це дата винесення Банком на прострочку несплачених процентів за користування кредитом, нарахованих по 31.10.2022.

Також, із наданого розрахунку заборгованості вбачається, що проценти за користування кредитом по Кредитному договору №21-1KN0096 від 27.07.2021 нараховувались Банком за період з 29.04.2021 по 03.09.2024. А 04.09.2024 - це дата винесення Банком на прострочку несплачених процентів за користування кредитом.

При цьому, як вже зазначено вище, у зв`язку із невиконанням перед Банком Позичальником своїх зобов`язань, Банком було направлено Позичальнику повідомлення від 20.08.2024 №0000608/23728-24. У даному повідомленні Банк, зокрема, висунув вимогу «протягом 10 (десяти) Банківських днів з дня відправлення Банком Позичальнику цього повідомлення», здійснити «дострокове погашення кредиту за Кредитним договором №21-1KN0096 від 27.07.2021».

Така вимога відповідає домовленостям сторін Кредитного договору №21-1KN0096 від 27.07.2021. Так, за змістом умов підпункту 9.2.11 пункту 9.2 статті 9 Кредитного договору №21-1KN0096 від 27.07.2021 Позичальник зобов`язався здійснити погашення Кредиту, Процентів за Кредитом, комісій та інших платежів за цими договорами у повному обсязі протягом 10 (десяти) Банківських днів з дня відправлення Банком Позичальнику повідомлення про необхідність такого погашення, якщо, зокрема, у Позичальника виникла прострочена заборгованість перед Банком за будь-яким договором, укладеним ним із Банком, Позичальником порушено виконання будь-якого зобов`язання за цими договорами, інший випадок, передбачений чинним законодавством України.

Отже, до спливу 10-ти банківських днів з дня відправлення повідомлення, Позичальник користується кредитними коштами ще у межах строку кредитування. Оскільки повідомлення від 20.08.2024 №0000608/23728-24 було відправлено Позичальнику 21.08.2024, та з урахуванням того, що 24.08.2024, 25.08.2024, 31.08.2024, 01.09.2024 були вихідними днями, то останній день для виконання вимоги про дострокове погашення кредиту за Кредитним договором №21-1KN0096 від 27.07.2021 (10-й банківський день з дня відправлення повідомлення) припадає на 03.09.2024. що в свою чергу свідчить про правомірність нарахування Банком процентів за користування кредитом по Кредитному договору №21- 1KN0096 від 27.07.2021 по 03.09.2024.

Відповідач 2 заперечуючи проти задоволення позовних вимог посилання на неотримання повідомлення про невиконання Позичальником основного зобов`язання з вимогою до Поручителя виконати таке основне зобов`язання, що забезпечене його порукою та вказує, що Банк не направляв йому повідомлення/вимогу, а тому правові наслідки порушення зобов`язання для нього (Поручителя) не настали; відповідно до умов укладеного договору поруки Банк повинен був надати докази саме отримання повідомлення.

Поряд з цим, суд зазначає, що Умовами підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Договору поруки №21-1ZP0216 від 23.04.2021 визначено, що Кредитор має право у випадках невиконання або неналежного виконання Позичальником або правонаступниками Позичальника Основного зобов`язання або його частини вимагати виконання цього зобов`язання або його частини у Поручителя як у солідарного боржника.

Як встановлено судом, у зв`язку із порушенням забезпечених порукою за Договором поруки зобов`язань Банком було надіслано Поручителю повідомлення від 27.12.2024 №0000608/32821-24 про невиконання Позичальником основного зобов`язання з вимогою до Поручителя виконати таке основне зобов`язання, що забезпечене його порукою.

Повідомлення від 27.12.2024 №0000608/32821-24 було направлено Поручителю всіма відомими доступними засобами зв`язку, враховуючи, що жодне відділення поштового оператора АТ «Укрпошта» у місті Каховка, Хесонська області (місце реєстрації Поручителя) не функціонує та оскільки Поручитель є директором Позичальника, а відповідно його остання відома адреса місця роботи знаходиться за місцезнаходженням Позичальника по АДРЕСА_2 , повідомлення від 27.12.2024 №0000608/32821-24 було направлено Поручителю на цю адресу.

Крім того, у зверненні Позичальника від 13.08.2025, що адресоване Херсонській районній військовій адміністрації та підписане відповідачем 2 як директором Позичальника вказано: «Фактичне місце проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 », тобто адреса, за якою направлялось повідомлення від 27.12.2024 №0000608/32821-24.

При цьому, відсутність на поточну дату на офіційному веб-сайті «Укрпошта» відомостей про поштове відправлення з відповідним штриховим ідентифікатором не може свідчити про те, що таке повідомлення не направлялось, як вказує відповідач 2 у відзиві, оскільки на даний час вже сплив шестимісячний строк зберігання інформації про наявність та стан пересилання поштових відправлень.

Так, відповідно висновків викладених в постанові Верховного Суду від 24.06.2021 у справі № 910/10275/20 відомості офіційного сайту «Укрпошта», які містять інформацію про наявність та стан пересилання поштових відправлень постійно оновлюються та зберігаються в системі протягом 6 місяців з моменту реєстрації, а тому відсутність на офіційному веб-сайті Укрпошти відомостей про поштове відправлення не є підставою вважати, що відповідна кореспонденція не надсилалася; термін зберігання інформації для відстеження руху рекомендованих листів обмежений, і після спливу встановленого терміну неможливо з даних вказаного веб- сайту встановити, зокрема, факт відправлення кореспонденції.

Також відповідач 2 вказує що враховуючи листи про зміни процентних ставок за користування кредитом у бік збільшення, що на його думку, може призвести до припинення поруки. При цьому, відповідач 2 посилається в підтвердження своєї позиції на висновки Великої Палати Верховного Суду, наведені у постанові від 26.05.2020 у справі №910/13109/18.

Суд відповідні посилання оцінює критичне з огляду на наступне.

Так, положеннями частини 1 статті 559 Цивільного кодексу України (в чинній редакції, яка діяла і на момент укладення Договору поруки (тобто, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» від 03 липня 2018 року N 2478-VIII (далі - Закон № 2478-VIII)) передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання.

Тобто, збільшення обсягу відповідальності поручителя без його згоди має наслідком його відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання, а не припинення поруки.

Поряд цим, висновки Великої Палати Верховного Суду, наведені у постанові від 26.05.2020 у справі № 910/13109/18, на які посилається Поручитель у Відзиві, зроблені під час застосування частини 1 статті 559 ЦК України в редакції, що діяла до внесення змін до неї Законом № 2478-VIII до правовідносин, що виникли з договору поруки, укладеного у 2015 році.

Крім того, відповідно до умов пункту 2.1 Договору поруки Поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед Кредитором за своєчасне виконання Позичальником Основного зобов`язання в повному обсязі, яким (Основним зобов`язанням) в розумінні статті 1 Договору поруки є усі та будь-які грошові зобов`язання

Позичальника перед Кредитором, встановлені Генеральною угодою №21-1KG0024 від 23.04.2021, далі Генеральна угода (з усіма чинними договорами, укладеними у рамках вказаної Генеральної угоди, у тому числі після набуття чинності Генеральної угоди, які їй підпорядковуються, є додатками до неї, її невід`ємними частинами та складають з нею єдиний документ, а також з усіма чинними змінами та доповненнями, додатками та додатковими угодами до неї, у тому числі внесеними та укладеними після набуття чинності Генеральної угоди, які є її невід`ємними частинами та складають з нею єдиний документ), укладена між Кредитором та Позичальником, відповідно до якої Кредитор та Позичальник проводять (здійснюють) кредитні операції у рамках відповідного ліміту Генеральної угоди та строку кредитування, а також на інших умовах, визначених вказаною Генеральною угодою, у тому числі договорами, укладеними у рамках указаної Генеральної угоди, у тому числі після набуття чинності Генеральної угоди.

При цьому, із змісту підпунктів 6.1.6, 6.1.7 пункту 6.1 Договору поруки вбачається, що укладенням цього договору: - Поручитель надає свою згоду на забезпечення порукою, наданої цим договором, виконання всіх зобов`язань Позичальника та його правонаступника за Генеральною угодою, що будуть внесені Кредитором та Позичальником (його правонаступниками) до Генеральної угоди у майбутньому, у тому числі (але не виключно) змін та доповнень щодо реструктуризації та рефінансування заборгованості за Генеральною угодою, продовження та скорочення строку кредитування за Генеральною угодою, збільшення та зменшення розміру процентної ставки за Генеральною угодою, збільшення та зменшення розмірів комісійної винагороди за Генеральною угодою, встановлення нових та припинення діючих зобов`язань Позичальника за Генеральною угодою, а також інших змін та доповнень щодо змісту Основного зобов`язання; - Поручитель надає Кредитору та Позичальнику свою згоду на внесення ними будь-яких змін та доповнень до Генеральної угоди, у тому числі (але не виключно) змін та доповнень щодо реструктуризації та рефінансування заборгованості за Генеральною угодою, продовження та скорочення строку кредитування за Генеральною угодою, збільшення та зменшення розміру процентної ставки за Генеральною угодою, збільшення та зменшення розмірів комісійної винагороди за Генеральною угодою, встановлення нових та припинення діючих зобов`язань Позичальника за Генеральною угодою, а також інших змін та доповнень щодо змісту Основного зобов`язання, внаслідок чого може збільшитися обсяг відповідальності Поручителя, без отримання додаткових згод Поручителя на внесення таких змін та доповнень. Поручитель підтверджує, що після внесення Кредитором та Позичальником (його правонаступниками) змін та доповнень до Генеральної угоди порука надана згідно з цими договорами залишатиметься чинною.

Вказані умови договорів поруки є результатом домовленості сторін, які вільні у визначенні зобов`язань за договором та будь-яких інших умов своїх взаємовідносин, що не суперечать законодавству України. Згідно зі статтею 628 ЦК України, зміст договору становить умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Таким чином, при розповсюдженні згідно з Договором поруки дії поруки Поручителя на забезпечення зобов`язань за Генеральною угодою в повному обсязі - в тому числі, з урахуванням всіх змін та доповнень до Генеральної угоди, що будуть укладені в майбутньому, обсяг відповідальності Поручителя по виконанню зобов`язань за Генеральною угодою не міг збільшитися порівняно з обсягом відповідальності на яку він погодився при укладенні такого договору поруки.

Крім того, при укладенні Додаткової угоди №21-1ZP0216-0001 від 27.07.2021 до Договору поруки (що є невід`ємною частиною такого договору поруки), Поручитель безпосередньо в умовах такої угоди: - підтверджував, що він ознайомлений і погоджуються з усіма змінами, що були внесені до умов Генеральної угоди/ відповідного кредитного договору, укладеного в межах Генеральної угоди; - підтверджував і погоджувався, що укладення відповідних змін до Генеральної угоди/ відповідного кредитного договору, укладеного в межах Генеральної угоди здійснювалось за його попередньою згодою; - підтверджував, що після укладення Генеральної угоди/ відповідного кредитного договору, укладеного в межах Генеральної угоди порука є залишається чинною.

Також, із змісту умов Договору поруки вбачається, що Поручитель надав свою згоду на забезпечення порукою виконання всіх зобов`язань Позичальника, а відповідно і зобов`язань по сплаті Базової процентної ставки за формулою Індекс UIRD (3міс.) + 6 п.п (6%), де Індекс UIRD (3міс.) (Ukrainian Index of Retail Deposit Rates) - український індекс ставок за депозитами фізичних осіб, що розраховується на основі номінальних ставок ринку депозитів фізичних осіб у національній валюті, які оголошуються банками України на строк 3 місяці. Умови Кредитних договорів (пункт 4.2 статті 4), які визначають формулу за якою визначається розмір такої процентної ставки: Індекс UIRD (3міс.) + 6 п.п (6%) не змінювались.

Зміна відсоткової ставки не здійснювалась Банком в односторонньому порядку, вона відбувалась у чіткій відповідності до порядку, визначеного умовами Кредитного договору (переглядалась раз на календарний квартал та змінювалась (за наявності зміни Індексу UIRD (3міс.)) станом на 15-те число першого місяця кожного календарного кварталу дії договору за визначеної формулою. При цьому, Індекс UIRD (3міс.) (Ukrainian Index of Retail Deposit Rates) це показник, на який Банк не впливає. Сторони погодили, що основним джерелом інформації про розмір Індексу UIRD (3міс.) є веб-сторінка в мережі Інтернет за посиланням: https://bank.gov.ua/statistic/sector-financial/data-sector-financial.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Інші посилання відповідачів не спростовують висновків, до яких дійшов суд.

При цьому, суд звертає увагу сторін на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЧ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів… мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. І хоча п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суду обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Саме такі висновки викладені у рішенні ЕСПЧ від 10.02.2010р.у справі "Серявін та інші проти України"

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справи, а тому підлягають задоволенню.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Позов Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, ) до Приватного сільськогосподарського підприємства ДІАМАНТ (65016, м. Одеса. вул. Літературна, буд. 1А, кв. 372, ) та до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) - задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Приватного сільськогосподарського підприємства ДІАМАНТ (65016, м. Одеса. вул. Літературна, буд. 1А, кв. 372, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, ) заборгованість за Генеральною кредитною угодою №21-1KG0024 від 23.04.2021р. по кредиту та процентам за користування кредитом в розмірі 32 709 259 (тридцять два мільйони сімсот дев`ять тисяч двісті п`ятдесят дев`ять)грн. 18коп.

4. Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства ДІАМАНТ (65016, м. Одеса. вул. Літературна, буд. 1А, кв. 372, ) на користь Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, ) судовий збір в сумі 245 319 (двісті сорок п`ять тисяч триста дев`ятнадцять)грн. 45коп.

5. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, ) судовий збір в сумі 245 319 (двісті сорок п`ять тисяч триста дев`ятнадцять)грн. 45коп.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26 січня 2026 р.

Суддя К.Ф. Погребна