СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м. Харків Справа № 922/4366/25

Східний апеляційний господарський суд у складі:

головуючий, суддя-доповідач судді секретар судового засідання за участю представників: від Прокурора від Відповідача 1 від Відповідача 2 від Відповідача 3 Попков Д.О. Демідова П.В., Істоміна О.А. Лутаєва К.В. Ногіна О.М. на підставі посвідчення №072833 від 01.03.2023; не з`явився; не з`явився; не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Слобідської окружної прокуратури
на ухвалу господарського суду Харківської області
постановлену17.12.2025
у справі №922/4366/25 (суддя Усата В.В.)
за заявою про за позовомСлобідської окружної прокуратури забезпечення позову Слобідської окружної прокуратури м. Харкова
до 1) Харківської міської ради, 2) Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків, 3) ОСОБА_1 , м. Харків,
про визнання недійсним договору та повернення майна

В С Т А Н О В И В:

І.Короткий зміст вимог та ухвали суду першої інстанції:

1. 15.12.2025 через систему «Електронний суд» Слобідською окружною прокуратурою (далі Заявник) подано заяву про забезпечення позову за вх. № 29186, за змістом якої останній просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України, усім його структурним підрозділам та відділам, а також будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, а саме: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, державним реєстраторам, нотаріусам тощо, вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлових приміщень цокольного поверху № 21-:-25, 26а в житловому будинку літ. «А-5», загальною площею 40,6 кв.м (реєстраційний номер 1), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Також Прокурор просив судові витрати покласти на Відповідачів та стягнути за такими реквізитами: Харківська обласна прокуратура, код 02910108, банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок UA0007171, код класифікації видатків бюджету - 2800.

2. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.12.2025 у справі №922/4366/25 відмовлено у задоволенні заяви Слобідської окружної прокуратури про забезпечення позову (вх. № 29186 від 15.12.2025).

3. Означена ухвала суду обґрунтована висновком про те, що предметом позову є немайнові вимоги, а у поданій Прокурором заяві про забезпечення позову викладені лише припущення заявника щодо ймовірності вчинення ОСОБА_1 дій щодо розпорядження своєю власністю на власний розсуд в будь-який час, подальшого відчуження майна на користь інших осіб, передачі нерухомого майна в оренду, зміни його призначення, поділі, виділі чи об`єднання.

При цьому, заявником до заяви про забезпечення позову не додано жодного доказу наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів забезпечення позову. Зокрема, не надано доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, направлених на ухилення від виконання рішення, у разі задоволення позову.

Заявником не доведено те, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернеться до суду.

Самі лише посилання заявника на те, що ОСОБА_1 , знаючи про наявність судового спору, з метою утруднення у майбутньому виконання судового рішення свідомо може здійснювати дії щодо розпорядження спірним майном та як власник може ініціювати питання щодо зміни призначення та виду його функціонального використання, що у подальшому призведе до необхідності скасування відповідних рішень, шляхом звернення до суду з іншими позовними заявами, без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

4. Слобідська окружна прокуратура, не погодившись з означеною ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.12.2025 у справі №922/4366/25, звернулась з апеляційною скаргою, якою просить:

- скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.12.2025 у справі № 922/4366/25 та ухвалити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити у повному обсязі;

- здійснити перерозподіл судових витрат;

- судовий збір за подання апеляційної скарги стягнути з відповідачів за таким реквізитами: отримувач Харківська обласна прокуратура, код 02910108, банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, код банку 820172, рахунок IBAN: UA0007171, код класифікації видатків бюджету 2800, призначення платежу: повернення судових витрат у справі № 922/4366/25;

- справу розглянути за участі представника Харківської обласної прокуратури.

5. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає:

5.1. Підставою для звернення прокурора з позовною заявою стали матеріали кримінального провадження, якими підтверджено порушення процедури приватизації комунального майна шляхом його викупу орендарем без проведення поліпшень, без проведення аукціону чи конкурсу.

За таких обставин, у поданому прокурором позові Відповідачем є недобросовісний набувач, внаслідок дій якого майно протиправно вибуло у приватну власність. Водночас, не вбачається порушення справедливого балансу в разі позбавлення майна недобросовісного набувача без будь-якої компенсації. Протилежний підхід стимулював би неправомірне та свавільне заволодіння чужим майном та фактично передбачав би винагороду за порушення законодавства і прав інших осіб.

Крім того, недобросовісне заволодіння чужим майном не відповідає критерію мирного володіння майном. Натомість таке заволодіння є порушенням мирного володіння інших осіб. Отже, повернення майна недобросовісним набувачем не є порушенням статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Спірне майно під час розгляду справи без вжиття заходів забезпечення позову може бути відчужене відповідачем як на користь недобросовісного, так і на користь добросовісного набувача.

Таким чином, за для збереження нерухомого майна та факту можливості виконання позитивного рішення суду, за для уникнення випадків відчуження спірного майна діючим власником добросовісному набувачу, єдина можливість внесення відомостей до Реєстру нерухомості щодо наявності обтяжень відносно цього майна.

5.2. Суд першої інстанції приймаючи ухвалу, не взяв до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 28.05.2025 у справі № 922/3220/24, у яких Верховний Суд виснував, що умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

5.3. Помилковими є висновки суду, що невідчуження відповідачем спірного майна у період з укладення договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 07.08.2013 № 5024-В-С до моменту звернення прокурора до суду свідчить про невжиття таких заходів і в подальшому.

Зокрема, ОСОБА_2 , знаючи про наявність судового спору та задоволення позову прокурора, з метою утруднення у майбутньому виконання судового рішення, свідомо може здійснювати дії щодо розпорядження спірним майном та як власник може ініціювати питання щодо зміни призначення та виду його функціонального використання, що у подальшому призведе до необхідності скасування відповідних рішень, шляхом звернення до суду з іншими позовними заявами. Враховуючи викладене, з метою запобігання зміни права власності на спірне нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, його можливого відчуження, передачі в оренду чи в іпотеку, подальше звернення стягнення на іпотечне майно тощо, що може істотно ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, відповідно до ст. ст. 136, 137 ГПК України вбачаються підстави для вжиття заходів забезпечення позову

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення учасників справи:

6. ОСОБА_3 надано відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого остання проти її задоволення заперечує, наголошуючи на законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали суду, зазначає, що:

6.1. У даному випадку спірний п. 6 додатку до рішення 23 сесії Харківської міської ради 6 скликання «Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Харкова» від 17.04.2013 № 1111/13 та договір купівлі-продажу від 07.08.2013р. № 5024-В-С не стосуються суб`єктивних прав і обов`язків прокурора - позивача у справі, а також з поданого прокурором позову не вбачається будь-якого порушення прав позивача на захист якого прокурором подано позов.

Крім того, як на підставу наявності права звернення до суду з позовом, прокурор посилається на ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Матеріали справи не містять попереднього звернення до Харківської міської ради або Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради щодо захисту інтересів держави, відсутнє обґрунтування неможливості Харківською міською радою реалізувати власні повноваження щодо захисту інтересів громади, отже відсутнє обґрунтування представництва прокурором Ради у суді.

6.2. На час укладання договору дарування Приватна фірма «НВН» була зареєстрована як власник спірних нежитлових приміщень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується також матеріалами, наданими в додатку до позовної заяви, а саме інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер 453308153 від 24.11.2025р. і відомості про обтяження нежитлових приміщень правами інших осіб відсутні, що також зазначено в договорі дарування.

6.3. Водночас Позивач не наводить жодних обставин та не надає доказів, які би свідчили про недобросовісність ОСОБА_3 (на час укладання договору Назарян) як власника спірних нежитлових приміщень, і з огляду на презумпцію добросовісності особи відповідні обставини на спростування такої презумпції мають доводитися стороною, яка про це стверджує.

6.4. Позивачем також не оспорена і не спростована законність розпорядження Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 06 серпня 2013 року № 937 «Про укладання договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, орендованих приватною фірмою «НВН», матеріали справи містять службову записку про повний розрахунок приватної фірми «НВН» за договором купівлі-продажу № 5024-В-С від 07.08.2013р. та договором оренди № 856 від 29.04.2011р., відповідачем надається копія квитанції № QS01 від 20.08.2013р. про сплату директором приватної фірми «НВН» ОСОБА_4 39072,00 грн. на користь Управління комунального майна і приватизації.

6.5. Обчислення строку позовної давності за позовною вимогою про визнання незаконним та скасування п. 6 додатку до рішення 23 сесії Харківської міської ради 6 скликання «Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Харкова» від 17.04.2013 № 1111/13 потрібно рахувати з 17.04.2013р. і такий строк сплив 17.04.2016р.

Крім того, відповідно до ч.8 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності за вимогами щодо витребування чи визнання права щодо нерухомого майна, переданого з державної або комунальної власності у приватну власність, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, починається від дня державної реєстрації права власності першого набувача або дати передачі першому набувачеві нерухомого майна, щодо якого на момент такої передачі законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності.

Право власності приватної фірми «НВН» на спірні нежитлові приміщення зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04 листопада 2013 року відповідно до наданої позивачем копії витягу з вказаного реєстру номер 13147841 від 20.11.2013р.

Обчислення строку позовної давності за позовною вимогою про витребування майна потрібно рахувати з 04.11.2013р. і строк позовної давності сплив 04.11.2016р.

З часу подання заяви про забезпечення позову пройшло (18.12.2025р.) пройшло більше місяця, а обставини, на які посилається прокурор залишаються недоведеними, тобто такі обставини і намір відповідачів перешкоджати виконанню рішення суду відсутній, більше того є всі підстави наполягати на порушенні процедури звернення до суду позивачем - прокурором.

6.6. Також зазначила, що Сокол Р.В. і представник відповідача Шевцова Ю.В. не мають наміру брати участь в судовому засіданні, просять розглянути справу без їх участі.

7. Іншими учасниками справи в межах визначеного апеляційним судом строку, в порядку ст.ст.262, 263 Господарського процесуального кодексу України відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

8. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2025 головуючим (суддею-доповідачем) з розгляду апеляційної скарги визначено суддю Попкова Д.О., тоді як іншими членами судової колегії є Демідова П.В., Істоміна О.А.

9. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.12.2025 відкрито апеляційне провадження у справі №922/4366/25 за апеляційною скаргою Слобідської окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.12.2025 та призначено розгляд апеляційної скарги Слобідської окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.12.2025 у справі №922/4366/25 "19" січня 2026 р. о 12:15 годині.

10. Враховуючи викладене в п.п.8,9 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Демідова П.В. та Істоміна О.А. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

11. Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання та за допомогою засобів відеофіксації у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.

13. У судовому засіданні 19.01.2026 Прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених у останній. Надав додаткові пояснення на запитання суду.

У судове засідання інші учасники справи, попри вжиті судом заходи з належного повідомлення, не з`явились, судом була врахована заява Відповідача 3 про розгляд справи без участі представників, що за висновком судової колегії, враховуючи визнання їх явки необов`язковою, а також достатність матеріалів справи, не перешкоджає розгляду справи по суті.

14. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається за наявними в ній доказами, і суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

15. Як вбачається з наявних матеріалів справи та встановлено місцевим судом, Слобідська окружна прокуратура м. Харкова звернулась до Господарського суду Харківської області з позовом до Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, ОСОБА_1 , в якому просила (а.с.1-101 т.1 матеріалів оскарження):

- визнати незаконним та скасувати п. 6 додатку до рішення 23 сесії Харківської міської ради 6 скликання «Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Харкова» від 17.04.2013 № 1111/13;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 07.08.2013 № 5024-В-С укладений щодо нежитлових приміщень цокольного поверху № 21-:-25, 26а в житловому будинку літ. «А-5», загальною площею 40,6 кв.м, які розташовані за адресою: м. Харків, просп. Аерокосмічний (раніше Гагаріна), 169а між Харківською міською радою, від імені якої діяло Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Приватною фірмою «НВН» (), посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Порошиною Н.С., зареєстрований в реєстрі за № 724);

- витребувати у недобросовісного набувача ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) на користь Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради () нежитлові приміщення цокольного поверху № 21-:-25, 26а в житловому будинку літ. «А-5», загальною площею 40,6 кв.м, які розташовані за адресою: м. Харків, просп. Аерокосмічний (раніше Гагаріна), 169а (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1);

- судові витрати покласти на відповідачів та стягнути за такими реквізитами: Харківська обласна прокуратура, код 02910108, банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок UA0007171, код класифікації видатків бюджету 0901010.

16. 08.12.2025 через систему «Електронний суд» прокуратурою подано заяву про забезпечення позову за вх. № 28540.

17. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.12.2025 повернуто Слобідській окружній прокуратурі м. Харкова заяву про забезпечення позову (вх.№ 28540 від 08.12.2025, а.с.122-123 т.1 матеріалів оскарження).

18. 15.12.2025 через систему «Електронний суд» Слобідською окружною прокуратурою подано заяву про забезпечення позову за вх. № 29186 (а.с.134-140 т.1 матеріалів оскарження), за змістом якої останній просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України, усім його структурним підрозділам та відділам, а також будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, а саме: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, державним реєстраторам, нотаріусам тощо, вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлових приміщень цокольного поверху № 21-:-25, 26а в житловому будинку літ. «А-5», загальною площею 40,6 кв.м (реєстраційний номер 1), які розташовані за адресою: м. Харків, просп. Аерокосмічний (раніше Гагаріна), 169а.

19. В обґрунтування заяви про забезпечення позову прокурор зазначає, що фактичний власник спірного нерухомого майна ОСОБА_1 може розпорядитися своєю власністю на власний розсуд в будь-який час. Подальше ймовірне відчуження майна на користь інших осіб, передача нерухомого майна в оренду, зміна його призначення (з нежитлового на житлове тощо), поділ, виділ чи об`єднання ускладнить виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Вчинення будь-яких дій з нерухомим майном до закінчення судового розгляду, у разі задоволення позову, призведе до необхідності зміни позовних вимог або вирішення спорів з іншими позовними вимогами та з іншими особами, яким це майно може бути передане в оренду або іншим чином відчужено. Крім цього, ОСОБА_1 , знаючи про наявність судового спору, з метою утруднення у майбутньому виконання судового рішення, свідомо може здійснювати дії щодо розпорядження спірним майном та як власник може ініціювати питання щодо зміни призначення та виду його функціонального використання, що у подальшому призведе до необхідності скасування відповідних рішень, шляхом звернення до суду з іншими позовними заявами.

19.1. З метою запобігання зміни права власності на спірне нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, його можливого відчуження, передачі в оренду тощо, що може істотно ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, відповідно до ст. ст. 136, 137 ГПК України, вбачаються підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

19.2. Обрані заходи забезпечення позову на період розгляду судом спору не будуть перешкоджати діяльності Відповідача, оскільки не позбавляють останнього його прав на володіння та користування вказаним нерухомим майном, а лише тимчасово обмежують право Відповідача розпоряджатись вказаним об`єктом нерухомого майна та вчиняти дії, спрямовані на зміну об`єкта нерухомого майна. Вказані заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті та застосовуються з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які можуть мати відповідні негативні наслідки та можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених прав позивача, що може бути встановлено лише за результатами розгляду спору по суті, а також виконання майбутнього судового рішення у випадку задоволення позовних вимог. Зазначений захід забезпечення позову не завдасть шкоди відповідачу чи іншим особам, адже не позбавляють його прав на володіння та користування майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, а лише тимчасово обмежить право розпоряджатися спірним майном, відчужувати його третім особам тощо.

20. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.12.2025 прийнято позовну заяву (з уточненнями) до розгляду та відкрити провадження у справі № 922/4366/25 та постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.176-177 т.1 матеріалів оскарження).

21. Означені обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами в межах апеляційного провадження не заперечуються.

22. Відносно означених обставин місцевий суд розглянув спірні питання в контексті приписів ст.ст.136, 137 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК)

VІ. Оцінка апеляційного суду:

23. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.136 ГПК, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч.1 ст.137 ГПК, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

24. Відтак, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

25. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

26. Таким чином, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення/істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю (грошових коштів) або погіршення за якістю майна тощо на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

27. Означена позиція також узгоджується з постановами Верховного Суду, зокрема у справах №911/207/20 від 16.06.2020, №910/12641/19 від 15.06.2020 та №910/18384/15 від 10.06.2020.

28. Суть апеляційного перегляду полягає у оцінки заперечень Позивача-апелянта проти законності оскаржуваної ухвали місцевого суду про відмову у запровадженні запропонованих Позивачем забезпечувальних заходів та обґрунтуванні необхідності запровадження таких заходів.

29. Оцінивши доводи заявника, наведені в заяві про забезпечення позову, та матеріали справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що з огляду на характер спірних правовідносин, предмет заявленого позову та заявлені вимоги, адекватним, розумним і співмірним заходом забезпечення позову є заборона Міністерству юстиції України, усім його структурним підрозділам та відділам, а також будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, у тому числі виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, державним реєстраторам, нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна нежитлових приміщень цокольного поверху № 21 25, 26а в житловому будинку літ. «А-5», загальною площею 40,6 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1), розташованих за адресою: м. Харків, просп. Аерокосмічний (раніше Гагаріна), 169а.

30. Доводи Апелянта прокурора викладені у п.5 цієї постанови є обґрунтованими та правомірними, оскільки:

- позов містить майнову вимогу про повернення майна, а заявлене забезпечення позову повністю кореспондується з цією позовною вимогою;

- можливість вчинення Відповідачем дій щодо спірного майна зумовлена поточним відображенням у відповідному реєстрі його статусу як власника майна на підставі спірного договору та презюмованими відповідно до ст. 204, 328 Цивільного кодексу України та положеннями ст. ст. 316 317 цього Кодексу щодо прав власника розпоряджатися майном;

- покладення на заявника заходів забезпечення позову обов`язку доведення наявності намірів власника вчинити дії щодо свого майна встановлює недосяжний стандарт доказування, тоді як допущення ймовірності вчинення таких дій відповідає принципу розумності (п. 6 ст. 3 Цивільного кодексу України).

31. Запропоновані заходи не спричиняють надмірного обтяження прав Відповідача щодо майна тією мірою, якою реалізація таких прав не призведе до неможливості виконання рішення суду (за наявності підстав для визнання незаконності вибуття майна з комунальної власності та недійсності спірного договору купівлі-продажу, питання чого на цій стадії застосування заходів забезпечення позову не розглядається та не вирішується). Запропоновані заходи дозволяють забезпечити умови для виконання рішення суду у разі задоволення майнової вимоги про повернення майна, оскільки фіксують належного відповідача та перешкоджають створенню передумов неможливості повернення майна з мотивів добросовісності його набуття третіми особами (не обізнаними про наявність спору), у період розгляду справи щодо належності майна.

Це зумовлено тим, що відомості про заходи забезпечення підлягають внесенню до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 27, ст. 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а самі права таких осіб щодо спірного об`єкта нерухомості можуть виникнути виключно після їх державної реєстрації у зазначеному реєстрі (ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 3 зазначеного Закону).

Запропоновані заходи також відповідають способу забезпечення позову, передбаченому п. 4 ч. 1 ст. 137 ГПК.

32. Судова колегія зауважує, що право Позивача на ефективний спосіб судового захисту (за умови обґрунтованості позовних вимог, оцінка чого на цій стадії не здійснюється та не може зумовлювати вирішення питання щодо необхідності застосування заходів забезпечення позову), гарантоване ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та забезпечення якого відповідає завданням господарського судочинства (ч. 1 ст. 2 ГПК України), не може перебувати у залежності від припущення суду першої інстанції про невчинення Відповідачем дій, спрямованих на захист своїх майнових інтересів у спірних правовідносинах.

З урахуванням того, що заявлені позовні вимоги не передбачають будь-якої грошової компенсації Відповідачу за витребування майна у зв`язку з твердженням прокурора про недобросовісність його набуття, запропоновані заходи збалансовано забезпечують, з одного боку, можливість Відповідача (у разі відсутності підстав для задоволення позову) користуватися таким майном до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили, а з іншого перешкоджають недобросовісному вчиненню дій щодо цього майна (зокрема відчуженню чи встановленню приватних обтяжень, у тому числі іпотеки, обтяження якої відповідно до ст. 4 Закону України «Про іпотеку» також потребує державної реєстрації), які могли б унеможливити або ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у частині витребування майна, забезпечуючи дотримання принципів ефективного судового захисту та процесуальної економії.

33. Заперечення Відповідача, викладені у відзиві на апеляціну скаргу, не спростовують означених міркувань судової колегії, та за своєю суттю полягають у запереченні проти позову по суті, що не розглядається і не вирішується під час вирішення питання відносно забезпечувальних заходів. Разом із тим, сама по собі процесуальна позиція Відповідача, яка полягає на зацікавленості у збереженні ситуації відсутності забезпечувальних заходів (запропонований вид яких не перешкоджає правомірній діяльності Відповідача) упродовж періоду розгляду спору, у сукупністю із посиланням на сплив позовної давності (а застосування наслідків якої передбачає попереднє встановлення наявності порушення відповідного права як момент відкліку перебігу строку) додатково вказує на достатню обгрунтованість потреби у забезпеченні задля невілювання ризиків ефективності судового захисту.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Господарського суду Харківської області від 17.12.2025 постановлена без належного правового та фактичного обґрунтування, із порушенням вимог статей 136, 137, 138 Господарського процесуального кодексу України. У зв`язку з цим апеляційна скарга Слобідської окружної прокуратури підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення, яким заяву Слобідської окружної прокуратури про забезпечення позову визнає такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Поряд із цим, колегією суддів наголошується, що застосування забезпечувальних заходів не зумовлює автоматичності подальшого задоволення позовних вимог по суті - сторони у рівному змагальному господарському процесі на загальних підстава доводитимуть свою позицію, що підлягає об`єктивній правовій оцінці з боку суду безвідносно до наявності забезпечувальних заходів.

34. Враховуючи наведений результат апеляційного перегляду, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на Харківську міську раду, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків та Назарян Рузанну Восканівн.

Інших судових витрат, у порядку ч. 3 ст. 123 цього Кодексу, сторонами не заявлялось, що виключає можливість їх розподілу згідно з ч. 1 ст. 124 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 78, 129, 136, 137, 269, 270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Слобідської окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.12.2025 у справі №922/4366/25 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.12.2025 у справі №922/4366/25 скасувати.

3. Заяву Слобідської окружної прокуратури від 15.12.2025р. про забезпечення позову задовольнити.

4. Заборони Міністерству юстиції України, усім його структурним підрозділам та відділам, а також будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, а саме: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, державним реєстраторам, нотаріусам тощо, вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлових приміщень цокольного поверху № 21-:-25, 26а в житловому будинку літ. «А-5», загальною площею 40,6 кв.м (реєстраційний номер 1), які розташовані за адресою: м. Харків, просп. Аерокосмічний (раніше Гагаріна), 169а.

5. Стягнути з Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7,ідентифікаційний код 04059243) на користь Харківської обласної прокуратури (02910108, банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок UA0007171, код класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 807,47грн.

6. Стягнути з Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків (61003, м. Харків, майдан Конституції, 16, ідентифікаційний код 14095412) на користь Харківської обласної прокуратури (02910108, банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок UA0007171, код класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 807,47грн.

7. Стягнути з ОСОБА_1 , м. Харків ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Харківської обласної прокуратури (02910108, банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок UA0007171, код класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 807,47грн.

8. Вказана постанова відповідно до ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом. Строк пред`явлення даної постанови до виконання складає три роки, починаючи з наступного дня після набрання даною постановою законної сили.

9. Постанова набирає сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 20.01.2026.

Головуючий суддя Д.О. Попков

Суддя П.В. Демідова

Суддя О.А. Істоміна