ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2026 Справа № 917/1676/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Виконавчого комітету Гоголівської селищної ради, вул. С.Горєва, 27, смт.Гоголеве, Великобагачанський район, Полтавська область, 38310

до відповідача Приватного підприємства "Перша українська будівельна компанія", вул.Робітнича, б.2, кв.286, м.Світловодськ, Кіровоградська область, 25707

про стягнення 49 762,00 грн та зобов`язання вчинити дії,

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Без виклику учасників справи,

установив:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

Виконавчий комітет Гоголівської селищної ради просить суд стягнути з Приватного підприємства "Перша українська будівельна компанія" 49 762,00 грн збитків, завданих неналежним виконанням останнім умов укладеного між сторонами 07.10.2021 Договору підряду № 19-10-21ДП/445, та зобов`язати усунути виявлені пошкодження та недоліки в спосіб, визначений у висновку експертів № 260 від 30.09.2024 за результатами проведення комісійного експертного будівельно-технічного дослідження.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази (в копіях) : Висновок експертів № 260 від 30.09.2024; Звіт про договір про закупівлю; Договір від 07.10.2021 № 19-10-21 ДП/445; Звіт про договір про закупівлю, Договір технічного нагляду № 455 від 18.10.2021; Звіт про закупівлю, Договір від 24.04.2025 № 260.02.1122; Лист запрошення від 03.04.2024 з доказами направлення; Лист-претензія від 26.01.2024; Платіжна інструкції № 399; Повідомлення від 12.04.2025 з доказами відправлення; Рахунок № 27, акти та платіжне доручення № 6 від 03.12.2021; Рахунок № 34, акти та платіжне доручення № 9 від 06.12.2021; Рахунок № 38, акти та платіжне доручення № 11 від 15.12.2021; Рахунок № 49, акти та платіжне доручення № 16 від 28.12.2021; Рахунок № 50, акти та платіжне доручення №15 від 28.12.2021; Рахунок, акти та платіжне доручення № 5 від 03.12.2021.

Інших заяв по суті спору до суду не надходило.

2. Процесуальні питання, вирішені судом.

29.08.2025 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Виконавчого комітету Гоголівської селищної ради до відповідача Приватного підприємства "Перша українська будівельна компанія" про стягнення 49 762,00 грн збитків, завданих неналежним виконанням останнім умов укладеного між сторонами 07.10.2021 Договору підряду № 19-10-21ДП/445, та зобов`язання усунути виявлені пошкодження та недоліки в спосіб, визначений у висновку експертів № 260 від 30.09.2024 за результатами проведення комісійного експертного будівельно-технічного дослідження.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати в сумі 46 004,38 грн, з яких : витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 056,00 грн, витрати, понесені у зв`язку з проведенням комісійного експертного будівельно-технічного дослідження у розмірі 39 948,38 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2025 справу № 917/1676/25 розподілено судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 03.09.2025 прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов - 15 днів з дня вручення ухвали.

Відповідач був належним чином та завчасно повідомлений про покладені на нього обов`язки та строк їх виконання, про що свідчать матеріали справи (довідка про доставку електронного листа до електронного кабінету відповідача, арк.с. 120). Крім того, ухвала суду у даній справі була своєчасно розміщена судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень ГПК України строк не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Подібні приписи містить ч. 2 ст. 178 ГПК України.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд також зазначає, що з урахуванням умов воєнного стану в Україні, загальної ситуації в Україні та особливого режиму роботи суду, спрямованого на необхідності збереження життя і здоров`я суддів, працівників апарату та відвідувачів суду, суд здійснює розгляд справи №917/1676/25 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України). Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

07.10.2021 між Виконавчим комітетом Гоголівської селищної ради (далі - Замовник) та Приватним підприємством "Перша українська будівельна компанія" (далі - Підрядник) було укладено Договір підряду №19-10-21ДП/445 (далі - Договір підряду, арк.с. 40-42).

У Договорі сторони узгодили, зокрема, наступне :

- Підрядник зобов`язується своїми силами і засобами та свій ризик, упродовж 2021 року виконати роботи, а саме : "Капітальний ремонт покрівлі нежитлової будівлі літер "А-2" лікарні по вул. С.Горєва, 30 смт.Гоголеве Полтавська область (ДК 021-2015:45450000-6: Інші завершальні будівельні роботи)", а Замовник зобов`язується надати Підряднику приміщення та обсяг робіт, прийняти від Підрядника закінчені роботи та оплатити їх (п. 1.1 Договору підряду);

- договірна ціна (ціна Договору) є динамічною та визначається на підставі Додатку № 1, що є невід`ємною частиною Договору (Договірна ціна), враховує всі можливі податки, збори та інші обов`язкові платежі і становить 1 423 872,00 грн ( в тому числі ПДВ - 237 312,00 грн) (п. 3.1 Договору підряду);

- Замовник здійснює платежі за виконані роботи на підставі підписаних актів приймання виконаних робіт, інших актів про вартість виконаних робіт та витрати протягом 30-ти календарних днів за наявності фінансових призначень. Замовник може перерахувати Підряднику аванс в безготівковій формі на рахунок Підрядника для придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів і обладнання, на строк не більше 1 місяця в розмірі до 30 % ціни договору, який Підрядник зобов`язаний використати в цей термін та підтвердити його використання згідно з актами здачі приймання виконаних робіт (типова форма №КБ-2в. форма №КБ-3). Кінцеві розрахунки за фактично виконані Роботи мають бути проведені Замовником після виконання і приймання всіх передбачених договором Робіт в безготівковій формі на рахунок Підрядника протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати підписання Акту приймання виконаних будівельних Робіт (типова форма КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (типова форма КБ-3) (п. 4.1 Договору підряду);

- оплата за виконані роботи здійснюється в межах фактичних надходжень на реєстраційний рахунок Замовника (п.4.4 Договору підряду);

- строк виконання робіт до 31.12.2021 року (п. 5.1 Договору підряду);

- закупівлю, одержання, складування, збереження необхідних для виконання робіт матеріалів, устаткування та інших ресурсів здійснює Підрядник. Він відповідає за кількість, якість і комплектність постачання цих ресурсів, на ньому лежить ризик їх випадкової втрати та пошкодження. Підрядник забезпечує відповідність якості будівельних матеріалів, конструкцій, устаткування, що постачається ним, шляхом оперативного контролю та відповідності специфікаціям, державним стандартам, технічним умовам, а також наявність самих сертифікатів, технічних паспортів, інших документів, що засвідчують їх характеристики і якість, надаючи Замовнику їх в складі документів при перевірці і прийманні виконаних робі і для оплати на вимогу останнього. Підрядник, який забезпечує постачання матеріальних ресурсів для виконання робіт, у разі виявлення невідповідності таких ресурсів встановленим вимогам зобов`язаний негайно провести їх заміну. З метою контролю за відповідністю якості, обсягам робіт та матеріальних ресурсів установленим вимогам. Замовник може забезпечувати здійснення технічного нагляду, шляхом укладання договору з відповідальним фахівцем (установою) (п. 8.1 Договору підряду);

- гарантія від Підрядника не менше 10 років. Підрядник гарантує якість закінчених робіт і змонтованих конструкцій, досягнення показників, визначених у проектній документації, та можливість їх експлуатації протягом гарантійного строку. Перебіг гарантійного терміну експлуатації об`єкта розпочинається з дати прийняття всього обсягу виконаних робіт і продовжується на строк ліквідації дефектів, що виникли в період гарантійної експлуатації, відповідальність за які несе Підрядник (п.9.1 Договору підряду).

У відповідності до умов п. 8.1 Договору підряду та з метою контролю за відповідністю якості, обсягам робіт та матеріальних ресурсів установленим вимогам між Виконавчим комітетом Гоголівської селищної ради та ФОП Склярова Л.Л. укладено Договір технічного нагляду № 455 від 18.10.2021 року (арк.с. 55-56). Відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання проведення технічного нагляду за виконанням будівельно-монтажних робіт: "Капітальний ремонт покрівлі нежитлової будівлі літер "А-2" лікарні по вул. С.Горєва, 30 смт.Гоголеве Полтавська область (ДК 021-2015:45450000-6: Інші завершальні будівельні роботи)".

Позивач зазначає, що роботи по Договору підряду відповідачем були виконані у встановлені п. 5.1 Договору строк.

Ця обставина підтверджується наявними у матеріалах справи копіями Актів приймання виконаних будівельних робіт підписаних позивачем, відповідачем та організацією (фоп), що здійснювала технічний нагляд за договором (арк.с. 74-84, 86-90, 92-98, 100-105, 107-109).

Позивач в дотримання умов Договору підряду оплатив отримані від відповідача роботи, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями платіжних доручень (арк.с. 73, 79, 85, 91, 99, 106). Ця обставина відповідачем не спростована.

Позивач зазначає, що на початку 2024 року працівниками виконавчого комітету Гоголівської селищної ради виявлено ряд недоліків та дефектів на об`єкті нежитлової будівлі лікарні за адресою вул. С.Горєва, 30 смт. Гоголеве Миргородського району Полтавської області, зокрема, протіканні рулонної покрівлі, що в подальшому призводить до руйнування внутрішнього опорядження приміщень нежитлової будівлі.

26.01.2024 позивачем на адресу відповідача було направлено лист-претензію № 02-30/191 про невиконання умов Договору № 19-10-21ДП/445 від 07.10.2021, разом з фото.

Означений лист-претензія відповідачем залишився без розгляду та відповідного реагування.

Позивач зазначає, що на численні усні звернення позивача до підрядника, відповідачем недоліки не були усунуті.

03.04.2024 року, позивачем на адресу відповідача направлено лист-запрошення №02/30/698 для складання акта про порядок і строки усунення виявлених недоліків (дефектів) на 11.04.2024 року. Відповідно до наявного у матеріалах справи відстеження з сайту Укрпошта, відправлення не вручене під час доставки, повернуто за зворотньою адресою по причині відсутності адресата за вказаною адресою.

Оскільки, у визначений строк представник відповідача не заявився, позивачем на адресу останнього направлено повідомлення щодо залучення незалежного експерта для встановлення повної картини невідповідності роботам відповідно до проектно-кошторисної документації (лист від 12.04.2024 № 01-14/756). Вказаний лист не вручений відповідачу та був повернутий за зворотньою адресою по причині відсутності адресата за вказаною адресою.

24.04.2024 між позивачем (замовник) та Полтавським відділенням Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім.Засл. проф.М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України (виконавець) було укладено Договір № 260(02)1122 (арк.с. 61-63), відповідно до якого виконавець зобов`язаний надати послуги з проведення експертного дослідження №260(02), а замовник зобов`язаний оплатити вартість цих послуг (п. 1.1 Договору).

30.09.2024 Полтавським відділенням Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім.Засл. проф.М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України складно висновок експертів № 260 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження (арк.с. 7-38).

Згідно з вказаними висновками встановлено наступне :

1. виконані будівельні роботи на об`єкті "Капітальний ремонт покрівлі нежитлової будівлі літер "А-2" лікарні по вул. С.Горєва, 30 смт.Гоголеве Полтавська область" не відповідають проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва. Невідповідності полягають в тому, що роботи з улаштування покрівельного килима в частині технічних характеристик використаних матеріалів не відповідають передбаченим проектом технічним рішенням, а також вимогам в галузі будівництва;

2. найбільш ймовірними технічними причинами протікання рулонної покрівлі, що в подальшому призвело до руйнування внутрішнього опорядження приміщень нежитлової будівлі по вул. С. Горєва, 30 сел. Гоголеве Миргородського району Полтавської області є : порушення технічних вимог проектної документації, а саме використання невідповідних будівельних матеріалів; неякісне виконання робіт (спрощення технологічних процесів);

3. перелік робіт, які необхідно виконати для усунення пошкоджень та недоліків унаслідок неякісно проведеного капітального ремонту покрівлі-нежитлової будівлі літера "А-2" по вул. С.Горєва, 30 в сел. Гоголево Миргородського району Полтавської області наведено в дослідницькій частині висновку. Вартість ремонтно-будівельних робіт проведення яких необхідне для усунення пошкоджень покрівлі, які виникли унаслідок неякісного виконання робіт з капітального ремонту складає 34 216,00 грн;

4. вартість ремонтно-будівельних робіт проведення яких необхідне для усунення пошкоджень в приміщеннях будівлі, які виникли унаслідок неякісного виконання робіт по капітальному ремонту покрівлі, складає 15 546,00 грн;

5. розмір завданої матеріальної шкоди внаслідок неякісного виконання робіт на обєкті "Капітальний ремонт покрівлі нежитлової будівлі літер "А-2" лікарні по вул. С.Горєва, 30 смт.Гоголеве Полтавська область складає 49 762,00 грн.

Позивачем в дотримання умов Договору №260(02)22 від 24.04.2024 було оплачено послуги, надані Полтавським відділенням Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім.Засл. проф.М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України у розмірі 39 984,38 грн. Ця обставина підтверджується наявною у матеріалах справи копією платіжної інструкції № 399 від 03.10.2024 (арк.с. 70).

Враховуючи відсутність реагування відповідача на претензію позивача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

4. Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення, та висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

За положеннями ч. 1-2 ст. 11 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст.175 Господарського кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона мас право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 4 ст. 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідно до ст. 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а у разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є : (1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); (2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 2 ст. 224 ГК України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Статтею 883 ЦК України передбачено, що підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. За невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

На підтвердження нанесення збитків відповідачем позивачу останнім надано висновок експерта № 260 від 03.09.2024 Полтавського відділення Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім.Засл. проф.М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України.

У вказаному висновку встановлено, зокрема, наступне :

1. виконані будівельні роботи на об`єкті "Капітальний ремонт покрівлі нежитлової будівлі літер "А-2" лікарні по вул. С.Горєва, 30 смт.Гоголеве Полтавська область" не відповідають проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва. Невідповідності полягають в тому, що роботи з улаштування покрівельного килима в частині технічних характеристик використаних матеріалів не відповідають передбаченим проектом технічним рішенням, а також вимогам в галузі будівництва;

2. найбільш ймовірними технічними причинами протікання рулонної покрівлі, що в подальшому призвело до руйнування внутрішнього опорядження приміщень нежитлової будівлі по вул. С. Горєва, 30 сел. Гоголеве Миргородського району Полтавської області є : порушення технічних вимог проектної документації, а саме використання невідповідних будівельних матеріалів; неякісне виконання робіт (спрощення технологічних процесів);

3. перелік робіт, які необхідно виконати для усунення пошкоджень та недоліків унаслідок неякісно проведеного капітального ремонту покрівлі - нежитлової будівлі літера "А-2" по вул. С.Горєва, 30 в сел. Гоголево Миргородського району Полтавської області наведено в дослідницькій частині висновку. Вартість ремонтно-будівельних робіт проведення яких необхідне для усунення пошкоджень покрівлі, які виникли унаслідок неякісного виконання робіт з капітального ремонту складає 34 216,00 грн;

4. вартість ремонтно-будівельних робіт проведення яких необхідне для усунення пошкоджень в приміщеннях будівлі, які виникли унаслідок неякісного виконання робіт по капітальному ремонту покрівлі, складає 15 546,00 грн;

5. розмір завданої матеріальної шкоди внаслідок неякісного виконання робіт на обєкті "Капітальний ремонт покрівлі нежитлової будівлі літер "А-2" лікарні по вул. С.Горєва, 30 смт.Гоголеве Полтавська область складає: 49 762,00 грн.

Таким чином, у висновку експерта встановлено, що підрядником роботи на об`єкті "Капітальний ремонт покрівлі нежитлової будівлі літер "А-2" лікарні по вул. С.Горєва, 30 смт.Гоголеве Полтавська область (ДК 021-2015:45450000-6: Інші завершальні будівельні роботи)" за договором №19-10-21ДП/445 про закупівлю від 07.10.2021 були виконані неякісно, що мало наслідком протікання рулонної покрівлі, що в подальшому призвело до руйнування внутрішнього опорядження приміщень нежитлової будівлі по вул. С.Горєва, 30 в.Гоголеве Миргородського району Полтавської області та нанесення відповідачем позивачу збитків в сумі 49 762,00 грн.

За змістом ст. 98 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до статті 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оцінюючи висновок експертів № 260 за результатами проведення комісійного будівельно-технічного дослідження, суд зазначає, що вказаний висновок містить відповіді на порушені питання, які є обґрунтованими та таким, що узгоджується з іншими матеріалами справи. При цьому, висновок експерта складений кваліфікованими та атестованими судовими експертами.

У висновку зазначено, що експерти обізнані про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок відповідно до ст. 384 та с. 385 Кримінального кодексу України.

Наведене свідчить про відповідність висновку експертів приписам ст. 98 ГПК України та підтверджує кваліфікацію експертів.

Даний висновок не спростований відповідачем.

Висновок експертів № 260 за результатами проведення експертного комісійного будівельно-технічного дослідження Полтавського відділення Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" від 03.09.2024 приймається судом як належний та допустимий доказ.

Вищезазначене підтверджує вину відповідача у завданні шкоди позивачу у розмірі 49 762,00 грн.

Відповідач відзив на позов не подав. Доказів, які б спростовували факт нанесення позивачу збитків під час виконання Договору підряду та відсутність причинно-наслідкового зв`язку відповідачем до суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в частині стягнення з відповідача коштів в розмірі 49 762,00 грн вимоги підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог щодо зобов`язання відповідача усунути виявлені пошкодження та недоліки в спосіб, визначений у висновку експертів № 260 від 30.09.2024 за результатами проведення комісійного експертного будівельно-технічного дослідження, суд зазначає наступне.

Як зазначалося судом у описовій частині цього рішення, пунктом 9.1 Договору підряду передбачено, гарантію від Підрядника не менше 10 років. Підрядник гарантує якість закінчених робіт і змонтованих конструкцій, досягнення показників, визначених у проектній документації, та можливість їх експлуатації протягом гарантійного строку. Перебіг гарантійного терміну експлуатації об`єкта розпочинається з дати прийняття всього обсягу виконаних робіт і продовжується на строк ліквідації дефектів, що виникли в період гарантійної експлуатації, відповідальність за які несе Підрядник.

Судом встановлено, що обсяг виконаних відповідачем робіт, був прийнятий позивачем у грудні 2021 року.

Як вже зазначалось судом вище, у висновку експерта № 260 від 30.09.2024 встановлено, що підрядником роботи на об`єкті "Капітальний ремонт покрівлі нежитлової будівлі літер "А-2" лікарні по вул. С.Горєва, 30 смт.Гоголеве Полтавська область (ДК 021-2015:45450000-6: Інші завершальні будівельні роботи)" за договором №19-10-21ДП/445 про закупівлю від 07.10.2021 були виконані неякісно.

Статтею 858 ЦК України встановлено, що якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов`язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе.

У ст. 859 ЦК України визначено, що якщо договором або законом передбачено надання підрядником замовникові гарантії якості роботи, підрядник зобов`язаний передати замовникові результат роботи, який має відповідати вимогам статті 857 цього Кодексу протягом усього гарантійного строку. Гарантія якості роботи поширюється на все, що становить результат роботи, якщо інше не встановлено договором підряду.

Відповідно до приписів ст. 860 ЦК України, перебіг гарантійного строку починається з моменту, коли виконана робота була прийнята або мала бути прийнята замовником, якщо інше не встановлено договором підряду. До обчислення гарантійного строку за договором підряду застосовуються положення статті 676 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи узгоджений сторонами у п. 9.1 Договору підряду строк дії гарантії на виконані роботи, спливає щонайменше у грудні 2031 року. Тобто, термін гарантії на як момент звернення позивача з цим позовом до суду, так і на момент прийняття цього рішення не закінчився.

Матеріали справи не містять доказів того, що дефекти у виконаних відповідачем підрядних робіт на виконання умов означеного Договору підряду під час гарантійного строку виникли не з його вини.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача усунути виявлені пошкодження та недоліки, вимоги підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи, зокрема, є : позовна заява; відзив на позовну заяву.

Відповідач не надав суду а ні доказів усунення недоліків виконаних робіт, а ні заперечень щодо розміру спричинених збитків, вимогу не заперечив.

Згідно з приписами частини 4 статті 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Стосовно розподілу судових витрат.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні з позовом до суду згідно платіжної інструкції № 334 від 13.08.2025 позивач сплатив судовий збір у розмірі 6 056,00 грн. Зарахування судового збору у розмірі 6 056,00 грн до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджується довідкою (а.с. 116).

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Так як позивачем було подано позовну заяву у даній справі в електронній формі, виходячи з об`єднання однієї немайнової вимоги та однієї майнової вимоги про стягнення 49 762,00 грн розмір судового збору підлягає пониженню на коефіцієнт 0,8 та становить 4 844,80 грн (49 762,00 грн х 1,5% х 0,8 + 1 х 3 028,00 грн х 0,8). Сума переплати судового збору становить 1 211,20 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Суд також інформує позивача, що 07.01.2025 року набув чинності наказ Міністерства фінансів України від 26.11.2024 № 606 "Про внесення змін до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10.12.2024 за № 1888/43233. Даним наказом внесені зміни до механізму повернення судового збору у випадках, визначених статтею 7 Закону України "Про судовий збір".

Таким чином, для формування Господарським судом Полтавської області електронного подання на повернення судового збору позивачу необхідно надати суду відповідне клопотання про повернення судового збору та вичерпну інформацію згідно з абзацом сьомими пункту 5 розділу I "Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182, із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства фінансів № 606 від 26.11.2024 р.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України визначено, що у спорах, що виникають при укладенні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на вищевикладене та задоволення позовних вимог, витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 844,80 грн покладаються на відповідача.

Щодо витрат, понесених позивачем за проведення експертного комісійного будівельно-технічного дослідження Полтавського відділення Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса", суд зазначає наступне.

Частинами другою, третьою статті 98 ГПК України передбачено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно із частинами першою, п`ятою - сьомою статті 101 ГПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Частина перша статті 1 Закону України "Про судову експертизу" визначає, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб (частина перша статті 71 цього Закону).

Пункт 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5, передбачає, що підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню.

Системний аналіз наведених положень процесуального законодавства дозволяє констатувати таке:

(1) витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат;

(2) висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи;

(3) у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. При цьому інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і в разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, зазначений висновок не приймається судом до розгляду;

(4) при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду із позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що початок "вирішення спору" щодо своїх "прав та обов`язків цивільного характеру" пов`язується з поданням цивільного позову (рішення від 21 червня 2007 року у справі "Редька проти України" (Redka v. Ukraine), заява № 17788/02, від 10 грудня 2009 року у справі "Васильчук проти України" (Vasilchuk v. Ukraine), заява №31387/05).

Період, коли тривало провадження щодо процесуальних питань, має розглядатись як частина розгляду справи по суті та, відповідно, як частина вирішення спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру (рішення ЄСПЛ від 01 березня 2018 року у справі "Літвінюк проти України" (Litvinyk. Ukraine), заява № 55109/08).

Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.

Зазначена позиція викладена у постанові Великої Палати Верхового Суду від 22.11.2023 у справі №712/4126/22.

Матеріалами справи підтверджується, що 24.04.2024 між позивачем (замовник) та Полтавським відділенням Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім.Засл. проф.М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України (виконавець) було укладено Договір № 260(02)1122 (арк.с. 61-63), відповідно до якого виконавець зобов`язаний надати послуги з проведення експертного дослідження №260(02), а замовник зобов`язаний оплатити вартість цих послуг (п. 1.1 Договору).

30.09.2024 Полтавським відділенням Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім.Засл. проф.М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України складно висновок експертів № 260 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження (арк.с. 7-38).

Позивачем в дотримання умов Договору №260(02)22 від 24.04.2024 було оплачено послуги надані Полтавським відділенням Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім.Засл. проф.М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України у розмірі 39 984,38 грн. Ця обставина підтверджується наявною у матеріалах справи копією платіжної інструкції № 399 від 03.10.2024 (арк.с. 70).

Тобто, фактичне понесення позивачем витрат на проведення експертизи підтверджується матеріалами справи.

Як зазначалось судом вище, висновок експерта № 260 від 30.09.2024 прийнятий судом як належний та допустимий доказ.

Частиною 4 ст. 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову у повному обсязі, понесені позивачем витрати на проведення комісійного експертного будівельно-технічного дослідження в сумі 39 948,38 грн, останні підлягають відшкодуванню позивачу та враховуючи приписи ч. 4 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Перша українська будівельна компанія" (, 27507, Кіровоградська область, м.Світловодськ, вул. Робітнича, буд 2 кв. 286) на користь Виконавчого комітету Гоголівської селищної ради (, 38310, Полтавська область, Миргородський район, смт.Гоголеве, вул.С.Горєва, 27) збитки у розмірі 49762,00 грн, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 844,80 грн та витрати понесені з проведенням комісійного експертного будівельно-технічного дослідження в сумі 39 948,38 грн.

3. Зобов`язати Приватне підприємство "Перша українська будівельна компанія" (, 27507, Кіровоградська область, м.Світловодськ, вул. Робітнича, буд 2 кв. 286) усунути виявлені пошкодження та недоліки в спосіб, визначений у висновку експертів № 260 від 30.09.2024 за результатами проведення комісійного експертного будівельно-технічного дослідження.

Видати накази після набрання цим рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення підписано 13.01.2026 року (у перший робочий день після виходу судді з лікарняного).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик