ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2026 року м.Дніпро Справа № 904/3911/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О.(доповідач),

суддів: Чус О.В., Кощеєва І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу керівника Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2025 у справі № 904/3911/25 (суддя Мельниченко І.Ф.) (про повернення заяви про забезпечення позову)

За заявою керівника Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до осіб, які можуть отримати статус учасників справи: Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

Фізичної особи-підприємця Чумака Олексія Олександровича, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про забезпечення позову до подання позовної заяви

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

17.07.2025 через систему "Електронний суд" звернувся керівник Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просило:

- накласти арешт на нерухоме майно, що є предметом позову, а саме об`єкт нежитлової нерухомості - нежитлове приміщення, загальною площею 27,2 кв.м., яке розташовано за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Федора Караманиць (Ватутіна), 72в (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110);

- заборонити відповідачу - фізичній особі-підприємцю Чумаку Олексію Олександровичу (РНОКПП НОМЕР_1 ) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, у тому числі, шляхом укладання договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачі в оренду, здійснення поділу та об`єднання тощо щодо нерухомого майна, що є предметом позову, об`єкт нежитлової нерухомості - торгівельний павільйон, площею 27,2 кв.м, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Федора Караманиць (Ватутіна), 72в (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2025 у справі № 904/3911/25 повернуто керівнику Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області заяву про забезпечення позову (до подання позовної заяви) № 58-5614ВИХ-25 від 17.07.2025 - без розгляду (враховуючи, що вказана заява з додатками сформовані у системі "Електронний суд" останні на адресу заявника не повертаються).

Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог пункту 6 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вона не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Суд зазначив, що у випадку, якщо заявник вважає, що підстави для вжиття заходів зустрічного забезпечення відсутні, заявник повинен вказати про це з наведенням відповідних мотивів. Саме наведені мотиви і будуть предметом оцінки суду для прийняття рішення про можливість вжиття заходів забезпечення позову без застосування зустрічного забезпечення. Суд послався на аналогічну правову позицію, підтриману Верховним Судом в ухвалі від 21.08.2019 у справі №761/35501/17. Суд першої інстанції вказав, що відповідно до частини 7 статті 140 ГПК України, норма про повернення заяви має імперативний характер і передбачає не право суду на повернення заяви, а саме обов`язок такого повернення. Невиконання вимог статті 139 ГПК України щодо змісту заяви про забезпечення позову має наслідком повернення заяви, а не прийняття рішення про відмову у забезпеченні позову.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, через систему "Електронний суд", керівник Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2025 у справі №904/3911/25 та ухвалити нове рішення, яким заяву керівника Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області про забезпечення позову задовольнити у повному обсязі. Стягнути з відповідача у справі на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (49044, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 38, МФО 820172, Державна казначейська служба України, м. Київ р/р UА0000291 код за ) сплачений судовий збір. Про час та місце розгляду справи повідомити учасників справи та Дніпропетровську обласну прокуратуру

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

Прокурор зазначає, що порядок застосування інституту зустрічного забезпечення врегульовано приписами статті 141 ГПК України, відповідно до якої суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. Виходячи із зазначених вимог господарського процесуального законодавства, застосування заходів зустрічного забезпечення позову є правом, а не обов`язком суду.

Апелянт посилається на аналогічну правову позицію, викладену у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.05.2024 у справі №908/1387/23, від 25.02.2019 у справі №924/789/18, від 18.06.2019 у справі №904/661/19, від 11.06.2019 у справі №916/2933/18, від 14.08.2019 у справі №910/3802/18, від 10.10.2019 у справі №916/1572/19, згідно з якими частиною 1 статті 141 ГПК України передбачено право, а не обов`язок суду вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, а тому розгляд судом заяви про забезпечення позову, яка не містить пропозиції щодо зустрічного забезпечення, не є порушенням норм статей 139, 140 ГПК України.

Прокурор вказує, що судом першої інстанції проігноровано норми частини 3 статті 140 ГПК України (право суду викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, чи для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням), а також частини 4 статті 140 ГПК України (право призначити розгляд заяви у судовому засіданні з викликом сторін у виняткових випадках). Замість цього ухвалу винесено без виклику представників сторін, що призвело до передчасного та формального повернення заяви прокурора про забезпечення позову.

Апелянт посилається на практику ЄСПЛ, згідно з якою «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», «Walchli V. France», «Bellet v. France», «Nunes Dias v. Portugal», «Perez de Rada Cavanilles v. Spain», «Кюблер проти Німеччини»).

Прокурор зазначає, що процесуальні норми щодо випадків повернення заяви про забезпечення позову не є імперативними, а відносяться до дискреційних повноважень суду і мають застосовуватись з врахуванням всіх обставин справи. Найголовнішим завданням суду при розгляді заяви про забезпечення позову є створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення, а рішення про повернення заяви про забезпечення жодним чином не забезпечує реалізацію цього призначення.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Криворізька міська рада, ФОП Чумак Олексій Олександрович та ФОП Шевченко Оксана Миколаївна не скористалися правом подати відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чус О.В., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.08.2025р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи № 904/3911/25. Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою керівника Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, до надходження матеріалів даної справи з Господарського суду Дніпропетровської області.

08.08.2025р. матеріали справи № 904/3911/25 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.09.2025р. апеляційну скаргу залишено без руху. Скаржнику наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме для надання суду доказів направлення апеляційної скарги з додатками на адресу Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область; Фізичної особи-підприємця Чумак Олексія Олександровича, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, (опис вкладення поштового відправлення або квитанція про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС).

На виконання вказаної ухвали від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги та долучення до матеріалів апеляційної скарги витребуваних судом доказів.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.10.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою керівника Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2025 у справі № 904/3911/25 (суддя Мельниченко І.Ф.) (про повернення заяви про забезпечення позову), для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

17.07.2025 від керівника Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області через систему "Електронний суд" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій останній просить:

- накласти арешт на нерухоме майно, що є предметом позову, а саме об`єкт нежитлової нерухомості - нежитлове приміщення, загальною площею 27,2 кв.м., яке розташовано за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Федора Караманиць (Ватутіна), 72в (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110);

- заборонити відповідачу - фізичній особі-підприємцю Чумаку Олексію Олександровичу (РНОКПП НОМЕР_1 ) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, у тому числі, шляхом укладання договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачі в оренду, здійснення поділу та об`єднання тощо щодо нерухомого майна, що є предметом позову, об`єкт нежитлової нерухомості - торгівельний павільйон, площею 27,2 кв.м, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Федора Караманиць (Ватутіна), 72в (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2025 у справі № 904/3911/25 повернуто керівнику Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області заяву про забезпечення позову (до подання позовної заяви) № 58-5614ВИХ-25 від 17.07.2025 - без розгляду (враховуючи, що вказана заява з додатками сформовані у системі "Електронний суд" останні на адресу заявника не повертаються).

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга підлягає часктвому задоволенню в силу наступного:

Предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції про повернення заяви про забезпечення позову.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що заява позивача про забезпечення позову не містила обов`язкових відомостей (пропозицій щодо зустрічного забезпечення), а тому вона не відповідала вимогам пункту 6 частини першої статті 139 і частини першої статті 170 ГПК України і повинна бути повернута позивачу без розгляду на підставі частини четвертої статті 170 ГПК України з огляду на наступне:

Так, порядок застосування інституту зустрічного забезпечення врегульовано приписами статті 141 ГПК України, відповідно до якої суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову.

Виходячи із зазначених вимог господарського процесуального законодавства, застосування заходів зустрічного забезпечення позову за зверненням особи, якою подано заяву про забезпечення позову, є правом суду.

У цьому висновку колегія суддів звертається до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постановах від 20.08.2020 у справі №910/6503/19, від 25.02.2019 у справі № 924/789/18, від 18.06.2019 у справі №904/661/19, від 11.06.2019 у справі № 916/2933/18, від 14.08.2019 у справі №910/3802/18, від 10.10.2019 у справі № 916/1572/19, згідно з якими частиною першою статті 141 ГПК України передбачено право, а не обов`язок суду вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), а тому розгляд судом заяви про забезпечення позову, яка не містить пропозиції щодо зустрічного позову, не є порушенням норм статей 139, 140 ГПК України.

Разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову з огляду на наступне:

Забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити тощо.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає ст. 136 ГПК України (тут і далі - в редакції, чинній на час звернення із відповідною заявою та її розгляду у суді), згідно з якою господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Так, відповідно до ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Здійснюючи аналіз цієї норми процесуального права (ст. 138 ГПК України), Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 17.01.2025 у справі № 903/497/24 виснував, що розгляд заяви та вжиття заходів забезпечення позову здійснюються виключно судом компетентним розглядати спір по суті. Це зумовлює обов`язок суду першої інстанції при надходженні заяви про забезпечення позову перевіряти її відповідність приписами ст. 20 ГПК України. Водночас у разі застосування заходів забезпечення позову така ухвала не може бути оскаржена з підстав порушення судами правил юрисдикції окремо від рішення суду в цій справі, ухваленого за результатами розгляду справи по суті, адже це фактично означитиме оскарження предметної та суб`єктної приналежності справи на стадії її відкриття, що не передбачено приписами ГПК України.

За ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Велика Палата Верховного Суду, Верховний Суд неодноразово висновували таке: - розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам ( - як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами. Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії ; - не існує універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову, оскільки їх вжиття (або відмова у такому) знаходиться у прямій залежності від фактичних обставин кожного конкретного господарського спору. Сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Разом з тим законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення із заявою про забезпечення позову, а тому суди в кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності ; - під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті, та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову ( Верховний Суд зазначає, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

За текстом заяви, обгрунтовуючи наявність підстав для забезпечення позову прокурор зазначав про наступне : « …Таким чином встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:197:0038 не надавалась з метою здійснення будівництва та реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, а виділялась ФОП Шевченко О. М. виключно для розміщення тимчасової споруди торговельного кіоску площею 0,0015 га.

На підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 15.11.2018, посвідченого державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошиною О. В., Шевченко О. М. передала у власність Чумак О. О. нежитлове приміщення, а саме магазин продовольчих товарів площею 27,2 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ватутіна, 72в на земельній ділянці з кадастровим номером :04:197:0038.

Згідно з листом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 17.09.2024 №3190/299-24, реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :04:197:0038 в 2020 скасовано, кадастровий номер новоутвореної земельної ділянки - :04:197:0054.

При цьому, земельна ділянка за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ватутіна, 72в сформована та має кадастровий номер - :04:197:0052, площею 0,0053 га під існуючий магазин продовольчих товарів (лист виконавчого комітету Покровської районної в місті ради від 24.09.2024 №7/01-32/4288).

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 28.11.2024 №4204/299-24 земельна ділянка з кадастровим номером :04:197:0052 сформована шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером :04:197:0040.

Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, встановлено, що 06.08.2020 державним реєстратором виконавчого комітету Криворізької міської ради Кузьмінською А. В. зареєстровано право власності за Територіальною громадою міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради на земельну ділянку з кадастровим номером :04:197:0052 площею 0,0053 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 110).

З відкритих даних земельного кадастру України встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:197:0052 розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ватутіна, 72в.

Виконавчий комітет Покровською районною в місті ради листом 7/01-32/1812 від 16.04.2025 повідомив про проведення огляду земельної ділянки за адресою вул. Федора Караманець (Ватутіна), 72В, з кадастровим номером :04:197:0052 на якому розміщено магазин продовольчих товарів суб`єкта господарювання ФОП Чумака О.О.

Державним реєстратором 06.08.2020 зареєстровано право оренди (номер запису про інше речове право: 37731091) на підставі договору оренди земельної ділянки від 04.08.2020 №2020402, укладеного між Територіальною громадою міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради та ФОП Чумак О. О., строком дії 5 років, дата закінчення - 05.08.2025.

Згідно вказаного договору оренди, земельна ділянка з кадастровим номером :04:197:0052, що розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ватутіна, 72в, передається під існуючим магазином продовольчих товарів.

Таким чином, сформована земельна ділянка з кадастровим номером :04:197:0052 під магазином продовольчих товарів не надавалась для здійснення будівництва.

При цьому, декларація, що стала підставою для реєстрації речового права на спірне нерухоме майно має статус «скасовано», декларація про початок будівельних робіт та прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва в Реєстрі будівельної діяльності відсутні.

Крім того, Криворізькою північною окружною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво по кримінальному провадженню №0000065 від 17.05.2023, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, за фактом складанням та видачею службовою особою неправдивих офіційних документів стосовно набуття речових прав на нерухоме майно, розташовані на території м. Кривий Ріг.

Таким чином, внаслідок безпідставної державної реєстрації на нежитлову будівлю, що розміщена на земельній ділянці комунальної форми власності, яка самочинно забудована без погодження із власником земельної ділянки та без відповідних погоджувальних та дозвільних документів, порушено права власника земельної ділянки - територіальної громади міста Кривий Ріг в особі Криворізької міської ради - щодо користування, володіння, розпорядження земельною ділянкою під об`єктом самочинного будівництва…»

Відповідно до статті 163 Господарськоого процесуального кодексу України:

1. Ціна позову визначається:

1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку;

2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна;

3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів виснує, що в заяві відсутні відомості про те, що в межах поданного в майбутньому позову будуть пред`явлені вимоги майнового характеру, що в свою чергу унеможливлює визначення меж накладання арешту.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України). Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно з частиною першою статті 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Суд може застосовувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частини третя та четверта статті 137 ГПК України).

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу/іншим особам здійснювати певні дії (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду 25.03.2019 у справі № 920/622/18, від 22.07.2021 у справі №910/4669/21, від 31.08.2021 у справі № 910/5116/21).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.04.2023 у справі № 908/2317/22, від 05.08.2022 у справі № 905/447/22, від 24.05.2022 у справі № 911/2719/21, від 13.04.2021 у справі № 910/15607/19.

Питання задоволення заяви про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру заявлених позовних вимог та обставин справи, а заявлений захід забезпечення позову має перебувати у зв`язку з предметом позовної вимоги.

Заява про забезпечення позову подана керівником Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області через систему "Електронний суд" до Господарського суду Дніпропетровської області 17.07.2025р. до подання позовної заяви, в якій останній просив:

- накласти арешт на нерухоме майно, що є предметом позову, а саме об`єкт нежитлової нерухомості - нежитлове приміщення, загальною площею 27,2 кв.м., яке розташовано за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Федора Караманиць (Ватутіна), 72в (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110);

- заборонити відповідачу - фізичній особі-підприємцю Чумаку Олексію Олександровичу (РНОКПП НОМЕР_1 ) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, у тому числі, шляхом укладання договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачі в оренду, здійснення поділу та об`єднання тощо щодо нерухомого майна, що є предметом позову, об`єкт нежитлової нерухомості - торгівельний павільйон, площею 27,2 кв.м, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Федора Караманиць (Ватутіна), 72в (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110).

Надавши належну оцінку доводам сторін та наявним у справі доказам, колегія суддів апеляційного господарського суду виснує, що в контексті спірних правовідносин адекватним, розумним і співмірним буде такий вид забезпечення позову, як заборона відповідачу - фізичній особі-підприємцю Чумаку Олексію Олександровичу (РНОКПП НОМЕР_1 ) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, у тому числі, шляхом укладання договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачі в оренду, здійснення поділу та об`єднання тощо щодо нерухомого майна, об`єкту нежитлової нерухомості - торгівельний павільйон, площею 27,2 кв.м, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Федора Караманиць (Ватутіна), 72в (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110).

Накладання арешту на зазначене нерухоме майно з урахуванням змісту заяви є неспівмірним.

Відповідно до частини 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до пунтку 3 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи є підставою для скасування оспорюваного судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд частково погоджується з доводами апеляційної скарги керівника Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області, визнає ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2025 у справі № 904/3911/25 (суддя Мельниченко І.Ф.) (про повернення заяви про забезпечення позову) такою, що підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення рішення, яким заяву керівника Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області про забезпечення позову визнає такою, що підлягає задоволеню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат:

Оскільки спір в даному випадку не вирішується по суті, розподіл судових витрати за подання апеляційної скарги у сумі 2422,40 грн не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу керівника Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2025 у справі № 904/3911/25 - задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2025 у справі № 904/3911/25 - скасувати.

Ухвалити нове рішення:

Заяву керівника Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області від 17.07.2025р. про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити.

Заборонити відповідачу - фізичній особі-підприємцю Чумаку Олексію Олександровичу ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, у тому числі, шляхом укладання договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачі в оренду, здійснення поділу та об`єднання тощо щодо нерухомого майна, що є предметом позову, об`єкт нежитлової нерухомості - торгівельний павільйон, площею 27,2 кв.м, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Федора Караманиць (Ватутіна), 72в (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110).

Стягувач: Криворізька північна окружна прокуратура Дніпропетровської області (50029, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Захисників Азовсталі, 3; )

Боржник: Фізична особа-підприємець Чумаку Олексію Олександровичу ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

Дана постанова відповідно до ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом. Строк пред`явлення даної постанови до виконання складає три роки, починаючи з наступного дня після набрання даною постановою законної сили.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв