ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

12 січня 2026 року Справа № 926/3442/25

За позовом Окружної прокуратури міста Чернівці в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України

до Фізичної особи-підприємця Котилева Василя Костянтиновича

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Буковинська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН України

про усунення перешкод у користуванні майном та звільнення приміщення

Суддя Тинок О.С.

Секретар судових засідань Григораш М.І.

Представники:

від прокуратури Кацап-Бацала Ю.М.

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

від третьої особи не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Окружна прокуратура міста Чернівці, діючи в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України звернулася до Господарського суду Чернівецької області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Котилева Василя Костянтиновича про усунення перешкод у користуванні майном та звільнення приміщення.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 жовтня 2025 року, справу №926/3442/25 передано на розгляд судді Тинок О.С.

Ухвалою суду від 15 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 29 жовтня 2025 року. Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Буковинську державну сільськогосподарську дослідну станцію Інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН України (58025, Україна, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Крижинівського Богдана, буд. 21 А, код 00729868).

16 жовтня 2025 року прокурор через підсистему Електронний Суд направив до суду заяву про долучення документів до матеріалів справи (вх. №4217), які подаються на виконання вимог ухвали суду від 15 жовтня 2025 року.

Ухвалою суду від 29 жовтня 2025 року відкладено підготовче засідання на 12 листопада 2025 року.

Ухвалою суду від 12 листопада 2025 року відкладено підготовче засідання на 08 грудня 2025 року. Постановлено явку позивача у судове засідання 08 грудня 2025 року о 10 годині 30 хвилин визнати обов`язковою.

05 грудня 2025 року представник позивача через підсистему Електронний Суд направила до суду письмові пояснення (вх. №5104) у яких також просила суд розгляд справи здійснювати за відсутності позивача.

08 грудня 2025 року відповідач через підсистему Електронний Суд направив до суду відзив на позовну заяву (вх. №4184) у якому заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на подання відзиву.

Ухвалою суду від 08 грудня 2025 року продовжено строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 12 січня 2026 року.

08 грудня 2025 року, після проведеного судового засідання, прокурор через підсистему Електронний Суд направила до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (внесення РНОКПП/коду ЄДРПОУ до додаткових відомостей про учасника справи та надання доступу до електронної справи) (вх. №5124). Заяву суд задовольнив, надав доступ прокуророві до матеріалів електронної справи та вніс дані до відомостей про учасників справи.

30 грудня 2025 року прокурор через підсистему Електронний Суд направив до суду відповідь на відзив (вх. №5463).

12 січня 2026 року відповідач через підсистему Електронний Суд направив до суду: заперечення на відповідь на відзив (вх. №117), клопотання про залучення третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача (вх. №116), клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи (вх. №114).

Позивач та відповідач явку належних представників у судове засідання 12 січня 2026 року не забезпечили, причини неявки відповідача суду не відомі.

Щодо відзиву на позовну заяву (вх. №4184 від 08 грудня 2025 року), суд зазначає наступне.

Пунктом 3 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до частини 2, 3 статті 161 Господарського процесуального кодексу України, заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяви по суті справи є правом учасників справи.

Згідно частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Ухвалою суду від 15 жовтня 2025 року було запропоновано відповідачу у строк до 16 календарних днів дня вручення даної ухвали надати суду відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти позову.

Згідно пункту 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідач отримав копію ухвали суду від 15 жовтня 2025 року 20 жовтня 2025 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Так, у відповідача був встановлений судом строк на подання відзиву на позовну заяву до 05 листопада 2025 року (включно).

При цьому, лише 08 грудня 2025 року відповідач через підсистему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву.

Відповідно до приписів статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку; заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідачем у поданому відзиві заявлено клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до частин 1, 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З аналізу частин 1,2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що у суду є процесуальна можливість поновлювати виключно встановлені законом процесуальні строки.

Строк на подання відзиву на позовну заяву встановлений судом ухвалою суду від 15 жовтня 2025 року, отже цей строк суд вправі продовжити, а не поновити.

Матеріали справи не місять клопотання відповідача про продовження наданого судом строку на подання відзиву на позовну заяву, а питання, які виникли у відповідача до відділення пошти перебувають поза юрисдикцією/компетенцією суду.

Судом також встановлено, що орган прокуратури та відповідач подали до суду відповідь на відзив та заперечення на відповідь на відзив також із пропущеним встановленим ухвалою суду від 15 жовтня 2025 року строком (протягом п`яти календарних днів з дня отримання відзиву відповідача/відповіді на відзив).

Однак, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина 1 статті 5 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Отже, задля дотримання основних принципів господарського судочинства та дотримання прав сторін на захист, зважаючи на необхідність встановлення всіх обставин справи, з метою ухвалення справедливого та неупередженого рішення з дотриманням балансу інтересів усіх сторін по справі, а також враховуючи значення справи для учасників справи, предмету позову, кількість доказів у матеріалах справи, необхідністю з`ясувати всі обставини справи, з метою дотримання прав учасників справи бути почутими, задля дотримання основних принципів господарського судочинства та дотримання прав сторін на захист, суд дійшов висновку долучити подані відзив на позовну заяву (вх. №4184 від 08.12.2025 року), відповідь на відзив (вх. №5463 від 30 грудня 2025 року) та заперечення на відповідь на відзив (вх. №117 від 12 січня 2026 року) до матеріалів справи.

Щодо залучення в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Державне підприємство дослідне господарство «Центральне» (58026, Україна, Чернівецька обл., м.Чернівці, вул. Каштанова, буд.20, код 00729876), суд зазначає наступне.

Клопотання про залучення третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача (вх. №116 від 12 січня 2026 року) обґрунтоване тим, що позовні вимоги стосуються того, щоб відповідач усунув перешкоди у користуванні майном, яке знаходиться на балансі Державного підприємства дослідного господарства «Центральне», а тому рішення у даній справі безпосередньо впливає на його права та обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Частинами 3, 4 статті 50 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Судом встановлено, що відповідачем до поданого клопотання не подано будь яких належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували факт перебування спірного майна на балансі Державного підприємства дослідного господарства «Центральне». Натомість матеріали справи містять докази, які вказують, що спірне майно перебуває на балансі Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, а саме майно є державною власністю, яке закріплене за Національною академією аграрних наук України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для залучення до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Державного підприємства дослідного господарства «Центральне».

Щодо поданого клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи (вх. №114 від 12 січня 2026 року), суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи подане клопотання, відповідач вказує, що у позовних вимогах позивач просить суд, щоб відповідач усунув перешкоди у користуванні майном та звільнив приміщення, які ним не використовуються, а тим більше не чиниться жодних перешкод, а тому відповідач вважає за необхідне провести будівельно-технічну експертизу, яка дасть можливість встановити реальний стан приміщень, які є предметом даного спору, чи можуть вони використовуватись.

Так, відповідач просить суд, зокрема: 1. Постановити ухвалу, якою призначити у справі № 926/342/25 судову будівельно технічну експертизу. 2. Проведення будівельної технічної експертизи у справі № 926/342/25 доручити судовому експерту спеціального підприємства «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» Юзвенко Риммі Василівні (58001,м. Чернівці, вул. Головна, буд. 119), яка діє на підставі свідоцтва виданого Міністерством юстиції України № 911 і про якого відомості внесені до Реєстру атестованих судових експертів України Міністерства юстиції України за відповідною експертною спеціальністю. 5. Зобов`язати Буковинську державну сільськогосподарську дослідну станцію Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України не чинити перешкоди судовому експерту при проведенні судової експертизи. 7. На час проведення експертизи провадження у справі № 926/342/25 зупинити. 3. На вирішення експерта винести наступні питання:

- В якому технічному стану знаходяться об`єкти нерухомості за адресою м. Чернівці, вул. Каштанова, 112 Г?

- Який ступень їх будівельної готовності станом на 2016 рік, який ступінь їх будівельної готовності станом на 2026 рік? Чи можливо їх використовувати за функціональних призначенням?

- Чи існують перешкоди в доступі та у користуванні приміщеннями за адресою м.Чернівці, вул. Каштанова, 112 Г? якщо є, то які ?

- Чи можливо використовувати приміщення, які були передані в 2016 році ФОП Котилеву В.К. за адресою м. Чернівці, вул. Каштанова, 112 Г ?

Судом враховано, що при виготовлені тексту прохальної частини заявник допустив технічну описку вказавши номер справи №926/342/25, у той час як вірний єдиний унікальний номер справи є №926/3442/25.

Згідно з частинами 1, 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до приписів статті 177 Господарського процесуального кодексу України завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що суд, за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи, призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не надано висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів (ч. 1 вказаної статті). У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу (ч. 2). При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза) (ч. 3 ст. 99). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом (ч. 4). Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну (ч. 5). Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта (ч. 6).

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Вирішуючи питання про призначення у справі судової експертизи, суд враховує, що тягар доведення наявності чи відсутності обставин, на яких ґрунтуються заперечення, лежить на стороні, яка на них посилається.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку у разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи (постанови Верховного Суду від 14 липня 2021 року у справі № 902/834/20, від 13 серпня 2021 року у справі № 917/1196/19, від 30 вересня 2021 року у справі № 927/110/18).

Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить в першу чергу від позиції сторін спору, а також доводів і доказів, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, визначають фактичний склад у справі, що формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування, який може змінюватися в процесі її розгляду.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Європейський суд з прав людини зауважив, що компетенцією національних судів є вирішення того, чи необхідно звертатися за зовнішньою порадою (див. рішення Суду у справі Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02 травня 2013 року ).

Призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду, при цьому питання щодо призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи. Аналогічний висновок наведений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 серпня 2024 року у справі №904/4719/23 та від 27 квітня 2021 року у справі № 927/685/20.

Згідно зі статтею 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється господарським судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього кодексу.

Відповідачем не доведено, що обставини, задля підтвердження яких він просить суд призначити судову експертизу, не можуть бути встановлені за результатом аналізу наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності або ж, що наявні у матеріалах справи докази є суперечливими чи наявні інші обставини, які свідчать про дійсну потребу у проведенні судової експертизи.

Керуючись зазначеними положеннями закону, з огляду на те, що призначення судової експертизи є правом суду, з урахуванням всіх обставин справи, беручи до уваги те, що судова експертиза повинна призначатись лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях у сфері іншій, ніж право, для встановлення даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, суд вважає подане клопотання відповідача необґрунтованим, оскільки не вбачає обставин неможливості встановлення фактичних обставин, що входять у предмет дослідження у цій справі за результатами оцінки наявних у справі доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової експертизи (вх. №114 від 12 січня 2026 року).

Відповідно до частини 3 статті 177 Господарського процесуального кодексу України, підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Ухвалою суду від 08 грудня 2025 року було продовжено проведення підготовчого провадження на тридцять днів, тобто до 13 січня 2026 року.

Згідно частини 1 статті 177 Господарського процесуального кодексу України, завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Пунктом 18 частини 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

Згідно пункту 3 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Отже, розглянувши матеріали справи та за наслідками виконання завдань підготовчого провадження, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Керуючись статтями 177, 182-183, 185, 195, 197, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Котилева Василя Костянтиновича про залучення третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача (вх. №116 від 12 січня 2026 року) відмовити.

2. У задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Котилева Василя Костянтиновича про призначення судової будівельно-технічної експертизи (вх. №114 від 12 січня 2026 року) відмовити.

2. Закрити підготовче провадження.

3. Призначити справу до судового розгляду по суті на 26 січня 2026 року о 12 годині 00 хвилин. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Чернівецької області за адресою: м. Чернівці, вул. О. Кобилянської, 14, зал судових засідань № 2.

4. Копію ухвали направити учасникам справи до їх електронних кабінетів підсистеми Електронний Суд.

Інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Суддя Олександр ТИНОК