РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.01.2026Справа № 910/7772/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Київського міського центру зайнятості

до Державного підприємства "Регіональні електричні мережі"

про стягнення 84715,13 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Київський міський центр зайнятості звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" про стягнення 84715,13 грн. у рахунок повернення матеріальної допомоги та наданих соціальних послуг, виплачених безробітному гр. ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що є оператором системи розподілу електричної енергії та оператором критичної інфраструктури, а також об`єкти відповідача внесено до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури. Крім того, у межах зведеного виконавчого провадження на кошти відповідача накладено арешт, що тимчасово унеможливлює виконання останнім будь-яких фінансових зобов`язань.

У відповіді на відзив позивач наголосив, що відповідачем не надано доказів внесення останнього до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури та присвоєння унікальних реєстрових номерів. До того ж, накладення в межах виконавчого провадження арешту на грошові кошти не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Наказом Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" від 04.02.2022 № 36-к «Про припинення трудового договору» у зв`язку зі скороченням чисельності або штату працівників ОСОБА_1 звільнено з посади директора технічного Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

11.02.2022 громадянин ОСОБА_1 звернувся до Солом`янської районної філії Київського міського центру зайнятості із заявами про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю.

Наказом Солом`янської районної філії КМЦЗ № НТ220211 від 11.02.2022, відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» та ст.ст. 22, 23 Закону № 1533-ІІІ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ОСОБА_1 надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю з 11.02.2022 по 04.03.2022 року. Виплату допомоги по безробіттю відкладено у зв`язку з наданням особі вихідної допомоги або інших виплат при звільненні.

Наказом Солом`янської районної філії КМЦЗ № HT220317 від 17.03.2022 ОСОБА_1 розпочато виплату допомоги по безробіттю з 05.03.2022 року.

Надалі, наказом Солом`янської районної філії КМЦЗ від 01.12.2022 №HT221201 виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_1 припинено, оскільки строк виплати на дату набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування служби зайнятості, соціального страхування на випадок безробіття, сприяння продуктивній зайнятості населення, у тому числі молоді, та впровадження нових активних програм на ринку праці» перевищував 90 днів.

Наказом Солом`янської районної філії КМЦЗ від 16.02.2023 №HT230216 гр. ОСОБА_1 припинено реєстрацію та виплати допомоги по безробіттю у зв`язку з невідвідуванням безробітним Державної служби зайнятості без поважних причин 30 календарних днів і більше, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 31 Закон 1533-ІІІ, пп.2 п1 розд.1, абз.2 пп.2 п.30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 19 вересня 2018 року № 792.

У подальшому, постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2023 у справі № 911/4610/15 (911/941/22) за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Регіональні електричні мережі", з поміж іншого, визнано незаконним та скасовано наказ Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" № 36-к від 04.02.2022 «Про припинення трудового договору» про звільнення ОСОБА_1 з посади директора технічного Державного підприємства "Регіональні електричні мережі"; поновлено ОСОБА_1 на посаді директора технічного Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" з 04 лютого 2022 року.

На виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2023 у справі № 911/4610/15 (911/941/22) Державним підприємством "Регіональні електричні мережі" видано наказ, яким скасовано наказ від 04.02.2022 №34-к та поновлено ОСОБА_1 на роботі з 19.10.2023.

23.11.2023 позивачем проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітному ОСОБА_1 , за результатами якого складено Акт № 402/269/23 від 23.11.2023, в якому встановлено, що гр. ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ДП "Регіональні електричні мережі" з 01.12.2003, був звільнений 04.02.2022, та поновлений на посаді директора технічного підприємства з 04.02.2022 на підставі Постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2023 у справі №911/4610/15 (911/941/22).

Згідно з довідкою - розрахунком № 07-1967/10-21/23 від 29.11.2023 сума надлишково виплачених коштів матеріального забезпечення на випадок безробіття гр. ОСОБА_1 за період з 05.03.2022 по 27.11.2022 становить 84 715,13 грн.

Наказом Центрального управління КМЦЗ від 30.11.2023 № НТ231130 прийнято рішення повернути за рахунок роботодавця суми матеріальної допомоги, виплаченої безробітному гр. ОСОБА_1 у зв`язку з поновленням його на посаді згідно постанови суду.

У зв`язку з цим, 30.11.2023 позивач звернувся до відповідача з повідомленням № 20-1-6143/23 щодо необхідності повернення допомоги по безробіттю за гр. ОСОБА_1 у сумі 84 715,13 грн. протягом 15 календарних днів після отримання повідомлення.

Оскільки відповідач повернення коштів не здійснив, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» допомога по безробіттю, є одним із видів забезпечення, що надається застрахованим особам Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в разі настання страхового випадку (безробіття).

Частиною 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Таким чином, Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття має право стягувати з роботодавця суму виплачених страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному, якщо його поновлено на роботі за рішенням суду, при цьому роботодавець зобов`язаний відшкодувати зазначені суми. Дана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.03.2021 № 917/462/20, від 06.09.2018 у справі № 902/291/17.

Підпунктом 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.

Відповідно до п. 2, п. 3 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, який затверджено Наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 № 60/62 (далі - Порядок №60/62), Постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 № 7-1, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 за № 232/16248, розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної. Перевірка проводиться районними, міськрайонними, міськими та районними у містах центрами зайнятості, на які покладено виконання функцій робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття за місцем реєстрації роботодавця як платника внесків на загальнообов`язкове соціальне страхування на випадок безробіття. За результатами перевірки складається відповідний акт.

Із матеріалів справи слідує, що позивачем за наслідками проведеного розслідування страхового випадку складено акт від 23.11.2023 № 402/269/23, за яким гр. ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ДП "Регіональні електричні мережі" з 01.12.2003, був звільнений 04.02.2022, та поновлений на посаді директора технічного підприємства з 04.02.2022 на підставі постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2023 у справі №911/4610/15 (911/941/22).

З огляду на зазначене, відповідач згідно з положеннями статей 34, 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» зобов`язаний виплатити на користь позивача суму матеріальної допомоги в розмірі 84 715,13 грн., виплаченої безробітному гр. ОСОБА_1 у зв`язку з поновленням його на посаді згідно постанови суду у справі №911/4610/15 (911/941/22).

Судом ураховані посилання відповідача на лист Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 08.07.2024 № 07/02/01-2457ДСК/ВС, в якості підтвердження доводів про віднесення об`єктів відповідача до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури.

Утім, відповідний доказ - лист Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 08.07.2024 № 07/02/01-2457ДСК/ВС, відповідачем до матеріалів справи не надано, як не надано й інших доказів, що підтверджували би зазначені обставини.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Також, судом прийняті до уваги доводи відповідача про накладення постановами головного державного виконавця від 15.04.2024 та 16.04.2024 у межах зведеного виконавчого провадження №62337196 арешту на грошові кошти відповідача.

Водночас, дані обставини щодо наявності арешту на грошових коштах відповідача не є підставою для звільнення останнього від відповідальності перед державою щодо повернення суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статі 129 ГПК України покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Київського міського центру зайнятості задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 85; ідентифікаційний код 32402870) на користь Київського міського центру зайнятості (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 47Б; ідентифікаційний код 03491091) 84 715 (вісімдесят чотири тисячі сімсот п`ятнадцять) грн. 13 коп. боргу, а також 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Полякова