ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.01.2026м. ДніпроСправа № 904/5954/25
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., розглянув спір

за позовом Фізичної особи-підприємця Ященко Вячеслава Петровича, с. Козодуб, Криничанський р-н, Дніпропетровська обл.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перемога", с. Веселе, Синельниківський р-н, Межівська ТГ, Дніпропетровська обл.

про стягнення заборгованості у сумі 668 703 грн 35 коп.

Суддя Рудь І.А.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Ященко Вячеслав Петрович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перемога" заборгованість в сумі 668 703 грн 35 коп., з яких: 662 188 грн 50 коп. - основний борг, 3 575 грн 82 коп. - пеня, 2 939 грн 03 коп. - 3% річних, відповідно до умов договору оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем №КО-069-П від14.07.2025.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за спірним договором в частині здійснення орендних платежів.

Ухвалою господарського суду від 27.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Сторони повідомлені про відкриття провадження у справі № 904/5954/25, про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки про доставлення ухвали суду від 27.10.2025 до електронного кабінету позивача та відповідача 28.10.2025.

Проте, відповідач не скористався правом на надання відзиву на позов та не подав витребувані судом документи.

Отже, відповідно до ч. 9 ст. 81, ч. 9 ст. 165 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

16.12.2025 від позивача до суду надійшла заява про відшкодування судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) з додатками.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у справі є обставини виставлення факту наявності/відсутності підстав для стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перемога" за договором оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем №КО-069-П від 14.07.2025.

Як убачається з матеріалів справи, 14.07.2025 між Фізичною особою-підприємцем Ященко Вячеславом Петровичем Орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Перемога" (Орендар, відповідач) укладено договір №КО-069-П оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем, відповідно до п. 1.1 якого, Орендодавець зобов`язується передати Орендарю в тимчасове платне користування сільськогосподарську техніку разом з екіпажем (два спеціаліста Орендодавця, які забезпечують безперебійну робочу техніки, керування нею та виконання технічних завдань Орендаря) (далі іменуються - «техніка»), а Орендар зобов`язується прийняти в тимчасове платне користування техніку з екіпажем, і зобов`язується сплачувати Орендодавцю орендну плату.

Ознаки техніки, кількість та марка, її характеристики визначаються у Додатку № 1 до договору, який є його невід`ємною частиною (п.1.2 договору).

Передача сільськогосподарської техніки з екіпажем в оренду, а також повернення її з оренди, здійснюється на підставі Актів приймання-передачі техніки (п. 4.1 договору).

Строк оренди техніки з екіпажем орієнтовно складає з 01 липня 2025 року по 15 грудня 2025 року, фактичні строки оренди техніки з екіпажем визначаються відповідно до Актів приймання-передачі техніки, без внесення змін до умов договору. Техніка вважається переданою в оренду з дати підписання сторонами відповідного Акту приймання-передачі (п. 4.2 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору орендна плата за договором становить загальну вартість наданих послуг з оренди, сплачених Орендарем Орендодавцеві протягом дії договору на підставі актів виконаних робіт. Вартість орендної плати погоджується сторонами додатковими угодами до договору, які є його невід`ємною частиною.

Орендна плата визначається в Акті виконаних робіт, що підписується сторонами протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його від виконавця або в цей же строк направити виконавцю обґрунтовану мотивовану відмову від підписання Акту (п. 5.2 договору).

Виплата орендної плати проводиться протягом 20 (двадцяти) банківських днів після підписання сторонами Акту виконаних робіт. Орендар має право здійснити попередню оплату, яка здійснюється на підставі виставленого Орендодавцем рахунку (п. 5.3 договору).

Згідно з п. 7.1. договору повернення техніки проводиться за актом приймання-передачі за місцезнаходженням Орендаря.

Техніка повинна бути повернута Орендодавцю у справному стані з урахуванням нормального фізичного зносу, пов`язаного зі спливом часу та її цільовим використанням (п. 7.2 договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими особами Сторін та укладається на строк до 31.12.2025 року, а в частині виконання, до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 9.1 договору).

Цей договір вважається розірваним з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді, цьому договорі або у чинному в Україні законодавстві (п. 9.2 договору).

Сторонами підписано додаток № 1 до договору оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № КО-069-П від 14.07.2025, якою визначено ознаки техніки, кількість та марка, її характеристики.

14.07.2025 сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № КО-069-П, якою погоджено, в тому числі п.1, що розрахунок орендної плати складає 1 350,00 грн без ПДВ, за один гектар зібраної площі пшениці однією одиницею техніки; загальна кількість наданих послуг з оренди фіксується актом виконаних робіт.

На виконання умов договору позивачем надано послуги, а відповідачем їх прийнято, що підтверджується підписаним сторонами актом здачі-прийомки виконаних робіт (послуг) № 22 від 28.07.2025, яким погоджено надання послуг оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем у кількості 490,5100 га у загальному розмірі 662 188,50 грн.

В свою чергу, відповідачем належним чином не виконані зобов`язання за спірним договором щодо оплати наданих послуг, у зв`язку з чим заборгованість відповідача складає 662 188,50 грн.

На час розгляду справи, доказів сплати вказаної заборгованості суду не надано.

Враховуючи порушення замовником умов п. 5.3 договору, позивачем відповідно до п. 8.3 договору нараховано пеню у розмірі 3 575,82 грн., 3 % річних у розмірі 2 939,03 грн.

Вищезазначені обставини і стали причиною звернення позивача до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Відповідно до частини 1 статті 762 Цивільного кодексу України, за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтями 798, 799 ЦК України передбачено, що предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує. Сторони можуть домовитися про надання наймодавцем наймачеві комплексу послуг для забезпечення нормального використання транспортного засобу. Договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № КО-069-П від 14.07.2025, між сторонами укладено договір найму.

Згідно зі статтею ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як зазначає позивач, послуги позивачем виконані належним чином та в повному обсязі, що підтверджується підписаним сторонами актом здачі-прийомки виконаних робіт (послуг) № 22 від 28.07.2025.

За приписами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

З урахуванням приписів пункту 5.3 договору, строк оплати наданих послуг, є таким, що настав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не надав суду доказів сплати суми боргу за надані позивачем послуги за вказаними договорами.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 662 188,50 грн, є доведеними та обґрунтованими, у зв`язку з чим підлягають до задоволення у повному обсязі.

При цьому з метою захисту законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб при укладанні різноманітних правочинів та договорів законодавство передбачає ряд способів, які сприяють виконанню зобов`язань - способи або види забезпечення виконання зобов`язань.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549 - 552, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України).

Відповідно до п. 8.3. договору у разі прострочення здійснення остаточного розрахунку з Орендодавцем щодо сплати орендної плати за оренду техніки з екіпажем, орендар сплачує Орендодавцю пеню в розмірі 0,01% від суми заборгованості за кожний день прострочення.

З наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що позивач нараховує пеню на загальний розмір заборгованості 3 575,82 грн за період з 27.08.2025 по 20.10.2025.

Господарським судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку пені та встановлено, що розрахунок є вірним, пеня розрахована відповідно до умов п. 8.3. Договору, не суперечить вимогам наведених вище положень чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Крім цього, відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних за період з 27.08.2025 по 20.10.2025 у сумі 2 939,03 грн.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних, зробленого позивачем, та встановлено, що під час його проведення позивачем були вірно визначені суми заборгованості та періоди прострочення, арифметично розрахунок проведено вірно.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення 3% річних підлягають задоволенню в сумі 2 939,03 грн.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат по справі суд зазначає таке.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000 грн.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, відповідно до положень якої, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У позовній заяві позивачем було наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у розмірі 37 000 грн.

В ході розгляду справи, позивачем подано заяву про відшкодування судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) у розмірі 25 000 грн.

В підтвердження витрат, які має сплатити позивач у зв`язку з розглядом даної справи, суду надано наступні докази: копія договору № 42 про надання правової допомоги від 17.10.2025; копія додаткової угоди № 1 від 17.10.2025 до договору № 42 про надання правової допомоги від 17.10.2025; копію рахунку на оплату № 1 від 17.10.2025 на суму 20 000 грн; копія акту приймання-передачі надання правничої допомоги № 1 від 17.10.2025 на суму 20 000 грн; копія додаткової угоди № 2 від 04.12.2025 до договору № 42 про надання правової допомоги від 17.10.2025; копію рахунку на оплату № 2 від 04.12.2025 на суму 5 000 грн; копія акту приймання-передачі надання правничої допомоги № 2 від 04.12.2025 на суму 5 000 грн; копія ордеру серії АЕ № 1435237 від 17.10.2025; копія свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю серія ДП № 4542 від 07.11.2019 на ім`я Луценко С.О.

17.10.2025 між Фізичною особою - підприємцем Ященко Вячеславом Петровичем та адвокатом Луценко Сергієм Олексійовичем укладено договір № 42 про надання правової допомоги.

Згідно з п.1.1 договору, адвокат приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правничу допомогу щодо: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, відзивів, заперечень, апеляційнихі касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства); представництва та захисту інтересів клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, провадження у справах про адміністративні правопорушення, органах державної виконавчої служби, органах Національної поліції України, прокуратури, органах Державної фіскальної служби України та усіх інших правоохоронних органах, органах Державної реєстраційної служби України, Міністерства юстиції України тощо з будь-яких питань.

Пунктом 3.1 договору, розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату за надану в межах цього договору правничу допомогу та порядок його сплати, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін.

Цей договір діє з моменту погодження сторонами усіх істотних умов та в підписання сторонами тексту договору та додатків (додатків до нього) (пункт 4.1 договору).

17.10.2025 сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору № 42 про надання правової допомоги, якою визначено вартість послуг: підготовка позовної заяви за позовом ФОП Ященко В.П. до ТОВ Перемога про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором у кількості 1 шт. вартістю 20 000 грн; підготовка обґрунтованої відповіді на відзив на позовну заяву по справі за позовом ФОП Ященко В.П. до ТОВ Перемога про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором (за необхідності) у кількості 1 шт. у розмірі 5 000 грн; участь у судовому засіданні (орієнтовно 3 (три) засідання) у кількості 1 засідання 4 000 грн.

Пунктом 3 додаткової угоди № 1 визначено, що оплата послуг адвоката здійснюється за кожну виконану дію (послугу), вказану в п. 2 даної додаткової угоди, протягом 3 банківських днів з дати стягнення грошових коштів за рішенням суду та/або додатковим рішенням суду по справі. Кількість дій за кожним видом послуги необмежена і залежить тільки від бажання клієнта та доцільності.

Загальна вартість послуг адвоката визначається на підставі всіх підписаних сторонами актів приймання-передачі наданої правової допомоги (пункт 3.2 договору).

На виконання умов договору та додаткової угоди № 1 до нього, адвокатом надано підписаний сторонами акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 17.10.2025, яким погоджено вартість послуг з правничої допомоги у розмірі 20 000 грн.

В матеріалах справи наявний наданий позивачем рахунок на оплату № 1 від 17.10.2025 на суму 20 000 грн.

Крім того, 04.12.2025 сторонами укладено додаткову угоду № 2 до договору № 42 про надання правової допомоги, якою визначено вартість послуг: підготовка та подання заяви про відшкодування судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) за позовом ФОГ Ященко В.П. до ТОВ Перемога про стягнення заборгованості та штрафних санкцій у кількості 1 шт. вартістю 5 000 грн.

Пунктом 3 додаткової угоди № 1 визначено, що оплата послуг адвоката здійснюється за кожну виконану дію (послугу), вказану в п. 2 даної додаткової угоди, протягом 3 банківських днів з дати стягнення грошових коштів за рішенням суду та/або додатковим рішенням суду по справі. Кількість дій за кожним видом послуги необмежена і залежить тільки від бажання клієнта та доцільності.

Загальна вартість послуг адвоката визначається на підставі всіх підписаних сторонами актів приймання-передачі наданої правової допомоги (пункт 3.2 договору).

На виконання умов договору та додаткової угоди № 1 до нього, адвокатом надано підписаний сторонами акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 04.12.2025, яким погоджено вартість послуг з правничої допомоги у розмірі 5000 грн.

В матеріалах справи наявний наданий позивачем рахунок на оплату № 2 від 04.12.2025 на суму 5 000 грн.

За змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару та фактичних витрат у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний, виправданий, що передбачено у статті 126 Господарського процесуального кодексу України та у статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співрозмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тому стягнення адвокатських витрат у зазначеній позивачем сумі не відповідає критеріям розумності, співрозмірності та справедливості.

Так, категорія справи оренда, не потребувала вивчення судової практики тощо.

Суд зазначає, що написання позовної заяви не потребувало від адвоката значних зусиль, оскільки спір є малозначним. Дії щодо збирання доказів та вивчення судової практики адвокатом не вчинялись, оскільки в позивача наявні всі необхідні документи, що стосуються договору.

Додатково судом враховано правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17, згідно з яким стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Крім цього, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 12.01.2023 у справі № 908/2702/21 здійснивши правовий аналіз норм статей 126, 129 ГПК України, дійшов висновку, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Отже, Верховний Суд висновує, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України.

Приймаючи рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує позицію Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, наведену у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 12.01.2023 у справі № 908/2702/21, відповідно до яких під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України і не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

З огляду на специфіку справи, обсяг, вид та зміст наданих послуг, суд, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини та Верховного Суду, дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у справі № 904/5954/25 є завищеним, а, отже, не вбачається розумна необхідність понесення позивачем судових витрат у заявленому до відшкодування розмірі на суму 25 000 грн, тому обґрунтованими визнаються судом витрати в розмірі 10 000 грн, які і покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Перемога". Решту витрат на правничу допомогу у розмірі 15 000 грн суд розподіляє та покладає на позивача.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача; стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 10 030,55 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 165, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перемога" (52930, Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, с. Веселе, Межівська ТГ, вул. Центральна, буд. 74, ) на користь Фізичної особи-підприємця Ященко Вячеслава Петровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 622 188,50 грн - основного боргу, 3 575,82 грн - пені, 2 939,03 грн - 3% річних та 10 030,55 грн витрат по сплаті судового збору та 10 000,00 грн - витрати на професійну правничу допомогу .

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 07.01.2026.

Суддя І.А. Рудь