ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.01.2026 Справа № 908/76/26

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя Дроздова С.С., розглянувши матеріали,

за позовом: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежної України 92» (вул. Незалежної України, буд. 92, ідентифікаційний код юридичної особи 43687997)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙПРІЛ-2025» (вул. Незалежної України, буд. 92, м. Запоріжжя, 69005, ідентифікаційний номер юридичної особи 45685965)

про стягнення грошової суми

УСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежної України 92» звернулося до Господарського суду Запорізької області через систему «Електронний суд» з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЙПРІЛ-2025» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 14 290 грн 73 коп., 9 225 грн 70 коп. інфляційних втрат.

Крім того, позивачем до позовної заяви подано заяву про забезпечення позову та клопотання про звільнення від сплати судового збору за позовну заяву та заяву про забезпечення позову.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.01.2026 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/76/26 та визначено до розгляду судді Дроздовій С.С.

Розглянувши позовну заяв та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху на наступних підставах.

Статтями 162 та 164 ГПК України встановлено вимоги щодо оформлення позовної заяви, її обґрунтування та комплектності документів, які повинні додаватися до позовної заяви.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом (ч. 2 ст. 123 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до положень, встановлених ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2025 року становить 3 328 грн 00 коп.

Як вбачається із позовної заяви, вона сформована в системі Електронний суд - 06.01.2026 (зареєстровано 07.01.2026 за вх. № 106/08-07/26).

Статтею 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено сплату судового збору за місцем розгляду справи із зарахуванням його до спеціального фонду державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Виходячи з вищенаведених норм Закону заявлена у позовній заяві вимога повинна бути оплачена судовим збором у розмірі 2 662 грн 40 коп.

При цьому, до позовної заяви позивач надав клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення заборгованості у справі № 908/76/26 та заяви про забезпечення позову, обґрунтовуючи витратами, які зазнало Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежної України 92» від несплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території Товариством з обмеженою відповідальністю «Анастасія-2020», а також із відмовою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙПРІЛ-2025" від добровільного належного виконання обов`язків з оплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території.

Розглянувши подане позивачем клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд дійшов висновку, щодо його повернення заявнику, оскільки по-перше додане до створеної в підсистемі "Електронний суд" позовної заяви у вигляді друкованого тексу клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, не містить ні підпису, ні зазначення особи, яка подала заяву про забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ст. 170 ГПК України письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником.

Отже, клопотання про звільнення від сплати судового збору подане з порушенням вимог процесуального законодавства.

По-друге, ч. 2 ст. 123 ГПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Питання звільнення від сплати судового збору врегульоване спеціальними нормами статті 8 Закону України "Про судовий збір".

У відповідності до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України "Про судовий збір"), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті) за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином Законом України "Про судовий збір" визначений перелік осіб, яких з огляду на майновий стан суд може звільнити від сплати судового збору.

Умови, визначені у п. п. 1 та 2 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою.

Щодо третьої умови, визначеної у п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", то законодавець визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто - особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Таким чином, звертаючись до господарського суду із клопотанням про звільнення від сплати судового збору, позивач мав керуватись наведеними нормами ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Отже, норми п.1-2 ч.1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а норми п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Зазначеної позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.01.2021 у справі № 940/2276/18.

У даному випадку предметом позову не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а позивач не належить до кола осіб, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а повноваження суду на власний розсуд (за наявності передбачених законом умов) звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір) (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12.03.2021 у справі №912/1061/20).

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі ст. 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слід зазначити, що клопотання позивача звільнення від сплати судового збору та заяви про забезпечення позову не містить будь-яких доказів, які б дозволили суду оцінити крім того майновий стан позивача в цілому.

Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору суд врахував, що зазначені у заяві обставини в достатній мірі не підтверджують неможливість сплати судового збору при зверненні до суду з позовом, а також не є безумовними підставами для звільнення від сплати судового збору.

Крім того, на переконання суду, розмір судового збору, який має сплатити позивач у даній справі (2 662 грн 40 коп. за подання позовної заяви та 1 331 грн 20 коп. за подання заяви про забезпечення позову) є розумним, не становить великий розмір, та є таким, що з урахуванням викладених вище обставин може бути сплачений позивачем.

З урахуванням наведеного суд висновує, що клопотання про звільнення від сплати судового збору подано безпідставно і задоволенню не підлягає.

Таким чином позовна заява подана без додержання вимог, викладених у п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України:

3. Позовна заява повинна містити:

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

6. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема: обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

За приписами ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

На першій сторінці позовної заяви позивач зазначає загальну ціну позову 164 570 грн 00 коп.

На восьмій сторінці позивач зазначає: «Розмір заборгованості за місяць х індекс інфляції за відповідний місяць - розмір заборгованості за місяць, що разом з 15 квітня 2025 по 30 листопада 2025 складає 62,61 (шістдесят дві) гривні шістдесят одну копійку. Розрахунок трьох відсотків річних здійснюється за кожен день прострочення за період з 15 квітня 2025 по 30 листопада 2025 за формулою: сума боргу за відповідний місяць х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення: 1 011,73 (несплачений платіж за 15 днів квітня 2025) х 3% / 365 днів х 164 днів, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, що разом за 7 місяців складає 9 225,70 (дев`ять тисяч двісті двадцять п`ять) гривень сімдесят копійок, загальний розмір заборгованості з урахуванням трьох відсотків річних 23 516,43 (двадцять три тисячі п`ятсот шістнадцять) гривень сорок три копійки.».

Тоді як, у прохальній частині позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 14 290 грн 73 коп., 9 225 грн 70 коп. інфляційних втрат.

Отже, позивачу необхідно чітко визначити позовні вимоги в частині заявленої до стягнення суми заборгованості, в тому числі 3 % річних та інфляційні втрати (якщо такі заявляються) та надати окремо викладених розрахунок заявлених до стягнення грошових коштів.

Крім того, надана копія Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежної України 92» є нечитаємою.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку щодо необхідності залишення без руху позовної заяви та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Відповідно до п. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з п. 2 ст. 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частинами 3 та 4 ст. 174 ГПК України передбачено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Оскільки, позивач має зареєстрований електронний кабінет в системі «Електронний суд», дана ухвала буде направлена до електронного кабінету позивача у справі.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Незалежної України 92» строк протягом 5 днів з дня отримання даної ухвали суду в електронному кабінеті системи "Електронний суд" для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в ухвалі, шляхом надання:

- докази сплати судового збору в розмірі 2 662 грн 40 коп. за подання позовної заяви;

- визначити позовні вимоги в частині заявленої до стягнення суми заборгованості, в тому числі 3 % річних та інфляційні втрати (якщо такі заявляються);

- надати окремо викладених розрахунок заявлених до стягнення грошових коштів;

- надати читаєму копію Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежної України 92».

Роз`яснити заявнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Ухвали набирає законної сили з моменту їх підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана 12.01.2026.

Суддя С.С. Дроздова