ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2026 Справа № 917/1885/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О. М., секретар судового засіданні Сьомкіна А. В., розглянувши справу №917/1885/25

за позовною заявою заступника керівника Полтавської обласної прокуратури, вул. 1100-річчя Полтави, 7, м. Полтава, 36000

в інтересах держави в особі Відділу освіти Глобинської міської ради, тупик Лікарняний, 1А, м. Глобине, Кременчуцький район, Полтавська область, 39000

до відповідача фізичної особи-підприємця Гутмана Іллі Володимировича, АДРЕСА_1

про стягнення 136 222,56 грн

Без виклику учасників справи

встановив:

06.10.2025 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява заступника керівника Полтавської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Відділу освіти Глобинської міської ради до відповідача фізичної особи-підприємця Гутмана Іллі Володимировича про стягнення штрафних санкцій за наслідком неналежного виконання умов договору №2710-23 від 31.10.2023 року у розмірі 136 222,56 грн, з яких: 75 122,56 грн - пеня, 61 100,00 грн - 10% штрафу (вх. № 1955/25).

Свої вимоги прокурор обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору №2710-23 від 31.10.2023, зокрема, порушенням відповідачем строків завершення робіт, обумовлених договором (не виконанням послуг за договором на загальну суму 522 146,15 грн).

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 13.10.2025 року відкрито спрощене позовне провадження по справі без виклику сторін (без проведення судового засідання). Цією ж ухвалою відповідачу встановлено строк для подання суду відзиву на позов (15 днів з дня вручення цієї ухвали) і заперечень (5 днів з дати отримання відповіді на відзив), а позивачу - для подання відповіді на відзив (10 днів з дня отримання відзиву).

12.11.2025 року до суду через засоби поштового зв`язку від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 14548). Заперечуючи проти позовних вимог відповідач вказав наступне:

- усно керівника Відділу освіти виконавчого комітету Глобинської міської ради було повідомлено про неможливість якісного та в терміни виконання робіт у зв`язку з різким погіршенням погодних умов. Гарантувати якість виконаних робіт можливо лише за настання відповідних сприятливих умов, які передбачені нормативними документами у галузі будівництва;

- керівництво Відділу освіти Глобинської міської ради жодного разу не зверталось до відповідача з вимогою розірвання договору підряду та відшкодування збитків;

- керівництво Відділу освіти Глобинської міської ради в усній формі повідомило про відсутність фінансування по спірному договору. Наявні в матеріалах справи рішення Глобинської міської ради "Про внесення змін і доповнень до бюджету Глобинської міської територіальної громади на 2023" №1119 від 19.09.2023 р., №841 від 13.07.2023 р., №969 від 05.09.2023 р. лише підтверджують факт виділення коштів на поточний ремонт частини ПРУ №61131 до проведення та оголошення тендеру;

- відповідач не отримував попередню плату за не виконаний обсяг послуг (робіт);

- прокурором подано позов вже після втрати чинності Господарського кодексу України (тобто після втрати чинності норм ГК України, що визначали розмір штрафних санкцій і порядок їх застосування (ст. 231, 232 ГК України);

- прокурор пропустив строк позовної давності (для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлено строк позовної давності в один рік).

14.11.2025 року до суду через засоби поштового зв`язку від прокуратури надійшла відповідь на відзив (вх. № 14694), в якому зазначено:

- відповідач не надає будь-яких доказів на підтвердження того, що ним було повідомлено Відділ освіти про неможливість якісного та в терміни виконання робіт у зв`язку з різким погіршенням погодних умов, а також того, що замовник в усній формі повідомив підрядника про відсутність фінансування по спірному договору;

- на момент звернення прокурора до суду строки позовної давності не порушені;

- посилання у позовній заяві на норми ГК України є правомірними.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Суд також зазначає, що з урахуванням умов воєнного стану в Україні, загальної ситуації в Україні та особливого режиму роботи суду, спрямованого на необхідності збереження життя і здоров`я суддів, працівників апарату та відвідувачів суду, суд здійснює розгляд справи №917/1541/25 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

Підстави представництва прокурором інтересів держави в особі Відділу освіти Глобинської міської ради.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України).

Згідно з частиною 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або у разі відсутності такого органу.

Наявність вказаних обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті.

Відповідно до частини 4 цієї статті Закону наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року в справі № 912/2385/18.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

В кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає, з посиланням на законодавство, підстави подання позову, вказує в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

У цій справі заступник керівника Полтавської обласної прокуратури звернувся до Господарського суду Полтавської області в інтересах держави в особі Відділу освіти Глобинської міської ради. В обґрунтування звернення із вказаним позовом прокурор зазначає, що невиконання відповідачем зобов`язань за договором №2710-23 від 31.10.2023 року, як наслідок залучення інших суб`єктів господарювання для завершення передбачених робіт порушує інтереси держави та не відповідає матеріальним інтересам держави Глобинської територіальної громади щодо своєчасного та в повному обсязі отримання робіт за договором, що фінансується за бюджетні кошти. Дана ситуація призводить до необхідності вжиття додаткових заходів щодо проведення нової закупівлі та пошуку виконавців зазначених робіт. Отже прострочення строку виконання робіт по спірному договору, не здійснення ремонтних робіт порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а також у сфері охорони дитинства (освіти), а дотримання вимог законодавства у цій сфері суспільних відносин становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора.

Відповідно до частини 3 статті 140 Конституції України, статті 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон), місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" система органів місцевого самоврядування включає в себе, зокрема, й виконавчі органи сільської, селищної, міської ради.

Частиною 3 статті 10 Закону встановлено, що представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади (частинами 1, 2 статті 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Статтею 32 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначені власні (самоврядні) та делеговані повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, управління закладами освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, молодіжними центрами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення.

Відповідно до Положення про відділ освіти виконавчого комітету Глобинської міської ради, затвердженого рішенням ІІ (позачергової) сесії Глобинської міської ради VІІІ скликання від 28.12.2020 №12 є відділ освіти виконавчого комітету Глобинської міської ради є виконавчим органом ради (п. 1.1 Положення).

Відділ утворюється Глобинською міською радою, підзвітний та підконтрольний Глобинській міській раді, підпорядкований виконавчому комітету ради, міському голові, заступнику міського голови з питань діяльності виконавчих органів (відповідно до розподілу обов`язків), а з питань здійснення делегованих повноважень - підконтрольний відповідним органам виконавчої влади (п. 1.2 Положення).

Відділ є юридичною особою публічного права (п. 1.6 Положення).

Відповідно до рішення 61 сесії Глобинської міської ради VІІІ скликання від 25.01.2024 року №31 відбулась зміна найменування юридичної особи з відділу освіти виконавчого комітету Глобинської міської ради на відділ освіти Глобинської міської ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 22 Бюджетного кодексу України головними розпорядниками бюджетних коштів за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, є місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

Згідно з ч. 5 ст. 22 Бюджетного кодексу України головний розпорядник бюджетних коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет).

Згідно зі статтею 26 БК України контроль за дотриманням бюджетного законодавства спрямований на забезпечення ефективного і результативного управління бюджетними коштами та здійснюється на всіх стадіях бюджетного процесу його учасниками відповідно до цього Кодексу та іншого законодавства, а також забезпечує, зокрема, досягнення економії бюджетних коштів, їх цільового використання, ефективності і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів, шляхом прийняття обґрунтованих управлінських рішень. Розпорядники бюджетних коштів в особі їх керівників організовують внутрішній контроль і внутрішній аудит та забезпечують їх здійснення у своїх установах і на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери управління таких розпорядників бюджетних коштів. Розпорядники бюджетних коштів в особі їх керівників організовують внутрішній контроль і внутрішній аудит та забезпечують функціонування внутрішнього контролю і здійснення внутрішнього аудиту у своїх установах і на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери управління таких розпорядників бюджетних коштів.

Відтак, Управління освіти у розумінні вказаної норми БК України, є розпорядником бюджетних коштів (за рахунок яких здійснювалася закупівля за спірним договором), що уповноважений на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету, зобов`язаний ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері та публічних закупівель.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 7 Бюджетного кодексу України має бути дотримано принцип ефективності та результативності при складанні та виконанні бюджетів, де усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання послуг, гарантованих державою, місцевим самоврядуванням, при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.

Отже правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, в тому числі і місцевих бюджетів, становлять суспільний інтерес, а порушення (якщо таке буде встановлено) договорів, на підставі яких ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17 зазначено, що: "Прокурор може звертатися до суду в інтересах держави і в особі органу місцевого самоврядування. Зокрема, забезпечуючи виконання, у тому числі соціальних, гуманітарних, економічних функцій на відповідній території, територіальні громади діють у цивільних правовідносинах через утворені ними органи самоорганізації населення, які безпосередньо і вступають у цивільні та господарські правовідносини з метою реалізації наданих їм бюджетних повноважень. У цьому випадку органи місцевого самоврядування є органами, уповноваженими здійснювати функції держави у правовідносинах щодо розпорядження та використання бюджетних коштів, наданих відповідним бюджетним призначенням чи асигнуванням на певні цілі. У такій ситуації прокурор для представництва інтересів держави в особі компетентного органу як сторони правочину має продемонструвати, що цей орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист відповідних інтересів, не реагуючи на повідомлення прокурора про наявність підстав для звернення до суду".

З матеріалів справи вбачається, що прокурором за результатами опрацювання стану законності у бюджетній сфері встановлено порушення вимог законодавства при виконанні договору №2710-23 від 31.10.2023 року, укладеного між відділом освіти виконавчого комітету Глобинської міської ради та фізичною особою - підприємцем Гутманом І. В., про що листом від 07.10.2024 №24-1149ВИХ-24 повідомлено відділ освіти Глобинської міської ради (а. с. 48, 49).

Вказаним листом прокурор просив відділ освіти Глобинської міської ради надати на адресу Полтавської обласної прокуратури інформацію та належним чином завірені копії відповідних документів.

Листом від 06.11.2024 року вих. №01-24/1207 відділ освіти Глобинської міської ради повідомив прокуратуру, що джерелом фінансування за договором №2710-23 від 31.10.2023 року є місцевий бюджет. Додаткові угоди до вказаного договору не укладалися, авансові внески на виконання робіт не надавалися, стягнення штрафних санкцій та пені не здійснювалось, підрядником ФО-П Гутманом І. В. підтверджень, щодо об`єктивних обставин неможливості виконання у визначені строки умов договору №2710-23 від 31.10.2023 року не надавалися (а. с. 50).

Листом від 20.11.2024 року вих. №24-1351вих-24 прокурор просив відділ освіти надати додаткову інформацію та копії документів відносно спірного договору (а. с. 91).

Листом від 04.12.2024 року за вих. № 01-24/1355 відділ освіти надав необхідну інформацію та відповідні копії документів (а. с. 92).

"Нездійснення захисту" полягає у тому, що уповноважений суб`єкт владних повноважень за наявності факту порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист відповідних прав та інтересів. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.12.2019 у справі № 920/121/19.

Листом від 19.08.2025 року за вих. № 24-825вих25 прокурор повідомив відділ освіти Глобинської міської ради відповідно до вимог ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру", що у випадку невжиття заходів з метою захисту інтересів держави прокурор буде самостійно звертатися до суду для здійснення представництва інтересі держави (а. с. 141 - 143).

Відділ освіти повідомив прокуратуру, що він не звертався з позовом до суду щодо неналежного виконання умов договору №2710-23 від 31.10.2023 року (лист від 27.08.2025 року вих. №01-24/904, а. с. 144).

Наведене свідчить про неналежне здійснення Відділом освіти Глобинської міської ради заходів щодо захисту власних інтересів та призводить до порушення інтересів держави у бюджетній сфері і, відповідно до положень ст. 131-1 Конституції України, покладає на органи прокуратури обов`язок здійснювати представництво інтересів держави в суді, шляхом пред`явлення даного позову у зв`язку із доведеною бездіяльністю компетентного органу, а також необхідністю невідкладного захисту інтересів держави в даному випадку.

Оскільки судом встановлено, що позивач, як орган місцевого самоврядування, протягом тривалого періоду часу не здійснював ефективних заходів, направлених на захист інтересів держави, прокурором правомірно вжито представницькі заходи в даній справі відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Відділом освіти виконавчого комітету Глобинської міської ради проведено відкриті торги UA-2023-10-10-005606-а щодо закупівлі послуг з поточного ремонту частини ПРУ №61131, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, м. Глобине, вул. Центральна, 84 (ДК 021:00-6 інші завершальні будівельні роботи). Очікувана вартість предмета закупівлі становила 788 916,85 грн.

Згідно реєстру отриманих тендерних пропозицій у закупівлі прийняло участь два суб`єкта господарювання: ФО-П Гутман Ілля Володимирович (первинна цінова пропозиція - 777 849,18 грн) та ТОВ "ДАС ГРУП" (первинна цінова пропозиція - 726 087,00 грн).

За результатами проведених торгів ФО-П Гутман І. В. та ТОВ "ДАС ГРУП" зменшено свої цінові пропозиції до 611 000,00 грн та 714 864,00 грн відповідно.

Відповідно до протоколу розгляду тендерних пропозицій №368 від 20.10.2023 року прийнято рішення визначити переможцем торгів ФОП Гутман І. В. (а. с. 27, 28).

Згідно довідки №610-23 від 16.10.2023 року, поданої Гутманом І. В. у своїй тендерній пропозиції, останній цілком погоджується з умовами проєкту договору, наданого в тендерній пропозиції (а. с. 43).

Відповідно до довідки №310-23 від 16.10.2023 року ФО-П Гутман І. В. гарантує, що для виконання робіт згідно додатку №1 до тендерної пропозиції має усі необхідні технічні, якісні та кількісні характеристики щодо предмета закупівлі. (а. с. 44).

За результатами проведення відкритих торгів між Відділом освіти виконавчого комітету Глобинської міської ради (далі - замовник, позивач) та Фізичною особою - підприємцем Гутманом Іллею Володимировичем (далі - підрядник, відповідач) укладено Договір №2710-23 від 31.10.2023 (далі - договір, а. с. 55 - 60), відповідно до якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується у відповідності до умов даного договору надати послуги по об`єкту: поточний ремонт частини ПРУ №61131, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, м. Глобине, вул. Центральна, 84 (код ДК 021:00-6 інші завершальні будівельні роботи), а замовник зобов`язується прийняти ці послуги та оплатити їх (п. 1.1 договору).

Підрядник повинен виконати передбачені договором послуги, якість яких відповідає умовам кошторисних норм України "Настанова з визначення вартості будівництва", затвердженої наказом Мінрегіону від 01.11.2021 №281, а також державних стандартів, будівельних норм і правил, інших нормативних документів, проектно-кошторисної документації договору (п. 1.2 договору).

Кількість та обсяги послуг повинні відповідати дефектному акту (додаток №1), які є невід`ємною частиною цього договору.

Кошторис на виконання послуг складається підрядником і набирає чинності та стає невід`ємною частиною цього договору з моменту підтвердження (підписання) його замовником (п. 1.3 договору).

Підписання цього договору сторонами свідчить про те, що замовник передав підряднику усю необхідну документацію, відповідно до якої підрядник зобов`язується виконати послуги (п. 1.4 договору).

Приймання - передача робіт/послуг за цим договором здійснюється за актом приймання - передачі виконаних робіт/послуг форми КБ-2 та довідкою форми КБ-3. Після завершення виконання робіт/послуг підрядник передає замовнику два примірники Акту приймання - передачі виконаних робіт/послуг. Замовник протягом 5-ти робочих днів з моменту отримання Акту приймання - передачі перевіряє обсяги виконаних робіт/послуг, їх якість та відповідність умовам договору та підписує Акт приймання - передачі, після чого повертає один екземпляр Акту підряднику або надає підряднику мотивовану письмову відмову від підписання акту з вказівкою на недоліки, виявлені у виконаних послугах. Вказані недоліки підлягають усуненню підрядником за його рахунок протягом 3 календарних днів з моменту отримання письмової відмови замовника. після усунення недоліків Акт приймання - передачі повторно розглядається замовником в порядку, визначеному цим пунктом (п. 2.4 договору).

Підрядник зобов`язується виконати послуги, визначені цим договором та додатками до нього, з дати підписання договору до 22 грудня 2023 року (п. 3.1 договору).

Договірна ціна за цим договором складає: 611 000,00 грн (шістсот одинадцять тисяч гривень 00 копійок), без ПДВ, згідно з договірною ціною.

Вид договірної ціни - тверда. Розрахунок договірної ціни, складений відповідно до пропозиції підрядника є невід`ємною частиною цього договору (п. 4.1 договору).

Порядок здійснення оплати: протягом 30 календарних днів з дати підписання замовником акту приймання - передачі виконаних робіт/послуг форми КБ-2 та довідки форми КБ-3 (п. 4.3 договору).

Розрахунки за виконані послуги здійснюються у безготівковій формі по факту виконання послуг на підставі виконаного підрядником акту приймання - передачі виконаних робіт/послуг (Ф. КБ-2в) та довідки (Ф, КБ-3) (п. 4.4 договору).

Підрядник зобов`язаний:

- своїми силами і засобами виконати послуги у відповідності з умовами даного договору, вимогами чинного законодавства, державних будівельних норм та правил, в обсязі та у термін, передбачений цим договором;

- передати замовнику належно виконані послуги (п. п. 5.1.1, 5.1.2 п. 5.1 договору).

Замовник зобов`язаний:

- прийняти послуги, належно виконані підрядником та підписати акт приймання-передачі відповідно до п. 2.4 договору;

- провести розрахунки за виконані послуги в порядку та на умовах, визначених цим договором (п. п. 5.2.1, 5.2.2 п. 5.2 договору).

У разі невиконання або несвоєчасного виконання своїх зобов`язань за договором при закупівлі послуг за державні кошти підрядник сплачує замовнику за кожен день прострочення неустойку (пеню), у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується неустойка (пеня), від ціни невиконаних послуг на об`єкті з дня отримання бюджетних коштів (п. 8.3 договору).

У разі істотного порушення підрядником умов цього договору, замовник має право розірвати договір в односторонньому порядку за умови попереднього письмового повідомлення підрядника про розірвання договору та з обґрунтуванням підстав для розірвання.

Істотними порушеннями є:

- несвоєчасне виконання послуг (прострочення понад 7 (сім) робочих днів без укладення додаткової угоди до договору про продовження строків виконання послуг),

- неякісне виконання послуг та не усунення підрядником виявлених недоліків (мотивована відмова замовника від підписання акту більш, ніж двічі),

- порушення підрядником гарантійних зобов`язань, наданих останнім згідно з умовами закупівлі, за результатами якої укладено цей договір.

У випадку істотного порушення договору підрядником замовник має право вимагати від підрядника сплати штрафу на свою користь у розмірі 10% (десять відсотків) від вартості договору (п. 8.4 договору).

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, але не пізніше 31.12.2023 року (10.2 договору).

Відповідно до додатку №1 та додатку №2 до спірного договору, Відділом освіти виконавчого комітету Глобинської міської ради та ФО-П Гутманом І. В. було узгоджено дефектний акт (а. с. 61 - 66) та договірну ціну на поточний ремонт частини ПРУ №61131, що знаходиться за адресою Полтавська область, Кременчуцький район, м. Глобине, вул. Центральна, 84, що здійснюється в 2023 році (611 000,00 грн) (а. с. 67 - 68).

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами договору було підписано акт №1 від 22.12.2023 року приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2023 року, відповідно до якого підрядником виконано роботи з поточного ремонту частини ПРУ №61131 на суму 88 853,85 грн (а. с. 83 - 86), які були оплачені замовник у повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією №13074 від 25.12.2023 року на суму 88 853,85 грн (а. с. 87).

Як зазначає прокурор, жодні інші роботи підрядником на об`єкті не виконувались, умови договору не продовжувались.

З матеріалів справи вбачається, що після невиконання ФОП Гутманом І. В. умов спірного договору за результатами проведеної закупівлі "Поточний ремонт частини ПРУ №61131, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, м. Глобине, вул. Центральна, 84. Коригуваня" було укладено договір №158 від 08.05.2024 року з ТОВ "ВЕСТТЕПЛОТЕХ" на суму 916 239,07 грн. Станом на 04.12.2024 року роботи по договору №158 від 08.05.2024 року підрядником ТОВ "ВЕСТТЕПЛОТЕХ" виконано в повному обсязі.

Отже, ФО-П Гутман І. В. не виконав послуг за договором №2710-23 від 31.10.2023 року на загальну суму 522 146,15 грн. При цьому, сторонами не узгоджувалися питання щодо продовження строку виконання послуг чи зміни строку дії договору. Затримки бюджетного фінансування видатків за цим договором не було.

Прокурор з огляду на неналежне виконання умов договору на підставі п. 8.3 та 8.4 договору нарахував та просить стягнути з відповідача неустойку у розмірі 136 222,56 грн, з яких: 75 122,56 грн пені за період з 23.12.2023 по 22.06.2024 та 61 100,00 грн штрафу, що дорівнює 10% від вартості договору у зв`язку з істотним порушенням договору підрядником (несвоєчасне виконання послуг (прострочення понад 7 (сім) робочих днів без укладення додаткової угоди до договору про продовження строків виконання послуг).

Причиною виникнення спору у справі стало питання щодо наявності чи відсутності правових підстав для стягнення з відповідача штрафних санкцій, передбачених п. 8.3 та п. 8.4 договору, як міри відповідальності за порушення виконання зобов`язання за умовами укладеного договору.

Нормативно-правове обґрунтування, оцінка доказів та висновки суду.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони відповідно до статті 6 цього Кодексу є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В частині 1 статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Суд при вирішенні спору враховує, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою та змістом є договором підряду, відтак до правовідносин, що виникли між сторонами на підставі даного договору слід застосовувати положення законодавства, що регулюють правовідносини підряду, зокрема, норми глави 61 Цивільного кодексу України.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837 ЦК України).

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником (ч. 1 ст. 843, ч. 1 ст. 844 ЦК України).

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1 ст. 846 ЦК України).

Укладений між сторонами договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав і обов`язків, враховуючи що сторони досягли всіх істотних умов, притаманних вказаному виду договору.

Так, на момент підписання договору № 2710-23 від 31.10.2023 року сторонами було погоджено всі його істотні умови: предмет, ціна, строк виконання зобов`язань за договором та строк його дії.

У п. 3.1. договору сторони погодили термін виконання робіт: до 22 грудня 2023 року.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 ГК України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).

Верховний Суд неодноразово наголошував, що принцип належного виконання полягає в тому, що воно має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 07.12.2022 у справі №910/11949/21).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Стаття 612 ЦК України визначає одним із основних видів порушення зобов`язання прострочення боржника. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання чи не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо виконання робіт, визначених договором, а тому несвоєчасне виконання зобов`язання є його порушенням.

Доказів виконання повного об`єму робіт у встановлений договором строк, чи врегулювання сторонами договору питання щодо продовження строку виконання послуг чи зміни строку дії договору, а також доказів затримки бюджетного фінансування видатків за цим договором відповідач не надав, доводів прокурора протягом розгляду цієї справи не спростував.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). (ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України).

По суті цивільно-правова та господарсько-правова відповідальність - це покладення на правопорушника встановлених законом негативних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового обов`язку, що узгоджується з нормами статті 610 ЦК України.

Так, пунктом 8.4 договору передбачено, що істотними порушеннями договору є:

- несвоєчасне виконання послуг (прострочення понад 7 (сім) робочих днів без укладення додаткової угоди до договору про продовження строків виконання послуг),

- неякісне виконання послуг та не усунення підрядником виявлених недоліків (мотивована відмова замовника від підписання акту більш, ніж двічі),

- порушення підрядником гарантійних зобов`язань, наданих останнім згідно з умовами закупівлі, за результатами якої укладено цей договір.

У випадку істотного порушення договору підрядником замовник має право вимагати від підрядника сплати штрафу на свою користь у розмірі 10% (десять відсотків) від вартості договору (п. 8.4 договору).

Судом встановлено, що підрядник мав виконати послуги, визначені спірним договором та додатками до нього, з дати підписання договору до 22.12.2023 року (п. 3.1 договору).

Станом на 23.12.2023 року відповідач виконав роботи з поточного ремонту ПРУ №61131 лише на суму 88 853,85 грн, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт №1 від 22.12.2023 року (а. с. 83-86). Матеріали справи не містять доказів укладення додаткової угоди до договору про продовження строків виконання послуг.

Отже, підрядником було порушено істотну умову договору - несвоєчасне виконання послуг (прострочення понад 7 (сім) робочих днів без укладення додаткової угоди до договору про продовження строків виконання послуг).

Прокурор відповідно до п. 8.4 договору нарахував та просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 10% від вартості договору, а саме: 61 100,00 грн.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку штрафу (10% від вартості договору) за несвоєчасне виконання послуг (прострочення понад 7 (сім) робочих днів без укладення додаткової угоди до договору про продовження строків виконання послуг) і встановлено, що нарахування проведено арифметично вірно у відповідності до вимог законодавства.

Щодо вимоги прокурора про стягнення з відповідача пені у розмірі 75 122,56 відповідно до п. 8.3 спірного договору суд зазначає наступне.

У разі невиконання або несвоєчасного виконання своїх зобов`язань за договором при закупівлі послуг за державні кошти підрядник сплачує замовнику за кожен день прострочення неустойку (пеню), у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується неустойка (пеня), від ціни невиконаних послуг на об`єкті з дня отримання бюджетних коштів (п. 8.3 договору).

Як встановлено судом, умовами договору передбачено порядок здійснення оплати: протягом 30 календарних днів з дати підписання замовником акту приймання - передачі виконаних робіт/послуг форми КБ-2 та довідки форми КБ-3 (п. 4.3 договору).

Умовами договору не передбачено здійснення авансових платежів замовником.

З пункту 8.3 спірного договору вбачається, що пеня має нараховуватися від ціни невиконаних послуг на об`єкті з дня отримання бюджетних коштів, тобто умовою застосування вказаного пункту договору є отримання підрядником бюджетних коштів за послуги які не були виконані.

Однак, як вказує відповідач та не спростовує прокурор та позивач, підрядник не отримував жодних авансових платежів, замовником було оплачено лише виконані роботи на суму 88 853,85 грн.

Статтею 637 ЦК України встановлено, що тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу. У разі тлумачення умов договору можуть враховуватися також типові умови (типові договори), навіть якщо в договорі немає посилання на ці умови.

Частиною 3 статті 213 ЦК України передбачено, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення (частина 4 статті 213 ЦК України).

Отже, з огляду на положенням статей 213, 637 ЦК України, виходячи із системного тлумачення положень договору, суд дійшов висновку, що сторони узгодили, що пеня має нараховуватися на вже отримані відповідачем бюджетні кошти, при цьому оплачені роботи (послуги) мають бути не виконані.

Пункт договору про нарахування штрафних санкцій має бути чітким та однозначним без подвійного тлумачення.

Умовами договору не передбачено попередньої оплати (суми, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані); відповідно до п. 8.4 договору порядок здійснення оплати: протягом 30 календарних днів з дати підписання замовником акту приймання - передачі виконаних робіт/послуг форми КБ-2 та довідки форми КБ-3.

Матеріали справи не містять доказів оплати позивачем невиконаних послуг підрядником на суму 522 149,15 грн, що є підставою для відмови у задоволенні вимоги прокурора про стягнення з відповідача пені у розмірі 75 122,56 грн за період з 23.12.2023 р. по 22.06.2024 р.

Щодо строків позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом позовна давність триває безперервно з моменту усвідомлення учасником правовідносин порушення його права і до спливу цього строку звернення до суду.

Законодавство може визначати певні обставини, які впливають на перебіг позовної давності і змінюють порядок її обчислення. До таких обставин відноситься зупинення перебігу позовної давності та її переривання, що передбачено статтями 263 та 264 Цивільного кодексу України.

Водночас під час дії воєнного стану законодавець застосував нову конструкцію, якою тимчасово доповнив перелік обставин, які впливають на перебіг позовної давності, а саме продовження позовної давності.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" було введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, цей стан триває до теперішнього часу.

З урахуванням наведених обставин, Законодавець вніс зміни, зокрема, до Цивільного кодексу України щодо зупинення перебігу позовної давності.

04 вересня 2025 року набув чинності Закон № 4434-ІХ "Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності". Перебіг позовної давності поновлено.

Отже, враховуючи, що право вимоги стягнення штрафу виникло починаючи з 03.01.2024 року, зважаючи на зупинення перебігу позовної давності у зв`язку з введенням воєнного станом в Україні, а також на те, що перебіг строку позовної давності був поновлений 05.09.2025 року, прокурор не пропустив строк позовної давності при зверненні до суду з даним позовом (вимога заявлена в межах річного строку). Беручи до уваги наведене, суд вважає, що у заяві про сплив позовної давності належить відмовити.

Щодо посилання відповідача на те, що прокурором подано позов вже після втрати чинності Господарського кодексу України (тобто після втрати чинності норм ГК України, що визначали розмір штрафних санкцій і порядок їх застосування (ст. 231, 232 ГК України), суд зазначає наступне.

У даному випадку договір укладено 31.10.2023 року та спірні правовідносини виникли до втрати чинності ГК України, тому його норми підлягають застосуванню у цьому випадку.

Отже, судом враховується, що у визначений позивачем період нарахування штрафу був чинним Господарський кодекс України №436-IV від 16.01.2003 р. (зокрема, положення ст.ст. 230, 231 цього кодексу).

Статтею 129 Конституції України та статтею 2 Господарського процесуального кодексу України до основних засад судочинства віднесено рівність і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статтях 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до норм яких судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005). У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 також зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 ГПК України розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав в межах, визначених процесуальним законом, зокрема, кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, реалізувати право на витребування доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Оцінюючи подані докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлена прокурором вимога про стягнення з фізичної особи-підприємця Гутмана І. В. 61 100,00 грн штрафу у розмірі 10% від вартості договору за несвоєчасне виконання послуг (прострочення понад 7 (сім) робочих днів без укладення додаткової угоди до договору про продовження строків виконання послуг) підтверджена матеріалами справи, відповідачем не спростована, а тому підлягає до задоволення.

Вимога про стягнення 75 122,56 грн пені за період з 23.12.2023 р. по 22.06.2024 р. не підлягає задоволенню.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Статтею 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, однією з основних засад (принципами) господарського судочинства є, зокрема: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (ст. 2 ГПК України).

З матеріалів справи вбачається, що прокурор при зверненні з даною позовною заявою, сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн, посилаючись на ч. 3 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір".

Однак позовна заява буда подана прокурором не в електронній формі.

Враховуючи вірну ціну позову - 136 222,56 грн, судовий збір за подання до суду позовної заяви становить 3 028,00 грн. Таким чином, з прокуратури підлягає стягненню до державного бюджету недоплачена сума судового збору у розмірі 605,60 грн.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, на відповідача покладається судовий збір в сумі 1 358,15 грн.

Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Гутмана Іллі Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Відділу освіти Глобинської міської ради (тупик Лікарняний, 1А, м. Глобине, Кременчуцький район, Полтавська область, 39000, ) 61 100,00 грн штрафу.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця Гутмана Іллі Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Полтавської обласної прокуратури (вул. 1100-річчя Полтави, 7, м. Полтава, 36000, р/р ТПАІ 006160, банк ДКСУ м. Київ МФО 820172, ) 1 358,15 грн судового збору.

4. Стягнути з Полтавської обласної прокуратури (вул. 1100-річчя Полтави, 7, м. Полтава, 36000, ) до Державного бюджету України 605,60 грн судового збору.

Видати накази з набранням чинності цим рішенням.

5. Відмовити в задоволенні вимог в іншій частині позову.

Рішення підписане 12.01.2026 року (після виходу судді з відпустки).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Суддя О. М. Тимощенко