РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.01.2026Справа № 910/1600/25

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Ломаки В.С.,

за участю секретаря судового засідання: Видиш А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс"

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 21.05.2025 року

у справі № 910/1600/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс"

про визнання недійсним одностороннього правочину,

За участі представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Вітко О.Ю. за довіреністю від 12.02.2025 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" (далі - відповідач) про визнання недійсним одностороннього правочину, оформленого заявою відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог від 09.01.2025 року № 1/1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач вчинив односторонній правочин, направивши позивачу заяву № 1/1 про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог. Однак, вказаний правочин, на переконання позивача, є таким, що протирічить законодавчо визначеним умовам здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог, зокрема умові безспірності заборгованості.

Ухвалою від 17.02.2025 року господарський суд міста Києва відкрив провадження у справі № 910/1600/25, вирішив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 12.03.2025 року.

03.03.2025 року через систему "Електронний суд" надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" від 03.03.2025 року, в якому останнє заперечило проти задоволення вимог позивача.

10.03.2025 року через систему "Електронний суд" надійшла відповідь позивача від 09.03.2025 на відзив.

До початку призначеного підготовчого засідання 12.03.2025 року через систему "Електронний суд" надійшли заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" від 11.03.2025 року.

У підготовчому засіданні 12.03.2025 року суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 09.04.2025 року.

У підготовчому засіданні 09.04.2025 року суд без виходу до нарадчої кімнати продовжив строк проведення підготовчого провадження у справі № 910/1600/25 на 30 днів.

Ухвалою від 09.04.2025 року господарський суд міста Києва закрив підготовче провадження у справі № 910/1600/25 та призначив її до судового розгляду по суті на 07.05.2025 року.

Разом із тим, судове засідання, призначене на 07.05.2025 року, не відбулось, у зв`язку з оголошенням у місті Києві сигналу "Повітряна тривога".

Ухвалою від 07.05.2025 року господарський суду міста Києва призначив судове засідання у даній справі на 21.05.2025 року.

Рішенням від 21.05.2025 року господарський суд міста Києва задовольнив вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто", визнав недійсним односторонній правочин, оформлений заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" про зарахування зустрічних однорідних вимог від 09.01.2025 року № 1/1, та стягнув з відповідача на користь позивача 3 028,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Додатковим рішенням від 04.06.2025 року господарський суд міста Києва стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" 15 000,00 грн. витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Постановою від 04.09.2025 року Північний апеляційний господарський суд залишив апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 21.05.2025 року та додаткове рішення господарського суду міста Києва від 04.06.2025 року в справі № 910/1600/25 - без змін.

20.10.2025 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" від 16.10.2025 року про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в якій останнє просило суд переглянути за нововиявленими обставинами та скасувати рішення господарського суду міста Києва від 21.05.2025 року в справі № 910/1600/25 та ухвалити нове рішення або змінити це рішення, а також скасувати додаткове рішення господарського суду міста Києва від 04.06.2025 року в цій справі.

Ухвалою від 27.10.2025 року господарський суд міста Києва відклав вирішення питань щодо прийняття до розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" від 16.10.2025 року про перегляд рішення за нововиявленими обставинами до повернення матеріалів справи № 910/1600/25 до місцевого господарського суду.

Ухвалою від 18.11.2025 року Верховний Суд закрив касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2025 року, рішення господарського суду міста Києва від 21.05.2025 року та додаткове рішення господарського суду міста Києва від 04.06.2025 року в справі № 910/1600/25.

01.12.2025 року матеріали справи № 910/1600/25 надійшли до місцевого господарського суду, у зв`язку з чим ухвалою від 08.12.2025 року господарський суд міста Києва відкрив провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та призначив означену заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін

у судовому засіданні на 14.01.2026 року

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" у судовому засіданні 14.01.2026 року підтримав вимоги заяви від 16.10.2025 року та просив суд скасувати рішення господарського суду міста Києва від 21.05.2025 року в справі № 910/1600/25 і додаткове рішення господарського суду міста Києва від 04.06.2025 року в справі № 910/1600/25, а також ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" про визнання недійсним одностороннього правочину відмовити. Крім того, останній повідомив про наявність наміру подати докази на підтвердження розміру понесених Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" витрат на оплату професійної правничої допомоги протягом 5 днів з моменту ухвалення судом рішення за заявою від 16.10.2025 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" про дату, час і місце розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" від 16.10.2025 року про перегляд рішення за нововиявленими обставинами було повідомлене належним чином та в установленому законом порядку, проте явку свого уповноваженого представника у судове засідання 14.01.2026 року не забезпечило.

При цьому, відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" у встановлений строк не подало суду письмових пояснень (заперечень) проти заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, а відтак не скористалося наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення заяви, внаслідок чого остання може бути розглянута за наявними у ній документами.

Водночас, оскільки суд надавав сторонам можливість реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд не знаходить підстав для відкладення розгляду заяви.

У судовому засіданні 14.01.2026 року проголошену вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс", всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява відповідача від 16.10.2025 року про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду цієї заяви, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

23.12.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" виставило позивачу рахунок на оплату № 819 на загальну суму 186 025,21 грн. за поставку матриці OR-TAS 660 ф 6.0/85-41 для дерева в кількості 1 штука та обичайка OR-TAS у кількості 2 штуки. Товариство з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" частково оплатило вказаний рахунок, перерахувавши відповідачу 55 800,00 грн. за платіжною інструкцією від 23.12.2021 року № 260.

06.01.2022 року відповідач виставив позивачу рахунок № 6 на загальну суму 298 080,00 грн. за поставку матриць OGM 1.5 D 8/0/85 для лушпиння у кількості 4 штуки.

10.01.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" перерахувало відповідачу грошові кошти в сумі 298 080,00 грн. за платіжною інструкцією від 10.01.2022 року № 324 року.

Зі змісту наявних у матеріалах справи документів та пояснень сторін вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" у січні 2022 року передало позивачу частину товару, а саме: одну матрицю OGM 1,5 D 8,0/85 для лушпиння компресія 85 мм із серійним номером GD 30976 виробництва Компанії General Dies SRL (Італія), загальною вартістю 74 520,00 грн.

30.11.2023 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про поставку трьох матриць OGM 1,5 D 8,05/85 для лушпиння.

27.12.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" надіслало позивачу лист, в якому повідомило про передання Товариству з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" засобами поштового зв`язку товару за рахунком від 23.12.2021 року № 819.

29.12.2023 року позивач надіслав відповідачу вимогу про поставку трьох матриць OGM 1,5 D 8,05/85 для лушпиння.

12.01.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" направило позивачу лист, в якому вимагало прийняти товар за рахунком від 23.12.2021 року, оплатити товар згідно з рахунком від 23.12.2021 року № 819 та підписати видаткові накладні на поставку вказаного товару.

15.02.2024 року відповідач повторно надіслав позивачу лист (вимога № 2), в якому, зокрема, вимагав прийняти та оплатити товар згідно з рахунком від 23.12.2021 року № 819 і підписати відповідні видаткові накладні за цей товар.

11.12.2024 року відповідач звернувся до позивача з претензією про оплату товару за рахунком від 23.12.2021 року № 819 в сумі 130 225,51 грн.

Судом також встановлено, що 15.08.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" звернулось до відповідача з претензією № 15/08 про повернення 279 360,00 грн. попередньої оплати за рахунками від 23.12.2021 року № 819 та від 06.01.2022 року № 6.

Разом із тим, 09.01.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" засобами поштового зв`язку звернулося до позивача із заявою від 09.01.2025 року № 1/1, в якій повідомило про зарахування однорідних вимог в сумі 130 225,51 грн. з оплати (попередньої оплати) у неоплаченій частині товару - матриці OR-TAS 660 A 6.0/85-41 для дерева в кількості 1 штука, обичайок OR-TAS в кількості 2 штуки, згідно з рахунком від 23.12.2021 року № 819 по відношенню до вимог позивача до відповідача на суму 223 560,00 грн. з повернення суми попередньої оплати в розмірі 223 560,00 грн. за товар - трьох матриць OGM 1,5 D 8,0/85 для лушпиння згідно з рахунком від 06.01.2022 року № 6, і однорідних вимог відповідача до позивача на суму 32 261,00 грн. з відшкодування витрат на правничу допомогу в справі № 910/13218/23 по відношенню до вимог позивача до відповідача на суму 223 560,00 грн. з повернення суми попередньої оплати в розмірі 223 560 ,00 грн. за товар - трьох матриць OGM 1,5 D 8,0/85 для лушпиння згідно з рахунком від 06.01.2022 року № 6.

Не погодившись із правомірністю такого зарахуванням взаємних однорідних грошових вимог, Товариство з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" про визнання недійсним одностороннього правочину, оформленого заявою відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог від 09.01.2025 року № 1/1.

Рішенням від 21.05.2025 року, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2025 року, господарський суд міста Києва задовольнив вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто", визнав недійсним односторонній правочин, оформлений заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" про зарахування зустрічних однорідних вимог від 09.01.2025 року № 1/1 та стягнув з відповідача на користь позивача 3 028,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Крім того, додатковим рішенням від 04.06.2025 року в цій справі, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2025 року, господарський суд міста Києва стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" 15 000,00 грн. витрат на оплату професійної правничої допомоги.

При ухваленні вищенаведеного рішення від 21.05.2025 року господарський суд міста Києва вказав, що у статті 203 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (частина 1); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (частина 2); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (частина 3); правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (частина 5), тощо.

Частиною 1 статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Отже, наведеними правовими положеннями визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, та загальні підстави недійсності правочину, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність (оспорюваний правочин) (частина 3 статті 215 ЦК України).

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, слід встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків та, у разі задоволення позовних вимог, зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

При цьому, невідповідність правочину актам законодавства як підстава його недійсності повинна ґрунтуватися на повно та достовірно встановлених судами обставинах справи про порушення певним правочином (чи його частиною) імперативного припису законодавства.

За змістом статті 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони (частина 3 статті 203 Господарського кодексу України).

Аналогічні положення закріплені у статті 601 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Особливість заліку зустрічних однорідних вимог полягає в тому, що він може припинити відразу два зустрічних зобов`язання за умови наявності певних обставин, визначених законом.

Вимоги, які підлягають зарахуванню, мають відповідати таким умовам (стаття 601 ЦК України):

- бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);

- бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, наприклад, грошей). При цьому, правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Отже допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо);

- строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги (правовий висновок, викладений у пункті 65 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.10.2018 року в справі № 914/3217/16).

Умовою, за наявності якої можливе припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних вимог, є безспірність вимог, які зараховуються, а саме відсутність спору щодо змісту, умов виконання, розміру зобов`язань. Наявність заперечень іншої сторони на заяву про зарахування чи відсутність будь-якої з наведених умов виключає можливість зарахування у добровільному порядку.

Отже, для зарахування зустрічних однорідних вимог необхідно встановити наявність таких умов, як зустрічність вимог, однорідність вимог, строк виконання яких настав, та прозорість вимог, тобто відсутність спору між сторонами щодо характеру зобов`язання, його змісту та умов виконання.

У своїх постановах Верховний Суд зазначив, що зарахування зустрічних однорідних вимог, про яке заявила одна зі сторін у зобов`язанні, здійснюється в силу положень статті 601 ЦК України та не пов`язується із прийняттям такого зарахування іншою стороною. Якщо інша сторона не погоджується з проведенням зарахування, вона вправі на підставі статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду (постанови від 28.02.2018 року в справі № 910/4312/17, від 04.07.2018 року в справі № 910/16430/16, від 05.07.2018 року в справі № 914/3013/16, від 19.07.2018 року в справі № 910/14503/16, від 26.09.2018 року в справі № 910/20105/17, від 04.04.2019 року в справі № 918/329/18 та інші).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 22.08.2018 року в справі № 910/21652/17, від 11.09.2018 року в справі № 910/21648/17, від 11.10.2018 року в справі № 910/23246/17, від 15.08.2019 року в справі № 910/21683/17, від 11.09.2019 року в справі № 910/21566/17, від 25.09.2019 року в справі № 910/21645/17, від 01.10.2019 року в справі № 910/12968/17, від 05.11.2019 року в справі № 914/2326/18, умова щодо безспірності вимог, які зараховуються, судом застосовується з урахуванням саме відсутності спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, не передбачена чинним законодавством, зокрема статтею 203 ГК України, статтею 601 ЦК України, однак прямо випливає із тлумачення змісту визначених законом вимог.

У постанові від 22.01.2021 року в справі № 910/11116/19 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду уточнив раніше викладені висновки щодо безспірності вимог, які зараховуються, та зазначив, що безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, є важливою умовою для зарахування вимог. Умова безспірності стосується саме вимог, які зараховуються, а не заяви про зарахування, яка є одностороннім правочином і не потребує згоди іншої сторони, якщо інше не встановлено законом або договором.

За дотримання умов, передбачених статтею 601 ЦК України, та відсутності заборон, передбачених статтею 602 цього Кодексу, незгода однієї сторони із зарахуванням зустрічних однорідних вимог, проведеним за заявою іншої сторони зобов`язання, не є достатньою підставою для визнання одностороннього правочину із зарахування недійсним. Заява сторони щодо спірності вимог, які були погашені (припинені) зарахуванням, або щодо незгоди з проведеним зарахуванням з інших підстав, має бути аргументована, підтверджена доказами і перевіряється судом, який вирішує спір про визнання недійсним одностороннього правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог.

Задовольняючи позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" про визнання недійсним одностороннього правочину, оформленого заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" про зарахування зустрічних однорідних вимог від 09.01.2025 року № 1/1, господарський суд міста Києва у рішенні від 21.05.2025 року в справі № 910/1600/25 виходив з наявності фактичних обставин, за якими така умова як безспірність вимог, які зараховуються за оспорюваним правочином (відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань), відсутня.

Так, з огляду на положення частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України та правила про преюдицію, зважаючи на те, що рішення господарського суду Івано-Франківської області від 23.10.2024 року в справі № 909/399/24, яким встановлено відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" обов`язку з оплати на користь відповідача вартості товару в сумі 130 225,51 грн. за рахунком від 23.12.2021 року № 819, на час розгляду по суті справи № 910/1600/25 набрало законної сили, а вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" про наявність підстав для стягнення з позивача 130 225,51 грн. вартості неоплаченого товару за рахунком від 23.12.2021 року № 819, виходячи з висновків, наведених у рішенні господарського суду Івано-Франківської області, були спірними та не визнавались Товариством з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто", рішенням від 21.05.2025 року в цій справі, зважаючи на відсутність такої обов`язкової умови для зарахування, як безспірність (прозорість) вимог, господарський суд міста Києва задовольнив позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" та визнав недійсним односторонній правочин, оформлений заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" про зарахування зустрічних однорідних вимог від 09.01.2025 року № 1/1.

Крім того, господарський суд міста Києва у рішенні від 21.05.2025 року не взяв до уваги наведені у відзиві посилання відповідача на наявність у позивача обов`язку з оплати непоставленого відповідачем на даний час товару за рахунком від 23.12.2021 року № 819, оскільки такі посилання зводилися до переоцінки доказів та обставин, що встановлені судом у справі № 909/399/24 (рішення в якій на час розгляду спору в справі № 910/1600/25 набрало законної сили), тоді як повторний перегляд таких фактів та обставин виходив за межі повноважень суду в даній справі.

Разом із тим, як вже було зазначено, після ухвалення та набрання законної сили рішенням господарського суду міста Києва від 21.05.2025 року в справі № 910/1600/25 Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" звернулося до суду із заявою від 16.10.2025 року про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в якій просило суд переглянути за нововиявленими обставинами та скасувати рішення господарського суду міста Києва від 21.05.2025 року в справі № 910/1600/25 та ухвалити, зокрема, нове рішення, а також скасувати додаткове рішення господарського суду міста Києва від 04.06.2025 року в цій справі.

В обґрунтування означеної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" посилалося на те, що постановою від 23.09.2025 року Верховний Суд скасував постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.03.2025 року і додаткову постанову Західного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 року, а також рішення господарського суду Івано-Франківської області від 23.10.2024 року в справі № 909/399/24, яке стало підставою для ухвалення судового рішення у справі № 910/1600/25.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм, внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що вимоги заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" від 16.10.2025 року підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з частиною 1 статті 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Положенням частин 4, 5 статті 320 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

За змістом пункту 3 частини 1 статті 321 Господарського процесуального кодексу України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано, зокрема, з підстави, визначеної пунктом 3 частини другої статті 320 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду; юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.09.2020 року в справі № 922/1141/19, від 03.03.2021 року в справі № 904/4470/16 та інших.

Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2021 року в справі № 752/4995/17.

Водночас, процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів та доказів сторін; суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин (постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 року в справі № 19/028-10/13, від 25.05.2021 року в справі № 752/4995/17).

Верховний Суд у постанові від 30.06.2022 року в справі № 910/13908/17 дійшов висновку про те, що скасування судового рішення може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо й не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору Підставою скасування судового рішення може бути лише ухвалене судом судове рішення, а не рішення третейського суду або іншого державного органу. Отже, для вирішення питання про наявність або відсутність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 320 Господарського процесуального кодексу України, суду належить перевірити чи підтверджуються доводи заявника про скасування такого судового рішення (перший критерій) та чи дійсно таке рішення було підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду, тобто, наслідком скасування такого рішення є інше за змістом вирішення спору в справі (другий критерій).

Вирішуючи питання про скасування судового рішення із зазначених підстав, суди мають виходити з преюдиційного зв`язку судових рішень, зокрема, із того, що між рішеннями має існувати матеріально-правовий зв`язок, факти, встановлені в одній із справ, повинні мати значення для іншої справи.

Як було зазначено вище, задовольняючи позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" про визнання недійсним одностороннього правочину, оформленого заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" про зарахування зустрічних однорідних вимог від 09.01.2025 року № 1/1, господарський суд міста Києва у рішенні від 21.05.2025 року в справі № 910/1600/25 виходив з наявності фактичних обставин, за якими така умова як безспірність вимог, які зараховуються за оспорюваним правочином (відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань), відсутня.

Існування означених фактичних обставин було обґрунтоване тим, що відповідач звертався до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" про зобов`язання останнього прийняти товар та стягнення заборгованості в сумі 147 635,37 грн., з яких: 130 225, 51 грн. - вартість товару за рахунком від 23.12.2021 року № 819, 15 460,26 грн. - збитки, 854,25 грн. - проценти річні від прострочених сум, 1 095,35 грн. - інфляційні втрати.

Рішенням від 23.10.2024 року в справі № 909/399/24, що залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 12.03.2025 року та набрало законної сили 12.03.2025 року, господарський суд Івано-Франківської області відмовив у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс", зокрема щодо стягнення 130 225,51 грн. вартості товару за рахунком від 23.12.2021 року № 819.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у справі № 909/399/24, господарський суд Івано-Франківської області встановив, що у рахунку на оплату товару від 23.12.2021 року № 819 Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" визначило порядок поставки товару. Зокрема, товар відпускається за фактом надходження коштів на поточний рахунок постачальника, самовивозом покупцем із складу постачальника за наявності довіреності та паспорта. Відповідач у наведеній справі, здійснивши часткову оплату товару, погодився з такими умовами. Водночас, строку виконання зобов`язання відповідача здійснити повну оплату товару за рахунком від 23.12.2021 року № 819 в сумі 130 225,51 грн. не встановлено.

З поданих у справі № 909/399/24 доказів суд не встановив ні обов`язку, ні права постачальника здійснювати поставку товару за місцем знаходження відповідача. Натомість суд встановив обов`язок/право Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" забрати товар зі складу при умові здійснення повної оплати його вартості.

27.12.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс", не отримавши повної оплати за вказаний у рахунку від 23.12.2021 року № 819 товар в сумі 186 025,51 грн., в односторонньому порядку змінило умови поставки товару та здійснило його відправку через Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" для доставки Товариству з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Вовчинецька, 208, квартира 47, разом із видатковою накладною від 26.12.2023 року № 645, рахунком на оплату від 23.12.2021 року № 819, платіжною інструкцією від 23.12.2021 року № 260 та копією сертифікату відповідності.

Господарський суд Івано-Франківської області встановив, що направлення Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" неоплаченого Товариством з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" товару, що є обов`язковою умовою, тим більше за місцем знаходження відповідача у справі № 909/399/24, свідчить про односторонню зміну умов договору та не узгоджується з вимогами чинного законодавства. Також суд вказав, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" зобов`язане було усвідомлювати необхідність підтвердження своїх дій нормами закону або умовам договору. Тобто, право позивача вимагати оплати товару відповідачем може виникнути тільки у випадку виникнення аналогічного обов`язку у відповідача.

Отримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" товару, визначеного в рахунку та частково сплаченого платіжною інструкцією, залежить від волевиявлення останнього, адже в рахунку зазначено "повідомлення про оплату є обов`язковим". Більше того, з моменту часткової оплати минуло два роки, а сторони у цей період не узгоджували умов ні поставки, ні оплати.

Відтак, з огляду на положення частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України та правила про преюдицію, а також зважаючи на те, що рішення господарського суду Івано-Франківської області від 23.10.2024 року в справі № 909/399/24, яким встановлено відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" обов`язку з оплати на користь відповідача вартості товару в сумі 130 225,51 грн. за рахунком на оплату від 23.12.2021 року № 819, на час розгляду по суті справи № 910/1600/25 набрало законної сили, а вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" про наявність підстав для стягнення з позивача 130 225,51 грн. вартості неоплаченого товару за рахунком від 23.12.2021 року № 819, виходячи з висновків, наведених у рішенні господарського суду Івано-Франківської області, були спірними та не визнавались Товариством з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто", рішенням від 21.05.2025 року в цій справі, зважаючи на відсутність такої обов`язкової умови для зарахування, як безспірність (прозорість) вимог, господарський суд міста Києва задовольнив позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" та визнав недійсним односторонній правочин, оформлений заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" про зарахування зустрічних однорідних вимог від 09.01.2025 року № 1/1.

Крім того, господарський суд міста Києва у рішенні від 21.05.2025 року не взяв до уваги наведені у відзиві посилання відповідача на наявність у позивача обов`язку з оплати непоставленого відповідачем на даний час товару за рахунком від 23.12.2021 року № 819, оскільки такі посилання зводилися до переоцінки доказів та обставин, що встановлені судом у справі № 909/399/24 (рішення в якій на час розгляду спору в справі № 910/1600/25 набрало законної сили), тоді як повторний перегляд таких фактів та обставин виходив за межі повноважень суду в даній справі.

Разом із тим, постановою від 23.09.2025 року Верховний Суд скасував постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.03.2025 року і додаткову постанову Західного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 року, а також рішення господарського суду Івано-Франківської області від 23.10.2024 року в справі № 909/399/24, яке стало підставою для ухвалення судового рішення у справі № 910/1600/25.

У постанові від 23.09.2025 року Верховний Суд вказав, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати від покупця оплати товару, сплати процентів за користування чужими грошовими коштами та інфляційних втрат, навіть якщо товар ще не був переданий продавцем у власність покупця, і враховуючи положення статті 693 ЦК України - якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Проте, право продавця вимагати від покупця оплати товару не означає автоматичного обов`язку для суду задовольнити такі вимоги, оскільки у таких випадках також потрібно досліджувати заперечення покупця, які випливають з конкретних правовідносин.

У справі № 909/399/24 суди встановили, що з моменту часткової оплати пройшло два роки, і сторони в цей період не узгоджували умов як поставки, так і сплати, тобто після спливу двох років позивач у цій справі самостійно вирішив поставити відповідний товар та з недотриманням виставлених ним же умов у рахунку на оплату товару від 23.12.2021 року № 819.

Однак, це не може позбавляти права продавця вимагати оплати за укладеним договором за відсутності встановлених судам обставин, зокрема, відмови покупця від договору тощо, а тлумачення статті 538, частини 2 статті 625, частини 1 статті 655, статті 692, частини 1 статті 697 ЦК дозволяє дійти висновку про те, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати від покупця оплати товару, сплати процентів за користування чужими грошовими коштами та інфляційних втрат, навіть якщо товар ще не був переданий продавцем у власність покупця.

Статтею 693 ЦК України (частиною 1) передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відтак, колегія суддів Верховного Суду зазначила про передчасність висновку судів обох інстанцій про відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" суми оплати за товар (130 225, 51 грн.).

Крім того, Верховний Суд вказав, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 ЦК (стаття 663 ЦК України).

Двосторонній характер договору купівлі-продажу зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Так, з укладенням такого договору продавець приймає на себе обов`язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов`язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від продавця її передачі.

Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок (частина 4 статті 538 ЦК України).

Відповідно до наведених вище приписів чинного законодавства продавець, який не отримав попередню оплату за товар, який ще не перейшов у власність покупця, має право скористатися одним із наступних способів захисту: 1) стягнути суму попередньої оплати відповідно з умовами договору і продовжувати виконувати договір; 2) розірвати договір та вимагати компенсації збитків.

У рахунку на оплату товару від 23.12.2021 року № 819 Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" визначило порядок поставки товару (зокрема товар відпускається за фактом надходження коштів на поточний рахунок постачальника, самовивозом покупцем зі складу постачальника за наявності довіреності та паспорта), а Товариство з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто", здійснивши часткову оплату, погодилося з такими умовами.

Враховуючи наведені обставини, Верховний Суд дійшов висновку про слушність посилань Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" на неправильне застосування судами попередніх інстанцій у справі № 909/399/24 положень статей 666, 670, 672, 678, 686, 689, 690, 692 ЦК України, без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 15.09.2020 року в справі № 920/618/18, від 27.11.2019 року в справі № 924/277/19, від 07.02.2023 року в справі № 910/8872/21, від 28.05.2019 року в справі № 916/1913/18, оскільки судами попередніх інстанцій не встановлено обставин справи, за якими у Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" були передбачені статтями 666, 670, 672, 678, 686 ЦК України правові підстави для відмови у прийнятті та оплаті спірного товару.

Також у постанові від 23.09.2025 року Верховний Суд звернув увагу на те, що приписи статті 599 ЦК України встановлюють, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Поряд з належним виконанням законодавство передбачає й інші підстави припинення зобов`язань (прощення боргу, неможливість виконання, припинення за домовленістю, передання відступного, зарахування). Однак, чинне законодавство не передбачає таку підставу припинення зобов`язання, як закінчення строку дії договору.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 21.12.2020 року в справі № 910/1144/19, визнання за покупцем необмеженого у часі права надавати або не надавати замовлення (замовлень) на партію товару за договором фактично призводить до зміни ним умов договору в односторонньому порядку або односторонньої відмови від виконання. Припинення строку дії договору не свідчить про припинення зобов`язань за ним. Зазначене не ставиться у залежність від того, виконувала інша сторона дії, спрямовані на виконання умов договору чи ні.

Суд зазначає, що відповідно до статті 317 Господарського процесуального кодексу України постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасовані або визнані нечинними рішення, постанови та ухвали суду першої або апеляційної інстанції втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Зважаючи на викладене, суд зазначає, що у рішенні від 21.05.2025 року в справі № 910/1600/25 суд фактично обґрунтував наявність правових підстав для визнання недійсним одностороннього правочину, оформленого заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" про зарахування зустрічних однорідних вимог від 09.01.2025 року № 1/1, скасованим наразі судовим рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 23.10.2024 року в справі № 909/399/24, яке й стало підставою для ухвалення рішення про задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" у справі № 910/1600/25.

Суд зазначає про наявність між судовими рішеннями у справі № 910/1600/25 та у справі № 909/399/24 матеріально-правового зв`язку, а також звертає увагу на те, що наслідком скасування рішення господарського суду Івано-Франківської області від 23.10.2024 року в справі № 909/399/24 фактично є інше за змістом вирішення спору в справі № 910/1600/25, оскільки якби така обставина була відома суду під час винесення рішення суду від 21.05.2025 року, то вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду.

Більше того, вимогами № 1/2/2024 (отримана уповноваженою особою покупця 19.12.2024 року) та № 1-2/2/2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" просило Товариство з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" оплатити у неоплаченій частині товар згідно з рахунком на оплату від 23.12.2021 року № 819. Враховуючи викладене, з урахуванням вимог частини 2 статті 530 ЦК України, обов`язок Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" зі здійснення попередньої оплати згідно з рахунком на оплату від 23.12.2021 року № 819 на суму 130 225,51 грн. настав 26.12.2024 року.

Означені обставини встановленні у залишеному без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2025 року рішенні господарського суду міста Києва від 04.06.2025 року в справі № 910/15863/24, яким суд частково задовольнив первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто", стягнувши на його користь з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" заборгованість у розмірі 223 560,00 грн. та судовий збір у сумі 3 353,40 грн., а також частково задовольнив зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс", стягнувши на користь останнього з Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" 130 225,51 грн. заборгованості та 3 028,00 грн. судового збору.

У той же час, суд повторно звертає увагу на те, що за дотримання умов, передбачених статтею 601 Цивільного кодексу України, та відсутності заборон, передбачених статтею 602 Цивільного кодексу України, незгода однієї сторони із зарахуванням зустрічних однорідних вимог, проведеним за заявою іншої сторони зобов`язання, не є достатньою підставою для визнання одностороннього правочину із зарахування недійсним.

Відтак, суд констатує, що у даному випадку при здійсненні зарахування зустрічних однорідних вимог за спірною заявою від 09.01.2025 року № 1/1 відповідачем дотримано усіх умов, передбачених законом для здійснення такого зарахування, враховуючи, зокрема, те, що спірні грошові зобов`язання між сторонами є зустрічними, а відповідні зобов`язання - однорідними (грошовими), строк виконання яких (зважаючи, зокрема, на скасування постановою від 23.09.2025 року Верховного Суду постанови Західного апеляційного господарського суду від 12.03.2025 року та рішення господарського суду Івано-Франківської області від 23.10.2024 року в справі № 909/399/24, яке стало підставою для ухвалення судового рішення у справі № 910/1600/25) станом на 09.01.2025 року настав.

За таких обставин, враховуючи скасування постановою Верховного Суду від 23.09.2025 року постанови Західного апеляційного господарського суду від 12.03.2025 року та рішення господарського суду Івано-Франківської області від 23.10.2024 року в справі № 909/399/24, яке стало підставою для ухвалення судового рішення у справі № 910/1600/25, суд дійшов висновку про відсутність підстави для задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" про визнання недійсним одностороннього правочину, оформленого заявою відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог від 09.01.2025 року № 1/1.

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 325 Господарського процесуального кодексу України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

За змістом пункту 1 частини 4 статті 325 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 320 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду.

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги фактичні обставини цієї справи, з урахуванням нововиявлених обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування рішення господарського суду міста Києва від 21.05.2025 року в справі № 910/1600/25 та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" про визнання недійсним одностороннього правочину.

Щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" в частині вимог про скасування за нововиявленими обставинами додаткового рішення господарського суду міста Києва від 04.06.2025 року в справі № 910/1600/25, слід зазначити таке.

Відповідно до частини 1 статті 232 Господарського процесуального кодексу України судовими рішеннями є ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Статтею 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено можливість суду ухвалити додаткове рішення у разі, якщо 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

За загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішено всі інші, в тому числі процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також не вирішення окремих процесуальних питань, зокрема, розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти.

Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі.

Отже, у зв`язку зі скасуванням за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 21.05.2025 року в справі № 910/1600/25, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування додаткового рішення господарського суду міста Києва від 04.06.2025 року в справі № 910/1600/25 як похідного від первісного рішення та його невід`ємної складової.

За таких обставин, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" від 16.10.2025 року про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 320, 321, 325 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 21.05.2025 року в справі № 910/1600/25 задовольнити.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 21.05.2025 року в справі № 910/1600/25 та додаткове рішення господарського суду міста Києва від 04.06.2025 року в справі № 910/1600/25 скасувати.

3. Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" про визнання недійсним одностороннього правочину відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Авто" (76066, Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, вулиця Вовчинецька, будинок 208, квартира 47; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіо Транс-Сервіс" (04136, місто Київ, вулиця Віктора Некрасова (Північно-Сирецька), будинок 1-3; ) 4 542 (чотири тисячі п`ятсот сорок дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 16.01.2026 року.

Суддя В.С. Ломака