ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02 січня 2026 року Справа № 925/1450/25

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В., розглянувши

заяви акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

про забезпечення позову

у справі

за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»,

м. Київ

до 1. фізичної особи-підприємця Тиховода Ігора Дмитровича,

м. Черкаси

2. ОСОБА_1 , с. Червоне, Тарутинського району,

Одеської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Міністерство фінансів України, м. Київ

про стягнення солідарно 556 320 грн. 57 коп.,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області з позовом звернулось акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» до фізичної особи-підприємця Тиховода Ігора Дмитровича та ОСОБА_1 про стягнення солідарно на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 556 320 грн. 57 коп. боргу, а саме: 204 916 грн. 35 коп. заборгованості за тілом кредиту, 15 143 грн. 69 коп. заборгованості за процентами та 336 260 грн. 53 коп. заборгованості перед державним бюджетом за зворотною вимогою за сплаченою гарантією, у зв`язку з неналежним виконанням кредитного договору №-КД-1 від 25 липня 2023 року та договору поруки №-ДП-1/2 від 25 липня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 01 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10 год. 00 хв. 02 січня 2026 року.

Судом було також залучено Міністерство фінансів України до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

17 грудня 2025 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту:

- на рухоме майно, що належить фізичній особі підприємцю Тиховоду Ігорю Дмитровичу (РНОКПП НОМЕР_1 ),

а саме: транспортний засіб марка: LAND ROVER, модель RANGE ROVER EVOQUE, об`єм двигуна 2179, колір червоний, рік виготовлення 2012, № куз. НОМЕР_2 , номер державної реєстрації: НОМЕР_3 ;

- на нерухоме майно, що належить фізичній особі підприємцю Тиховоду Ігорю Дмитровичу (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,0495 га, кадастровий номер: :04:005:0405, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 249, за адресою: АДРЕСА_1 ;

1/2 частку земельної ділянки, площею 0,0495 га, кадастровий номер: :04:005:0411, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 249, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- на нерухоме майно, що належить Карі Василю Васильовичу (РНОКПП НОМЕР_4 ), а саме: земельну ділянку, площею 3,4503 га, кадастровий номер: :01:002:0284, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 47, за адресою: Одеська область, Тарутинський район, с/рада. Вознесенська Друга; квартиру, загальною площею 44,4 кв.м., з них житлова 31 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,0495 га, кадастровий номер: :04:005:0405, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 249, за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, площею 0,085 га, кадастровий номер: :02:020:0488, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, за адресою: АДРЕСА_3 ; 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,0495 га, кадастровий номер: :04:005:0411, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 249, за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що у державних реєстрах відсутні будь-які заборони та обтяження щодо вказаного майна, а тому, на думку позивача, існує небезпека його відчуження іншим особам та заподіяння шкоди правам та інтересам акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк».

Приватне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» також стверджує, що боржник має велику заборгованість перед ним, а відтак це свідчить про обґрунтоване припущення існування загрози невиконання рішення суду в майбутньому.

Зокрема в своїй заяві позивач зазначає, що 25 липня 2023 року між акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та фізичною особою-підприємцем Тиховод Ігорем Дмитровичем укладено кредитний договір №-КД-1. Позичальнику надано кредит 1 780 000 грн у вигляді невідновлювальної кредитної лінії на наступні цілі фінансування оборотного капіталу 28 липня 2023 року на його рахунок. Термін повернення кредиту встановлений до 01 липня 2026 (включно) року.

25 липня 2023 року акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 уклали договір поруки №- ДП-1/2. Предмет - надання поруки відповідачем-2 за виконання зобов`язань відповідача-1, які випливають з кредитного договору №-КД-1.

06 серпня 2025 року позивач направив на адресу відповідачів повідомлення-вимогу №30725CRDNS0NE від 01 серпня 2025 року з вимогою сплатити заборгованість у термін до 31 серпня 2025 року, оскільки позичальник припинив здійснювати щомісячні платежі, які передбачені графіком. Вимога про погашення боргу залишилась без задоволення.

10 жовтня 2025 року банк на вимогу сплатити за гарантією №319 від 08 вересня 2025 року, за договором про надання гарантії на портфельній основі №13110-05/55 від 05 квітня 2022 року, отримав від Міністерства фінансів України (гаранта) суму сплати за гарантією у розмірі 336 260 грн. 53 коп.

Станом на 17 листопада 2025 року заборгованість не погашена і становить 556 320 грн. 57 коп.

Відповідно до даних Головного сервісного центру МВС №31/4348АЗ309712025 від 11 грудня 2025 року та виписки з УБКІ req2#31, станом на 09 грудня 2025 року за відповідачем-1 зареєстровано транспортний засіб - марка: LAND ROVER, модель RANGE ROVER EVOQUE, об`єм двигуна 2179, колір червоний, рік виготовлення 2012, № кузов НОМЕР_2 , номер державної реєстрації: НОМЕР_3 , будь-які обтяження та обмеження у реєстрах відсутні.

Також за відповідачем-1 були зареєстровані ще два транспортних засоби, які перереєстровані на інших осіб:

-VOLKSWAGEN LT 35 D 2461, (1999), № куз. НОМЕР_5 06 вересня 2024 року перереєстрований на нового власника ОСОБА_2 за ДКП від 06 вересня 2024 року № 7954/24/005225 та договором комісії, укладеними у СГ (ТСЦ 7141);

-MERCEDES-BENZ SPRINTER 312 D 2874, (1998), №куз. НОМЕР_6 08 грудня 2023 року перереєстрований на нового власника БО «БФ «ЛЕОБУС» по ДКП № 7141/2023/4191701 від 08 грудня 2023 року, укладеним в ТСЦ (ТСЦ 7141). 29 серпня 2024 року знятий з обліку у зв`язку зі зміною державного органу реєстрації (ТСЦ 7141).

Водночас, 23 грудня 2025 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах ціни позову у розмірі - 556 320 грн. 57 коп. на рухоме майно, що належить ОСОБА_1 , а саме наступні транспортні засоби:

- марка RENAULT, модель TRAFIC, об`єм двигуна 1995, колір сірий, рік виготовлення 2011, № кузов НОМЕР_7 , номер державної реєстрації: НОМЕР_8 ;

- марка OPEL, модель VIVARO, об`єм двигуна 1995, колір чорний, рік виготовлення 2012, № кузов НОМЕР_9 , номер державної реєстрації: НОМЕР_10 ;

- марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 316 CDI, об`єм двигуна 2143, колір білий, рік виготовлення 2021, № кузов НОМЕР_11 , номер державної реєстрації: НОМЕР_12 ;

- марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 311 CDI, об`єм двигуна 2151, колір білий, рік виготовлення 2005, № кузов НОМЕР_13 , номер державної реєстрації: НОМЕР_14 ;

- марка HUMMER, модель H3, об`єм двигуна 3464, колір бежевий, рік виготовлення 2005, № шасі НОМЕР_15 , номер державної реєстрації: НОМЕР_16 ;

- марка MERCEDES-BENZ, модель 316 CDI, об`єм двигуна 2685, колір жовтий, рік виготовлення 2005, № кузов НОМЕР_17 , номер державної реєстрації: НОМЕР_18 ;

- марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 311 CDI, об`єм двигуна 2685, колір зелений, рік виготовлення 2004, № кузов НОМЕР_19 , номер державної реєстрації: НОМЕР_20 ;

- марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 313 CDI, об`єм двигуна 2148, колір сірий, рік виготовлення 2000, № кузов НОМЕР_21 , номер державної реєстрації: НОМЕР_22 ;

- марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 316 CDI, об`єм двигуна 2685, колір білий, рік виготовлення 2004, № кузов НОМЕР_23 , номер державної реєстрації: НОМЕР_24 ;

- марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 313 CDI, об`єм двигуна 2685, колір чорний, рік виготовлення 2004, № кузов НОМЕР_25 , номер державної реєстрації: НОМЕР_26 ;

- марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 316 CDI, об`єм двигуна 2685, колір білий, рік виготовлення 2006, № кузов НОМЕР_27 , номер державної реєстрації: НОМЕР_28 ;

- марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 311 CDI, об`єм двигуна 2148, колір білий, рік виготовлення 2000, № кузов НОМЕР_29 , номер державної реєстрації: НОМЕР_30 ;

- марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 313 CDI, об`єм двигуна 2148, колір білий, рік виготовлення 2006, № кузов НОМЕР_31 , номер державної реєстрації: НОМЕР_32 .

В обґрунтування своєї заяви від 23 грудня 2025 року позивач вказує, що згідно відповіді Головного сервісного центру МВС №31/4417АЗ314502025 від 17 грудня 2025 (247794) року, а також виписки з УБКІ req2#98, станом на 16 грудня 2025 року за відповідачем-2 зареєстровано транспортні засоби: марка RENAULT (р.в. 2011), марка OPEL, (р.в. 2012), марка MERCEDES-BENZ (р.в. 2021), марка MERCEDES-BENZ (р.в. 2005), марка HUMMER, (р.в. 2005), марка MERCEDES-BENZ (р.в. 2005), марка MERCEDES-BENZ (р.в. 2004), марка MERCEDES-BENZ (р.в. 2000), марка MERCEDES-BENZ (р.в. 2004), марка MERCEDES-BENZ (р.в. 2004), марка MERCEDES-BENZ, (р.в. 2006), марка MERCEDES-BENZ (р.в. 2000), марка MERCEDES-BENZ (р.в. 2006).

Позивач звертає увагу суду на те, що з відповіді Головного сервісного центру МВС №31/4417АЗ314502025 від 17 грудня 2025 року (247794) вбачається, що в період з 26 листопада 2025 року по 02 грудня 2025 року транспортні засоби:

марка VOLKSWAGEN, модель LT 35, 2461, (2005), № кузов НОМЕР_33 29 листопада2025 року в ТСЦ 7141 на підставі договору дарування, укладеного в ТСЦ, № 7141/2025/5775715 від 29 листопада 2025 року, ТЗ перереєстрований на ОСОБА_3 - актуальний власник;

марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 316 CDI, 2874, (2011), № кузов НОМЕР_34 26 листопада 2025 року в ТСЦ 7141 на підставі договору дарування, укладеного в ТСЦ, № 7141/2025/5767287 від 26 листопада 2025 року, ТЗ перереєстрований на ОСОБА_3 - актуальний власник;

марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 313 CDI, 2148, (2000), № кузов НОМЕР_35 02 грудня 2025 року в ТСЦ 7141 на підставі договору дарування, укладеного в ТСЦ, № 7141/2025/5779679 від 02 грудня 2025 року, ТЗ перереєстрований на ОСОБА_3 (актуальний власник ОСОБА_4 ), відчужені відповідачем на підставі безвідплатних договорів дарування ОСОБА_5 , без подальшого погашення заборгованості.

В зв`язку з чим, на думку заявника, існує реальна загроза, що вищевказане майно може бути відчужене іншим особам, а тому позивач звернувся до суду з відповідною заявою.

30 грудня 2025 року ОСОБА_1 подав суду письмове заперечення на заяви про забезпечення позову.

В своїх запереченнях другий відповідач зазначає, що позивач не надав суду доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову, а його посилання на відчуження трьох транспортних засобів не свідчать про наявність таких ризиків.

Другий відповідач стверджує, що кількість наявного у його власності майна є достатньою для забезпечення погашення боргу за кредитом.

Відчуження трьох з п`ятнадцяти транспортних засобів не вказує на системність вчинення дій саме з метою уникнення звернення стягнення.

Водночас, немає доказів вчинення відповідачем будь яких дій, що спрямовані на відчуження нерухомого майна.

Другий відповідач звертає увагу суду на те, що саме ним здійснювались останні платежі на погашення кредиту, зокрема 13 листопада 2025 року на суму 148 971 грн.

Погашення заборгованості відбувається систематично, по мірі наявності грошових коштів.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що він не приховує своє майно та грошові кошти, не чинить перешкод банку в списанні грошових коштів за договором поруки, що вказує на його добросовісність.

Також ОСОБА_1 вказує на те, що предметом позову є стягнення заборгованості в розмірі 556 320 грн. 57 коп.

Водночас, позивач просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на 5 об`єктів нерухомого майна, зокрема, квартиру в центральній частині міста Черкаси та земельні ділянки загальною площею близько 5 га., а також накласти арешт на 14 транспортних засобів.

Вказане майно в сукупності коштує більше ніж заявлена до стягнення сума боргу, а тому задоволення заяв про забезпечення позову призведе до порушення балансу інтересів сторін та співмірності.

Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що позивачем не доведено наявність ризику утруднення виконання рішення суду без вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Головуючий суддя по даній справі у період: з 17 грудня по 31 грудня 2025 року перебував у відпустці.

Розглянувши заяви акціонерного товариства з обмеженою відповідальністю комерційний банк «Приватбанк», судом враховано наступне:

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За змістом ч. 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову та їх оцінка судами з належним відображенням у судових рішеннях висновків здійсненої оцінки.

Судом враховано, що предметом позову є стягнення солідарно з фізичної особи-підприємця Тиховода Ігора Дмитровича та ОСОБА_1 556 320 грн. 57 коп. боргу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17).

Окрім того, Верховний Суд неодноразово у своїх постановах звертав увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Велика Палата Верховного Суду вже виснувала про те, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. Важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20);

Водночас, в даному випадку суд погоджується з доводами другого відповідача стосовно того, що незважаючи на відчуження трьох з п`ятнадцяти транспортних засобів, кількість наявного у відповідачів рухомого та нерухомого майна є цілком достатнім для забезпечення солідарного виконання грошоовго зобовязання за договором та виконання рішення суду в майбутньому.

Суд вважає, що за таких обставин відсутні будь-які ризики утруднення виконання рішення суду без вжиття заходів забезпечення позову.

Отже, суд не вбачає підстав для забезпечення позову, а тому заяви позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяви акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про вжиття заходів забезпечення позову від 17 грудня 2025 року та від 23 грудня 2025 року залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки визначені ст.ст. 255-257 ГПК України.

Суддя А.В.Васянович