ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2026 р.м. ХарківСправа № 922/3560/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Юрченко В.С.

позивача: ОСОБА_1 (в залі суду)

першого відповідача: не з`явився

другого відповідача: не з`явися

третього відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Харківської області в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (Україна, 61005, місто Харків, Конституції майдан, 22, код в )

до відповідачів:

першого відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТПК «Агроальянс ЛТД» (Україна, 63503, Харківська область, Чугуївський район, вул. Свободи, буд. 1, секція Б, ),

другого відповідача: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ),

третього відповідача: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ),

про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ:

03.10.2025 року до Господарського суду Харківської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТПК «Агроальянс ЛТД», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТПК «Агроальянс ЛТД», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно заборгованість, що станом 29.09.2025 становить 1 264 011,08 грн, яка складається з простроченої заборгованості за основною сумою боргу (кредитом) 1 001 982,00 грн, простроченої заборгованості по процентам за користування кредитом 262 020,86 грн, а також в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 717 від 24.06.2019 у сумі 1 264 011,08 грн, звернути стягнення на предмет застави - майно, належне на праві власності ТОВАРИСТВУ 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТПК «АГРОАЛЬЯНС ЛТД» та передане в заставу відповідно до договору застави транспортних засобів № 718 від 24.06.2019, а саме: комбайном зернозбиральним РСМ-152 ACROS-595 PLUS, 2017 з навішеним подрібнювачем-розкидачів, кабіною Comfort Cab II, редуктором, повітряним компресором, ЕСКРП, електроприводом решіт, половорозкидувачем, вологозахищеним бункером, з єдиним гідророз`ємом, колірною схемою BVI, жаткою 7,0м, ЄГР, комплектом стеблепід`ємників до жатки 7,0м., пристосуванням для переміщення адаптерів ППА-700, заводський № НОМЕР_2 , державний реєстраційний № НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію серія НОМЕР_4 , дата свідоцтва про реєстрацію 24.06.2019, видане ГУ Держспоживслужба в Харківській області. Місце знаходження: Харківська обл., Чугуївський р-н, с. Миколаївка (Чкалівська сщ/р), вул. Лісна, 2-Г, шляхом продажу на електронних аукціонах (торгах) у межах процедури виконавчого провадження та із встановленням початкової ціни продажу, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна у межах процедури виконавчого провадженні, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

Стягнути в рівних частинах з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 72 637,79 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2025 року справа № 922/3560/25 була передана на розгляд судді Юрченко В.С.

На виконання вимог процесуального закону, судом сформований запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо інформації по фізичній особі ОСОБА_3 та отримано відповідь № 1868842 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо інформації по фізичній особі ОСОБА_3 .

На виконання вимог процесуального закону, судом сформований запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо інформації по фізичній особі ОСОБА_2 та отримано відповідь № 1868815 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо інформації по фізичній особі ОСОБА_2 (а .с. 232, том 1).

08.10.2025, ухвалою господарського суду Харківської області прийнято позовну заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до розгляду та відкрито провадження у справі №922/3560/25. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Почато у справі № 922/3560/25 підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 03.11.2025.

03.11.2025 суд, на підставі пункту 3 частини 2 статті 183 ГПК України, постановив ухвалу без оформлення окремого документа про відкладення підготовчого засідання на 24.11.2025.

24.11.2025 суд, на підставі пункту 3 частини 2 статті 185, статті 232 ГПК України, постановив ухвалу в судовому засіданні без оформлення окремого документа про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 15.12.2025.

15.12.2025 суд, на підставі частини 2 статті 216 ГПК України, постановив ухвалу в судовому засіданні без оформлення окремого документа про перерву в судовому засіданні до 12.01.2026.

В судовому засіданні по розгляду справи по суті 12.01.2026 представник позивача підтримав позов.

Представники відповідачів в судове засідання 12.01.2026 не з`явились.

Враховуючи, що участь в судовому засіданні є правом учасників справи відповідно до статті 42 ГПК України, а явка відповідачів в судове засідання обов`язковою не визнавалася, беручи до уваги, що неявка представника відповідачів в призначене судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, суд дійшов висновку, що про проведення розгляду справи по суті 12.01.2026 без участі представників відповідачів.

Відповідно до статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Крім того, відповідачі правом на формування заперечень з приводу доводів викладених у позовній заяві також не скористався, про рух справи (зокрема, про відкриття провадження у справі) повідомлявся у відповідності до норм чинного процесуального законодавства. Оскільки відповідачі не зареєстровані в системі «Електронний Суд», з метою повідомлення останніх про розгляд справи судом та про їх право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала про відкриття провадження у справі направлялась судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення (з відміткою судова повістка) на адресу місцезнаходження першого відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та на адреси другого та третього відповідачів, зазначені у Єдиному державному демографічному реєстру. Але, судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4).

Суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з частин 1, 2 статті 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідачі не були позбавлені права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 922/3560/25 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

На підставі частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує практику ЄСПЛ як джерело права, зокрема, у справі Осіпов проти України, де Суд нагадав, що стаття 6 Конвенції гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та на рівність у користуванні правами з протилежною стороною, передбаченими принципом рівності сторін. Суд повинен лише встановити, чи було надано заявнику, стороні цивільного провадження, розумну можливість ознайомитися з наданими іншою стороною зауваженнями або доказами та прокоментувати їх, а також представити свою справу в умовах, що не ставлять його в явно гірше становище vis-а-vis його опонента (там само). З точки зору Конвенції заявник не має доводити, що його відсутність у судовому засіданні справді підірвала справедливість провадження або вплинула на його результат, оскільки така вимога позбавила б змісту гарантії статті 6 Конвенції.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки відповідачі своїм процесуальним правом на формування заперечень з приводу доводів викладених у позові не скористався, відзивів на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надали, заяв та клопотань від них не надходило, суд вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Згідно з частиною 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду (повне або скорочене) проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час проголошення повного рішення суду суд може оголосити лише його вступну та резолютивну частини та негайно вручити копії такого рішення учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні.

Відповідно до частини 5 статті 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

На підставі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, суд прийняв рішення, вступна та резолютивна частини якого були оголошені 12.01.2025.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

II.АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Позиція позивача.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за укладеним між сторонами кредитним договором № 717 від 24.06.2019 частині повернення наданого позивачем кредиту та сплати відсотків за його користування, поручителем за виконання обов`язків за яким є другий та третій відповідачі.

Позиція відповідачів.

Відповідачі не скористались своїм правом на формування відзиву.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

III. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА.

Виклад обставин справи, встановлених судом.

Як свідчать матеріали справи, між АТ "Ощадбанк" (далі за текстом Банк/позивач/ АТ «Ощадбанк») та ТОВ "ТПК" Агроальянс ЛТД" (далі за текстом Позичальник/перший відповідач/ТОВ "ТПК" Агроальянс ЛТД") був укладений Кредитний договір від 24.06.2019 №717 (далі Договір/Кредитний договір). Згідно з умовами якого банк зобов`язався надати на умовах цього Договору, а позичальник зобов`язується отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим Договором строки кредит у розмірі 2 504 955,00 грн та сплатити сплату проценти за користування кредитом, комісійні винагороди та інших платежі у порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Розділом 2 та 3 Договору сторонами погоджені умови кредитування, зокрема, графік кредитування із датами погашення та сумами основної суми боргу до погашення із терміном повернення кредиту 23.11.2023 (включно); забезпечення виконання зобов`язань - виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором забезпечується: заставою транспортних засобів та порукою поручителя; проценти - за користування кредитом позичальник зобов`язаний забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплати процентів за процентною ставкою, яка є фіксованою у розмірі 15,46% щомісячно.

Згідно з пунктом 2.7.6. Кредитного договору проценти нараховуються щомісячно методом факт/факт на Основну суму боргу та за строк фактичного користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту включно, та до повного погашення Основної суми боргу за цим Договором.

Відповідно до пункту 2.7.7. Кредитного договору порядок сплати процентів: нараховані за період з дня видачі Кредиту або з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по день погашення Позичальником Кредиту (або його частини) проценти (з урахуванням підпункту 2.7.8. цього Договору) сплачуються Позичальником не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним, а в разі розірвання цього Договору або настання остаточного терміну повернення Кредиту - одночасно з погашенням всієї Основної суми боргу.

Пунктом 3.3. Кредитного договору встановлює порядок та підстави відкликання Банком Кредиту (дострокове повернення Кредиту за ініціативою Банку), зокрема, за пунктом 3.3.1. Кредитного договору Банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання Позичальником та/або Майновим поручителем/Поручителем взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим Договором та/або Документами забезпечення та/або іншими договорами, укладеними Позичальником з Банком, відкликати Кредит та вимагати (в порядку, визначеному підпунктом 3.3.2. цього Договору) повернення суми Кредиту та сплати суми нарахованих процентів за користування Кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають сплаті за цим Договором), у тому числі, але не виключно, якщо: Позичальник вчасно не здійснив погашення Основної суми боргу або її частини, або не сплатив проценти за користування Кредитом або будь-які інші суми, які підлягають сплаті за цим Договором та/або за будь-яким іншим договором, який укладений Позичальником з Банком з метою здійснення будь-якої кредитної операції.

Згідно з підпунктом 3.3.2. пункту 3.2. Кредитного договору Відкликання Банком Кредиту (дострокове повернення Кредиту за ініціативою Банку) з підстав, визначених пунктом 3.3.1. цього Договору здійснюється шляхом направлення Позичальнику в порядку, визначеному пунктом 10.4. цього Договору, вимоги про відкликання кредиту. Після отримання від Банку зазначеної вище вимоги про відкликання Кредиту, Позичальник зобов`язаний не пізніше 25 (двадцяти п`яти) Банківських днів з дати направлення Банком такої вимоги здійснити повне погашення заборгованості за цим Договором (в тому числі повернути Основну суму боргу, сплатити нараховані та несплачені проценти за користування Кредитом та інші платежі, що підлягають сплаті Позичальником на користь Банку відповідно до умов цього Договору).

Відповідно до пунктом. 3.4.1. Кредитного договору підставою для визначення суми Зобов`язання (включаючи Основну суму боргу, суми нарахованих процентів, комісійні винагороди та інші платежі) є виписки з рахунків, відкритих у Банку для обліку заборгованості Позичальника за цим Договором.

Додатковими угодами № 1 від 01.04.2021 та № 2 від 11.06.2021 сторони домовились змінити умови основного договору в частині прав та обов`язків сторін та щодо відповідальності Позичальника за не вчинення дій, покладних на нього умовами Договору.

З метою забезпечення належного виконання позичальником зобов`язань за Договором між АТ «Ощадбанк» як заставодержатель (банк) та ТОВ "ТПК" Агроальянс ЛТД" як заставодавцем був укладений Договір застави транспортних засобів від 24.06.2019, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуприною Г.О. та зареєстрованим у реєстрі за № 985 (далі -Договір застави).

Згідно з його умовами застоводавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з кредитного договору, передає в заставу, а заставодержатель цим приймає в заставу в порядку та на умовах визначених у цього Договорі, предмет застави, що належить заставодавцю на праві власності.

Предметом застави за цим Договором є транспортний засіб, зазначений в Додатку №1 до цього Договору, а саме: комбайн зернозбиральним РСМ-152 ACROS-595 PLUS, 2017 з навішеним подрібнювачем-розкидачів, кабіною Comfort Cab II, редуктором, повітряним компресором, ЕСКРП, електроприводом решіт, половорозкидувачем, вологозахищеним бункером, з єдиним гідророз`ємом, колірною схемою BVI, жаткою 7,0м, ЄГР, комплектом стеблепід`ємників до жатки 7,0м., пристосуванням для переміщення адаптерів ППА-700, заводський № НОМЕР_2 , державний реєстраційний № НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію серія НОМЕР_4 , дата свідоцтва про реєстрацію 24.06.2019, видане ГУ Держспоживслужба в Харківській області.

Документи, що підтверджують право власності заставодавця на предмет застави, наведені в Додатку №1 до цього Договору.

Договірна вартість предмета застави, за взаємною згодою сторін становить 3 578 508,00 грн.

Згідно з пунктом 1.7. Договору застави реалізація предмета застави у будь-якому випадку буде здійснюватися за цінами, що реально склалися на ринку на момент його реалізації та є реальними щодо його відчуження за грошові кошти.

Відповідно до пункту 4.2. Договору застави у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання в цілому чи тієї або іншої її частини, а також у інших випадках, передбачених цим Договором та/або законодавством, заставодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на предмет застави у порядку, визначеному цим Договором.

Розділу 6 Договору застави сторонами погоджені умови звернення стягнення на предмет застави та його реалізація. Так, заставодержатель набуває право звернути стягнення та реалізувати предмет застави у випадках, передбачених умовами цього Договору та законодавством, в тому числі у разі невиконання або неналежного виконання заставодавцем умов зобов`язання (повністю або частково), у тому числі у випадку одноразового прострочення будь-якого зобов`язання, що складає зобов`язання, а також в інших випадках, передбачених кредитним договором (пункт 6.1. Договору застави).

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законодавством або в позасудовому порядку згідно законодавства та цього Договору (абзац 2 пункту 6.2. Договору застави).

Заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави будь-яким способом, не забороненим законодавством, у тому числі, зокрема, за рішенням суду у встановленому законодавством та цим Договором порядку (підпункт 6.4.1. пункту 6.4. Договору застави).

Згідно з пунктом 6.5. Договору застави спосіб звернення стягнення на предмет застави обирається заставодержателем на власний розсуд. Заставодержатель зобов`язаний у будь-якому випадку до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет застави.

24.06.2019 до Державного реєстру обтяжень рухомого майна був внесений реєстраційний запис № 26742663 про заставу рухомого майна комбайн зернозбиральним РСМ-152 ACROS-595 PLUS, 2017 з навішеним подрібнювачем-розкидачів, кабіною Comfort Cab II, редуктором, повітряним компресором, ЕСКРП, електроприводом решіт, половорозкидувачем, вологозахищеним бункером, з єдиним гідророз`ємом, колірною схемою BVI, жаткою 7,0м, ЄГР, комплектом стеблепід`ємників до жатки 7,0м., пристосуванням для переміщення адаптерів ППА-700 на підставі Договору застави.

Згідно з Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) 16.06.2025 проведена реєстрація звернення стягнення на заставне майно.

Крім того, в забезпечення виконання зобов`язань за Договором між АТ «Ощадбанк», як кредитором та ОСОБА_3 , як поручителем (далі за текстом третій відповідач), був укладений Договір поруки від 24.06.2019 № 719 (далі - Договір поруки). Згідно з яким поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання у тому ж обсязі, що і боржник, в порядку, визначеному кредитним договором, у тому числі, але невиключно у разі, зокрема, повного чи часткового невиконання боржником зобов`язання, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитом та/або повернення частини кредиту, в т. ч. згідно з графіком погашення кредиту, щодо повернення кредиту при закінченні строку користування ним, в т. ч. у випадку дострокового повного/часткового погашення зобов`язання за вимогою кредитора, та/або щодо сплати комісійних винагород в строки, визначені кредитним договором.

Кредитор має право вимагати виконання зобов`язання за кредитним договором на власний розсуд, як від божника і поручителя спільно, так від будь-кого з них окремо, причому як в повному обсязі, так і частково (підпункт 3.2.3. пункту 3.2. Договору поруки).

У випадку направлення кредитором поручителю вимоги, поручитель зобов`язується здійснити виконання порушеного зобов`язання протягом 10 календарних днів з дати направлення вимоги кредитором та в обсязі, зазначеному у вимозі (підпункт 3.2.7. пункти 3.2. Договору поруки).

Цей Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє протягом 10 років з моменту його підписання сторонами. До всіх правовідносин, пов`язаних з укладенням та виконанням цього Договору (у т. ч. щодо всіх грошових зобов`язань поручителя повернення суми кредиту, сплату процентів за його користування, відшкодування кредитору всіх сум грошових коштів, сплачених кредитором за рахунок власних коштів за кредитом, комісійних винагород, штрафів, пені тощо) відповідно до умов кредитного договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у 10 років (підпункти 10.1.1., 10.1.2. пункту 10.1. Договору поруки).

Згідно з підпунктом 10.3.1. пункту 10.3. Договору поруки дія поруки за цим Договором для цілей застосування та в розумінні частини четвертої статті 559 ЦК України становить 10 років з моменту підписання цього Договору сторонами та його скріплення печатками сторін (за бажанням).

Порука за цим Договором припиняється закінченням строку, вказаного в підпункті 10.3.1. цього Договору, або з моменту повного виконання зобов`язання за кредитним договором (підпункт 10.3.2. пункту 10.3. Договору поруки).

Також, в забезпечення виконання зобов`язань за Договором, між АТ «Ощадбанк», як кредитором, та ОСОБА_2 , як поручителем, (далі за текстом - другий відповідач) був укладений Договір поруки від 24.06.2019 № 720 (далі - Договір поруки). Згідно з яким поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання у тому ж обсязі, що і боржник, в порядку, визначеному кредитним договором, у тому числі, але невиключно у разі, зокрема, повного чи часткового невиконання боржником зобов`язання, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитом та/або повернення частини кредиту, в т.ч. згідно з графіком погашення кредиту, щодо повернення кредиту при закінченні строку користування ним, в т.ч. у випадку дострокового повного/часткового погашення зобов`язання за вимогою кредитора, та/або щодо сплати комісійних винагород в строки, визначені кредитним договором.

Кредитор має право вимагати виконання зобов`язання за кредитним договором на власний розсуд, як від божника і поручителя спільно, так від будь-кого з них окремо, причому як в повному обсязі, так і частково (підпункт 3.2.3. пункту 3.2. Договору поруки).

У випадку направлення кредитором поручителю вимоги, поручитель зобов`язується здійснити виконання порушеного зобов`язання протягом 10 календарних днів з дати направлення вимоги кредитором та в обсязі, зазначеному у вимозі (підпункт 3.2.7. пункти 3.2. Договору поруки).

Цей Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє протягом 10 років з моменту його підписання сторонами. До всіх правовідносин, пов`язаних з укладенням та виконанням цього Договору (у т. ч. щодо всіх грошових зобов`язань поручителя повернення суми кредиту, сплату процентів за його користування, відшкодування кредитору всіх сум грошових коштів, сплачених кредитором за рахунок власних коштів за кредитом, комісійних винагород, штрафів, пені тощо) відповідно до умов кредитного договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у 10 років (підпункти 10.1.1., 10.1.2. пункту 10.1. Договору поруки).

Згідно з підпунктом 10.3.1. пункту 10.3. Договору поруки дія поруки за цим Договором для цілей застосування та в розумінні частини 4 статті 559 ЦК України становить 10 років з моменту підписання цього Договору сторонами та його скріплення печатками сторін (за бажанням).

Порука за цим Договором припиняється закінченням строку, вказаного в підпункті 10.3.1. цього Договору, або з моменту повного виконання зобов`язання за кредитним договором (підпункт 10.3.2. пункту 10.3. Договору поруки).

На виконання умов пунктів 2.1, 3 Кредитного договору та на підставі заяви Позичальника на отримання Кредиту від 25.06.2019 Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 2 504 955,00 грн шляхом перерахування на підставі меморіального ордеру № 21 від 25.06.2019 грошових кошів у сумі 2 504 955,00 грн з рахунку Банку для обліку основного боргу за Кредитним договором № 717, № 8540 на поточний рахунок № НОМЕР_5 .

Однак, Позичальником, в порушення умов Кредитного договору, не дотримано строків погашення основної суми боргу за кредитом.

З урахуванням часткового погашення заборгованості розмір простроченої заборгованості за основним боргом станом на 29.09.2025 складає 1 264 011,08 грн.

Окрім того, в порушення пунктів 2.7.7. Кредитного договору Позичальник не виконав своїх зобов`язань в частині щомісячної сплати процентів за користування кредитом, нарахованих Банком, внаслідок чого на рахунках Банку № НОМЕР_6 була відображена прострочена заборгованість за даними платежами.

16.12.2024, у зв`язку з допущеними ТОВ «ТПК «Агроальянс ЛТД» та Поручителями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 порушеннями в частині своєчасного повернення кредитних коштів, Позивач надіслав Відповідачам повідомлення № 55/5.2-02/151640/2024 від 11.12.2024, № 55/5.2-02/151648/2024 від 11.12.2024, № 55/5.2-02/151655/2024 від 11.12.2024, в яких просив сплатити прострочену заборгованість перед АТ «Ощадбанк» у встановлений строк та зазначив, що в іншому випадку Банк розпочне вжиття заходів примусового стягнення заборгованості та звернеться до суду.

Зазначені повідомлення про заборгованість направлені цінними листами з повідомленням про вручення та описом вкладення (листи повернуті на адресу філії - Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк») були залишені Відповідачами без задоволення.

16.06.2025 АТ «Ощадбанк» направив на поштову адресу третього відповідача, зазначену у Договорі поруки, ОСОБА_2 вимогу про виконання зобов`язання забезпеченого порукою (№ 55/5.2-02/79803/2025 від 16.06.2025), якою Банк вимагав у 10-денний строк з дати направлення цієї вимоги виконати порушене зобов`язання ТОВ «ТПК «АГРОАЛЬЯНС ЛТД» за кредитним договором № 717 від 24.06.2019 у повному обсязі та сплатити загальну заборгованість за Кредитним договором, станом на 16.06.2025.

Зазначена вимога про виконання зобов`язання забезпеченого порукою направлена цінним листом з повідомленням про вручення та описом вкладення (лист повернутий на адресу філії - Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк»), та залишений третім відповідачем без задоволення, прострочена заборгованість не була погашена у встановлений строк.

16.06.2025 АТ «Ощадбанк» направив на поштову адресу другого відповідача, зазначену у Договорі поруки, ОСОБА_3 вимогу про виконання зобов`язання забезпеченого порукою (№ 55/5.2-02/79809/2025 від 16.06.2025), якою Банк вимагав у 10-денний строк з дати направлення цієї вимоги виконати порушене зобов`язання ТОВ «ТПК «Агроальянс ЛТД» за кредитним договором № 717 від 24.06.2019 у повному обсязі та сплатити загальну заборгованість за Кредитним договором, станом на 16.06.2025.

Зазначена вимога про виконання зобов`язання забезпеченого порукою направлена цінним листом з повідомленням про вручення та описом вкладення (лист повернутий на адресу філії - Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк»), та залишений Поручителем-2 без задоволення, прострочена заборгованість не була погашена встановлений строк.

16.06.2025 АТ «Ощадбанк» направив ТОВ «ТПК «Агроальянс ЛТД» на поштову адресу Заставодавця зазначену у Договорі застави обладнання, повідомлення про порушення забезпечених заставою зобов`язань (№ 55/5.2-02/79802/2025 від 16.06.2025), у якому АТ «Ощадбанк» вимагав у 30-денний строк з дати направлення повідомлень усунути порушення зобов`язання Відповідачем за кредитним договором №717 від 24.06.2019 у повному обсязі та сплатити загальну заборгованість перед Заставодержателем - АТ «Ощадбанк» за Кредитним договором станом на 16.06.2025. У випадку невиконання даного повідомлення, АТ «Ощадбанк» попереджав Боржника/Заставодавця, що Банк як Заставодержатель згідно договору застави транспортних засобів № 718 від 24.06.2019 вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет застави, в т.ч. в судовому порядку.

Зазначене повідомлення про порушення забезпечених заставою зобов`язань направлено цінним листом з повідомленням про вручення та описом вкладення лист повернутий на адресу філії - Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк»), було залишене ТОВ «ТПК «Агроальянс ЛТД» без виконання.

Крім того, 16.06.2025 Банком зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет застави (договором застави транспортних засобів № 718 від 24.06.2019, реєстраційний запис - 31713458), що підтверджується витягом про реєстрацію № 97773035 від 16.06.2025.

Станом на 29.09.2025 загальна заборгованість перед Банком за Кредитним договором становить 1 264 011,08 грн, з яких:

- прострочена заборгованість за основною сумою боргу (кредитом) 1 001 982,00 грн,

- прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом - 262 020,86 грн.;

- заборгованість за 3% річних за прострочення сплати основної суми боргу 8,22 грн.

В той же час, з урахуванням того, що прострочена заборгованість виникла у Позичальника (у період дії воєнного стану), Банком не нараховано пеню та не застосовано відповідальність передбачену статтею 625 ЦК України за несвоєчасне погашення заборгованості за Договором.

Враховуючи невиконання Позичальником своїх договірних зобов`язань за Кредитним договором, а також з огляду на умови укладених Договорів поруки, Позивач вважає наявним у нього також права вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 як Поручителів, щодо погашення вказаної заборгованості за кредитом та процентами, Банк звернувся до суду із позовом.

Суд зазначає, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також судом надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України Про судоустрій і статус суддів кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право особи на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Враховуючи положення статей 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними матеріалами.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Предметом доказування у справі, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд самостійно оцінює докази, надані сторонами у справі, у їх сукупності, керуючись принципом вірогідності, передбаченим статтею 79 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з цією статтею, наявність обставин, на які посилається сторона, вважається доведеною, якщо докази, надані на їх підтвердження, є більш вірогідними, ніж докази, надані на їх спростування. Питання про вірогідність доказів суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання, враховуючи всі обставини справи.

З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що предметом доказування у справі становлять обставини щодо наявності/відсутності факту порушенням першим відповідачем погоджених умов Кредитного договору № 717 від 24.06.2019 в частині повної та своєчасної сплати заборгованості по кредиту, поручителем за виконання обов`язків за яким є другий та третій відповідачі згідно Договорів поруки № 719 від 24.06.2019 та № 720 від 24.06.2019 відповідно та який був забезпечений Договором застави транспортних засобів № 718 від 24.06.2019.

В той же час, позивачем заявлена позовна вимога до поручителів - фізичних осіб, які зазначені стороною правочину в забезпечення виконання зобов`язання першого відповідача (суб`єкта господарської діяльності).

Пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають, зокрема, при виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

За таких обставин, враховуючи приписи статей 4, 20, 45 ГПК України, даний позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Викладене узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 415/2542/15-ц.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

В частині 1 статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частин 1, 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (частини 1, 3 статті 1049 ЦК України).

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як свідчать матеріали справи, укладаючи та підписуючи Кредитний договір №717 від 24.06.2019 сторони чітко визначили та погодили всі істотні умови договору, взаємні права та обов`язки кожної із сторін, а також відповідальність сторін у разі порушення умов договору.

Договір був укладеним на підставі вільного волевиявлення двох сторін, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір з обох сторін підписаний уповноваженими особами, а також скріплений печатками підприємств.

Судом встановлено, що позивач, на виконання умов Кредитного договору та на підставі заяви Позичальника на отримання Кредиту від 25.06.2019, Банк надав ТОВ «Агроальянс ЛТД», на підставі меморіального ордеру № 21 від 25.06.2019, кредит в розмірі 2 504 955,00 грн.

Тобто, у межах кредитного договору позичальник отримав кредитні кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. Таким чином, матеріалами справи підтверджено виконання позивачем своїх договірних зобов`язань.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2.3. Кредитного договору сторони встановити графік платежів з датами погашення щомісячно, починаючи з 25.09.2019 (включно) на суму 166 977,00 грн та до 23.11.2023 (включно) на суму 166 997,00 грн.

Однак, Позичальником, в порушення умов Кредитного договору, не дотримано строків погашення основної суми боргу за кредитом. З урахуванням часткового погашення заборгованості розмір простроченої заборгованості за основним боргом станом на 29.09.2025 складає 1 264 011,08 грн.

Окрім того, в порушення пунктів 2.7.7. Кредитного договору Позичальник не виконав своїх зобов`язань в частині щомісячної сплати процентів за користування кредитом, нарахованих Банком.

З огляду на те, що погашення основного боргу в строки визначені Кредитним договором Позичальником не здійснювалося Банк неодноразово (зокрема 11.12.2024, 16.06.2025) звертався до відповідача з вимогами про необхідність погашення простроченої заборгованості за кредитом, процентами, однак вимоги Банку не були виконані.

Втім, перший відповідач жодної відповіді не надав, заборгованість за Договором не сплатив.

Матеріалами справи підтверджується факт невиконання Позичальником зобов`язань за Договором, зокрема розрахунком заборгованості та виписками рахунків обліку заборгованості за Кредитним договором.

Станом на 29.09.2025 загальна заборгованість перед Банком за Кредитним договором становить 1 264 011,08 грн, з яких:

- прострочена заборгованість за основною сумою боргу (кредитом) 1 001 982,00 грн,

- прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом - 262 020,86 грн.

В силу статей 599, 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Нормами статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З урахуванням наведеного вище, судом встановлений факт неналежного виконання першим відповідачем взятого на себе зобов`язання за Договором щодо повернення позивачу кредитних коштів.

Всупереч положень статей 13, 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом) першим відповідачем факту належного виконання зобов`язання у визначений Договором строк не доведено; доводів та документів позивача не спростовано; доказів об`єктивної неможливості погашення заборгованості першим відповідачем не надано.

Системний аналіз зазначених норм з урахуванням обставин, встановлених судом під час розгляду справи, дає підстави для висновку суду, що оскільки позичальником кредитні кошти не повернуто, договір поруки не є припиненим, заборгованість перед позивачем на час розгляду справи не погашена, позовні вимоги в частині стягнення простроченої заборгованості за основною сумою боргу (кредитом) 1 001 982,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом - 262 020,86 грн за загальний період з 27.06.2019 по 21.05.2025, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із статтею 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Частиною 1 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено факт порушення позичальника прав позивача внаслідок несвоєчасного повернення кредитних коштів та обов`язку поручителів за порушення позичальником зобов`язань погасити заборгованість та те, що порука не є припиненою, суд дійшов висновку, що у позивача виникло право вимагати сплати відповідачами процентів за користування кредитом заборгованість за процентами за користування кредитом - 262 020,86 грн.

Перевіривши розрахунок процентів за користування кредитом заборгованість за процентами за користування кредитом - 262 020,86 грн, суд висновує, що вказані вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення заборгованості за Договором з поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до Договорів поруки, суд зазначає наступне.

За приписами статті 510, частин 1, 2 статті 512, частини 1 статті 516 ЦК України у зобов`язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб; кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином, а також в інших випадках, встановлених законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами статті 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що грунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з частиною 1 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

Як встановлено судом, в забезпечення виконання зобов`язань ТОВ "ТПК" Агроальянс ЛТД" за Кредитним договором між позивачем та другим відповідачем був укладений Договір поруки № 720 від 24.06.2019, предметом якого є безумовне, безвідкличне та безоплатне зобов`язання поручителя ( ОСОБА_2 ) перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору.

Позивач звертався до другого відповідача із вимогою про виконання зобов`язання, забезпеченого порукою, втім доказів сплати заборгованості за Договором матеріали справи не містять, а доводи наведені позивачем в обґрунтування позову у цій частині другого відповідача не спростовані.

Крім того, в забезпечення виконання зобов`язань ТОВ "ТПК" Агроальянс ЛТД" за Кредитним договором між позивачем та третім відповідачем був укладений Договір поруки № 719 від 23.06.2019, предметом якого є безумовне, безвідкличне та безоплатне зобов`язання поручителя ( ОСОБА_3 ) перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору.

Позивач звертався до третього відповідача із вимогою про виконання зобов`язання, забезпеченого порукою, втім доказів сплати заборгованості за Договором матеріали справи не містять, а доводи наведені позивачем в обґрунтування позову у цій частині третього відповідача не спростовані.

Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи зазначене вище, оскільки факт наявності заборгованості за Кредитним договором у розмірі 1 264 011,08 грн документально підтверджений та відповідачами не спростований, враховуючи, що в забезпечення виконання зобов`язань за Договором між позивачем, другим та третім відповідачами були укладені Договори поруки, позовні вимоги в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитом у сумі 1 001 982,00 грн, відсотками за його користування у сумі 262 020,86 грн визнаються судом обґрунтованими.

Як вже було зазначено, частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Судом за матеріалами справи встановлено, що вимоги позивача за Кредитним договором забезпечені Договором застави. Предметом застави, вартість якого, за взаємною згодою сторін становить 3 578 508,00 грн, є транспортний засіб, зазначений в Додатку №1 до цього Договору, а саме: комбайн зернозбиральним РСМ-152 ACROS-595 PLUS, 2017 з навішеним подрібнювачем-розкидачів, кабіною Comfort Cab II, редуктором, повітряним компресором, ЕСКРП, електроприводом решіт, половорозкидувачем, вологозахищеним бункером, з єдиним гідророз`ємом, колірною схемою BVI, жаткою 7,0м, ЄГР, комплектом стеблепід`ємників до жатки 7,0м., пристосуванням для переміщення адаптерів ППА-700, заводський № НОМЕР_2 , державний реєстраційний № НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію серія НОМЕР_4 , дата свідоцтва про реєстрацію 24.06.2019, видане ГУ Держспоживслужба в Харківській області.

Відповідно до частини 1 статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Інститут забезпечення виконання зобов`язання спрямований на підвищення гарантій забезпечення майнових інтересів сторін договору, належного його виконання, а також усунення можливих негативних наслідків неналежного виконання боржником взятих на себе зобов`язань. Тобто в разі невиконання або неналежного виконання умов цивільного договору на боржника покладається додаткова відповідальність, а в ряді випадків до виконання зобов`язання притягуються разом з боржником і треті особи (пункт 6.17. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.02.2022 у справі №761/36873/18).

Відповідно до статті 20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Як встановлено судом, термін виконання зобов`язання за кредитним договором настав, однак у першого відповідача існує заборгованість за Кредитним договором зі сплати простроченої заборгованості за основною сумою боргу (кредитом) у розмірі 1 001 982,00 грн та простроченої заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 262 020,86 грн, оскільки він, як позичальник, належним чином не виконував свої кредитні зобов`язання.

Згідно з частиною 1 статті 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Відповідно до пункту 4.2. Договору застави у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання в цілому чи тієї або іншої її частини, а також у інших випадках, передбачених цим Договором та/або законодавством, заставодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на предмет застави у порядку, визначеному цим Договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законодавством або в позасудовому порядку згідно законодавства та цього Договору (абзац 2 пункту 6.2. Договору застави).

Згідно з пунктом 6.5. Договору застави спосіб звернення стягнення на предмет застави обирається заставодержателем на власний розсуд. Заставодержатель зобов`язаний у будь-якому випадку до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет застави.

З огляду на законодавче визначення поняття застави та правові наслідки невиконання зобов`язання, заставодавець несе відповідальність перед заставодержателем за виконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета застави.

В постанові Верховного Суду від 11.03.2020 у справі № 910/17648/18 визначено, що зазначена відповідальність заставодавців не обмежена саме вартістю предмета застави, визначеною сторонами у відповідних договорах застави, адже початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів, відповідно до вимог частини 2 статті 591 ЦК України визначається в порядку, встановленому договором або законом, зокрема, може бути визначена в рішенні суду (тобто обов`язкове визначення вартості не передбачається у рішенні суду).

Відповідно до статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частин 1, 2 статті 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Встановивши вищезазначені обставин та оцінивши їх, з врахуванням положень статті 86 ГПК України, а також беручи до уваги положення вищезазначеного законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для звернення стягнення на заставлене майно.

Відповідно до статті 24 Закону України "Про задоволення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду.

Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Долучені до позовної заяви документи свідчать про те, що Позивачем дотримані вимоги статей 24, 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», шляхом надання доказів реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет застави за вказаним договором (а. с. 37, том 1).

Тобто, у позивача виникло право одержати задоволення своїх вимог за Договором за рахунок заставленого майна, оскільки доведено факт неналежного виконання позичальником Договору в частині повернення суми кредиту.

Особливості звернення стягнення на об`єкт права довірчої власності встановлюються законом.

Відповідно до статті 25 Закону України "Про задоволення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Частиною 1 та 2 статті 591 ЦК України встановлено, що реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави.

Як зазначалося вище, позивач повідомив ТОВ «ТПК Агроальянс ЛТД» та поручителів про заборгованість, яка виникла за Кредитним договором та про необхідність її сплатити.

Однак, заборгованість за Кредитним договором так і не була сплачена.

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи в цілому, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів виконання зобов`язань за Кредитним договором позичальником чи його поручителями, беручи до уваги встановлене в кредитному договорі право заставодавця звернути стягнення на предмет застави, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про звернення стягнення на предмет застави є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «ТПК» Агроальянс ЛТД» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави підлягають задоволенню.

Згідно вимог статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Разом з тим, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд, ураховуючи встановлені фактичні обставини справи, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, повно та всебічно дослідивши обставини справи, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах, дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя має ґрунтуватись на повному з`ясуванні того, чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у справі, якими доказами вони підтверджуються та чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин. У пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 "Справа "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04) Європейський суд з прав людини наголошує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", № 37801/97, пункт 36, від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", № 49684/99, пункт 30, від 27.09.2001).

Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

З огляду на вищевикладене, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

ІV СУДОВІ ВИТРАТИ.

Розподіл витрат на оплату судового збору.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідачів пропорційно задоволеним позовним вимогам, з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження розміру ставки судового збору через подання позовної заяви позивачем в електронній формі.

Керуючись статтями 1-5, 10-13, 20, 41-46, 49, 73-80, 86, 123, 129, 194-196, 201, 208-210, 217-220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТПК «Агроальянс ЛТД» (Україна, 63503, Харківська область, Чугуївський район, вулиця Свободи, будинок 1, секція Б, ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) солідарно на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» (Україна, 61005, місто Харків, Конституції майдан, 22, код в ) заборгованість, що станом на 29.09.2025 становить 1 264 011 (один мільйон двісті шістдесят чотири тисячі одинадцять) грн. 08 коп., яка складається за простроченої заборгованості за основною сумою боргу (кредитом) - 1 001 982 (один мільйон одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дві ) грн. 00 коп. та простроченої заборгованості за процентами за користування кредитом 262 020 (двісті шістдесят дві тисячі двадцять) грн. 86 коп.

3.В рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «ТПК «Агроальянс ЛТД» (Україна, 63503, Харківська область, Чугуївський район, вул. Свободи, буд. 1, секція Б, ) перед акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (Україна, 61005, місто Харків, Конституції майдан, 22, код в ) за кредитним договором №717 від 24.06.2019 у сумі 1 264 011 (один мільйон двісті шістдесят чотири тисячі одинадцять) гривень 08 коп., звернути стягнення на предмет застави - майно, належне на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ТПК «Агроальянс ЛТД» та передане в заставу відповідно до договору застави транспортних засобів № 718 від 24.06.2019, а саме: комбайном зернозбиральним РСМ-152 ACROS-595 PLUS, 2017 р.в. з навішеним подрібнювачем-розкидачів, кабіною Comfort Cab II, редуктором, повітряним компресором, ЕСКРП, електроприводом решіт, половорозкидувачем, вологозахищеним бункером, з єдиним гідророз`ємом, колірною схемою BVI, жаткою 7,0 м, ЄГР, комплектом стеблепід`ємників до жатки 7,0м., пристосуванням для переміщення адаптерів ППА-700, заводський № НОМЕР_2 , державний реєстраційний № НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію серія НОМЕР_4 , дата свідоцтва про реєстрацію 24.06.2019, видане ГУ Держспоживслужба в Харківській області. Місце знаходження: Харківська обл., Чугуївський р-н, с. Миколаївка (Чкалівська сщ/р), вулиця Лісна, 2-Г, шляхом продажу на електронних аукціонах (торгах) у межах процедури виконавчого провадження та із встановленням початкової ціни продажу, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна у межах процедури виконавчого провадженні, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

4.Стягнути в рівних частинах з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТПК «Агроальянс ЛТД» (Україна, 63503, Харківська область, Чугуївський район, вул. Свободи, буд. 1, секція Б, ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (Україна, 61005, місто Харків, Конституції майдан, 22, код в ) судовий збір у розмірі 72 637 (сімдесят дві тисячі шістсот тридцять сім) грн.79 коп.

Видати наказ після набрання законної сили рішення суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "13" січня 2026 р.

СуддяВ.С. Юрченко