ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" січня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/493/25

Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,

розглянувши матеріали справи

за заявою: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 )

про: неплатоспроможність

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю "КЛТ Кредит"

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал"

секретар судового засідання: С.Коваль

представники сторін:

від кредитора (ТзОВ "КЛТ Кредит"): не з`явився

від кредитора (ТзОВ "ФК "Фінтраст Капітал"): не з`явився

арбітражний керуючий: В.Янчук

від боржника: Б.Нікольченко

Обставини справи

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Рівненської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 1 липня 2025 року суд відкрив провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 , ввів процедуру реструктуризації боргів боржника, ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначив керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Янчука Володимира Володимировича, визначив дату проведення попереднього судового засідання -26 серпня 2025 р.

3 липня 2025 року здійснено оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою суду від 26 серпня 2025 року попереднє судове засідання відкладено на 16 вересня 2025 року.

Попереднє судове засідання 16 вересня 2025 року не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 22 вересня 2025 року суд призначив попереднє судове засідання у справі на 30 вересня 2025 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 30 вересня 2025 року суд попереднє судове засідання відклав на 21 жовтня 2025 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 21 жовтня 2025 року суд визнав вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛТ Кредит" у розмірі 72 903,00 грн, та вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Фінтраст капітал" у розмірі 283 514,80 грн, включивши до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність витрати на оплату судового збору.

Вказаною ухвалою суд зобов`язав керуючого реструктуризацією: провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 14 днів з дня постановлення даної ухвали; надати суду реєстр вимог кредиторів боржника та докази організації та проведення зборів кредиторів.

Суд призначив судове засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 09 грудня 2025 р.

В ухвалі суду від 9 грудня 2025 року констатована відсутність в матеріалах справи доказів виконання вимог ухвали суду від 21 жовтня 2025 року, у зв`язку з чим суд оголосив перерву до 23 грудня 2025 року зобов`язавши арбітражного керуючого виконати вимоги ухвали суду від 21 жовтня 2025 року.

22 грудня 2025 року арбітражний керуючий подав до суду клопотання в якому зазначив, що на виконання ухвали Господарського суду Рівненської області від 21 жовтня 2025 року у справі № 918/493/25 арбітражним керуючим Янчуком В.В. прийняте рішення про проведення зборів кредиторів фізичної особи ОСОБА_1 шляхом опитування у відповідності до абзацу третього пункту 12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ).

З огляду на вказане, арбітражним керуючим 11 грудня 2025 року на електронні адреси кредиторів ТОВ "КЛТ Кредит" та ТОВ Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" було направлено запит на опитування, проєкт протоколу № 1 зборів кредиторів боржника фізичної особи ОСОБА_1 , копію листа боржника, отриманого арбітражним керуючим 09 грудня 2025 року, проєкт плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність.

15 грудня 2025 року арбітражним керуючим отримано відповідь від кредитора ТОВ "КЛТ Кредит" на запропоновані питання порядку денного, визначені у проєкті протоколу №1. Зокрема, з питання схвалення плану реструктуризації боргів боржника кредитор висловив відмову у погодженні проєкту плану.

Арбітражний керуючий вказав, що станом на 22 грудня 2025 року план реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність не погоджений, а також відповідь від кредитора ТОВ Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" не надходила.

Ухвалою від 23 грудня 2025 року суд відклав судове засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 13 січня 2026 року.

13 січня 2026 року боржник подав до суду додаткові пояснення у справі вказавши, що станом на 12.01.2026 року зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника, а відтак з огляду на вимоги статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства, у зв`язку з тим, що протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника, боржник просив суд перейти до наступної судової процедури, а саме процедури погашення боргів.

13 січня 2026 року керуючий реструктуризацією Янчук В.В. подав заяву про згоду на призначення його керуючим реалізацією майна боржника.

У судовому засіданні присутній представник боржника просив суд визнати боржника банкрутом та ввести процедуру реалізації майна боржника.

Результати проведення судового засідання, на якому мав бути розглянутий погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийняте рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження

Згідно з нормами статті 124 КУзБП, план реструктуризації боргів боржника розробляється з метою відновлення платоспроможності боржника.

У плані реструктуризації боргів боржника зазначаються: 1) обставини, які спричинили неплатоспроможність боржника; 2) інформація про визнані судом вимоги кредиторів із зазначенням їх розміру та черговості задоволення; 3) інформація про майновий стан боржника за результатами проведених заходів з виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації); 4) інформація про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів; 5) розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів; 6) вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів; 7) розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб, у розмірі не менше одного прожиткового мінімуму на боржника та на кожну особу, яка перебуває на його утриманні; 8) розмір суми, яка щомісяця виділятиметься для погашення наявних у боржника обов`язкових періодичних зобов`язань (виплата аліментів тощо).

Задоволення вимог кредиторів здійснюється згідно з планом реструктуризації боргів боржника за рахунок коштів, отриманих від виконання плану реструктуризації боргів боржника, боржником або арбітражним керуючим, якщо планом реструктуризації боргів боржника передбачена його подальша участь у виконанні такого плану, у черговості, визначеній статтею 133 цього Кодексу.

Згідно з положеннями статті 126 КУзПБ, керуючий реструктуризацією протягом трьох днів з дня схвалення зборами кредиторів погодженого з боржником плану реструктуризації боргів подає до господарського суду заяву про затвердження плану реструктуризації боргів. До заяви про затвердження плану реструктуризації боргів боржника додаються: 1) план реструктуризації боргів боржника; 2) протокол засідання зборів кредиторів; 3) письмові заперечення кредиторів, які не брали участі в голосуванні чи проголосували проти схвалення плану реструктуризації боргів боржника (за наявності).

Господарський суд розглядає заяву про затвердження плану реструктуризації боргів боржника протягом 10 днів з дня її отримання.

Суд установив, що станом на даний час в матеріалах справи відсутній схвалений кредиторами та погоджений боржником плану реструктуризації боргів боржника.

Водночас, згідно з правилами статті 130 КУзПБ, господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у разі, якщо протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника.

Провадження у справі відкрите 1 липня 2025 року, тобто з дня відкриття провадження у справі минуло більше 120 днів.

Як слідує з наданих арбітражним керуючим доказів, арбітражним керуючим прийняте рішення про проведення зборів кредиторів фізичної особи ОСОБА_1 шляхом опитування у відповідності до абзацу третього пункту 12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства.

11 грудня 2025 року арбітражним керуючим надіслано на електронні адреси кредиторів ТОВ "КЛТ Кредит" та ТОВ Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" запити на опитування, проєкт протоколу № 1 зборів кредиторів боржника фізичної особи ОСОБА_1 , копію листа боржника, отриманого арбітражним керуючим 09 грудня 2025 року, проєкт плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність.

Як слідує з наданого проєкту плану реструктуризації боргів боржника, останній передбачав, що розмір суми, яка щомісячно виділятиметься для погашення вимог кредиторів 3 000,00 грн, вимоги боржник зобов`язується сплатити протягом 60 місяців. Погашення буде здійснюватися внесенням коштів на рахунки кредиторів. В результаті реструктуризації боргів перед ТОВ "КЛТ Кредит" та ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" протягом 60 місяців боржник повинен сплатити 170 994,00 грн. (з яких 10 900,00 грн судові витрати та заборгованість 160 194,00 грн. за зобов`язаннями перед кредиторами). Залишок непогашеної заборгованості, що становить різницю між визнаними вимогами на підставі ухвали від 21 жовтня 2025 року по справі № 918/493/25 Господарського суду Рівненської області та тими, що будуть погашені в результаті виконання плану реструктуризації, підлягає прощенню (списанню), яке буде здійснене після повного виконання зобов`язань боржником за реструктуризованим зобов`язанням.

Тобто, з аналізу наданого проєкту можна дійти висновку, що такий план можна вважати економічно доцільним, а запропоновані боржником умови не можна вважати такими що суперечать інтересам кредиторів, оскільки з загальної заборгованості 357 417,80 грн та 10 900,00 грн судових витрат боржник пропонував сплатити 160 194,00 грн та оплатити позачергові витрати.

Відповідно до наданої відповіді кредитора ТзОВ "КЛТ Кредит", останній проголосував проти схвалення запропонованого проєкт, а матеріали справи не містять відповіді іншого кредитора ТзОВ "ФК "Фінтраст Капітал".

Підсумовуючи наведене суд констатує, що кредиторами не прийняте рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Разом з тим, згідно з наданими арбітражним керуючим доказами, останнім вчинялися дії щодо схвалення кредиторами проєкту, проте один кредитор відхилив запропоновану редакцію плану, інший кредитор взагалі не виявив свою волю щодо запропонованого проєкту, що дає підстави для висновку про не прийняття рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Такі обставини є наслідком поведінки кредиторів, а не боржника, та відповідно в даному випадку є можливим застосування частини 1 статті 130 КУзПБ.

Проте суд не може залишити поза увагою обставини, які свідчать про недобросовісність боржника.

Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки:

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 частини третьої статті 116 КУзПБ), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;

- подати проект плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 КУзПБ);

- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 КУЗПБ);

- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 КУзПБ).

Верховний Суд у постанові від 26.05.2022 у справі №903/806/20 наголосив, що добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав, якими КУзПБ зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123, 126, 128 КУзПБ. Тому обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника.

Такими обставинами можуть бути, серед іншого, ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо); зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії з судом, економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки.

Суд вважає, що боржник не надав обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності. Так, у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник лише перераховує судові провадження щодо стягнення з нього заборгованості, однак не розкриває природу і причини власної неплатоспроможності, не надає жодної інформації щодо витрачання коштів, отриманих від кредиторів (кредитодавців, позикодавців), та щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами.

У поданому на затвердження кредиторам плану реструктуризації боргів боржника, всупереч вимогам пункту 1 частини 2 статті 124 КУзПБ щодо надання інформації про причини власної неплатоспроможності, боржник обмежився загальними посиланнями на настання глобальної світової фінансової кризи, введення воєнного стану в Україні, що за твердженнями боржника стало надмірним фінансовим навантаженням для нього.

Таким чином боржник не навів конкретної інформації щодо причин власної неплатоспроможності. Фактори на які посилається боржник (настання глобальної світової фінансової кризи, введення воєнного стану в Україні) є загальними, їх впливу зазнавав не лише боржник але й інші фізичні особи в Україні. А тому посилання лише на такі обставини не свідчить про виконання боржником обов`язку із надання інформації про причини неплатоспроможності.

Суд зауважує, що отримання боржником кредитів, на які він посилався у заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство, мало місце вже після введення воєнного стану в Україні та настання глобальної світової фінансової кризи, а отже такі фактори не могли бути виключною причиною неплатоспроможності.

Як видно із заяви боржника про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та доданих до заяви документів упродовж нетривалого періоду боржник уклав цілий ряд кредитних договорів.

Так, 07.09.2023 боржник уклав договір про надання кредиту на споживчі цілі з ТОВ "Сос Кредит".

15.09.2023 року боржник уклав договір про надання споживчого кредиту з ТОВ "Слон Кредит".

28.09.2023 року боржник уклав договір про надання фінансового кредиту з ТОВ "Аванс Кредит" .

02.10.2023 року боржник уклав кредитний договір з ТОВ "Укр Кредит Фінанс".

Того ж дня, 02.10.2023 року боржник уклав договір про надання споживчого кредиту з ТОВ "Авентус Україна".

Також 02.10.2023 року боржник уклав договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту з ТОВ "Лінеура Україна".

05.10.2023 року боржник уклав договір кредитної лінії з ТОВ "Качай Гроші" .

Того ж дня, 05.10.2023 року боржник уклав кредитний договір із ТОВ "Діджи Фінанс".

06.10.2023 року боржник уклав кредитний договір з ТОВ "Мілоан".

09.10.2023 року боржник уклав кредитний договір з ТОВ "Споживчий центр".

18.10.2023 року боржник уклав договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту з ТОВ "КЛТ Кредит".

Того ж дня, 18.10.2023 року боржник уклав договір позики з ТОВ "Просто Кредит".

Також 18.10.2023 року боржник уклав договір позики з ТОВ "Алекскредит".

19.10.2023 року боржник уклав договір позики з ТОВ "Інновація Компані".

Таким чином за період з 07.09.2023 року по 19.10.2023 року (43 дні) боржник уклав щонайменше чотирнадцять договорів з кредитодавцями та позикодавцями, іноді укладаючи декілька кредитних договорів упродовж одного дня.

Такі дії боржника вочевидь мали певні мотиви, однак не могли бути спричинені лише введенням воєнного стану в Україні (що мало місце за понад рік часу до вказаного вище періоду укладення боржником кредитних договорів) чи настанням глобальної світової фінансової кризи (які трапилися у 2008 та 2020 роках).

Боржник не розкриває причин укладення значної кількості кредитних договорів упродовж короткого періоду часу та не повідомляє мотивів своїх фінансових дій. Боржник не повідомляє, з яких саме причин боржник припинив погашення вказаних кредитів, адже як видно з поданих боржником доказів, у попередні часові періоди (2022 рік) боржник виконував взяті на себе кредитні зобов`язання. Суд зауважує, що фактори названі боржником (настання глобальної світової фінансової кризи, введення воєнного стану в Україні) також мали місце у цьому періоді, але не завадили боржнику виконувати свої зобов`язання перед кредиторами.

А тому суд робить висновок, що боржник, ініціюючи це провадження та прагнучи очиститися від боргів, не навів обґрунтування щодо природи і причин власної неплатоспроможності.

Окрім цього боржник не наводить інформації щодо витрачання отриманих коштів.

На думку суду, такі дії боржника не відповідають вимогам КУзПБ. Зокрема боржник не демонструє відкритість у поданні необхідної інформації щодо власної неплатоспроможності та не виявляє прагнення співпрацювати із судом та кредиторами.

Також суд має сумніви у належному виконанні вимог процесуального закону (пункти 4 -11 частини третьої статті 116 КУзПБ) щодо надання повної і достовірної інформації про власний майновий стан та членів його сім`ї про розмір та джерела доходів.

Зокрема, вказуючи у деклараціях членів родини батька, матір та дружину, боржник однак вказав про ненадання ними інформації про їх майновий стан та не навів причини ненадання такої інформації.

Разом з тим, з інформації державної прикордонної служби видно, що члени родини боржника вказані ним у декларації упродовж останніх трьох років здійснювали неодноразові перетини державного кордону України, в тому числі за допомогою автомобільних транспортних засобів, які не належать до рейсових, інформація про приналежність яких у матеріалах справи відсутня. Понад те, джерела фінансування подорожей членів родини боржника за межі території України залишаються не встановленими.

Суд також звертає увагу на відомості відображені у поданих боржником деклараціях про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2022-2025 роки .

Відповідно до пункту 11 частини 3 статті 116 КуЗПБ до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, серед іншого додається декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства .

Згідно з приписами частини 3 статті 122 КУзПБ, керуючий реструктуризацією не пізніше ніж за 10 днів до дня попереднього засідання суду зобов`язаний направити суду, кредиторам та боржнику звіт про результати перевірки декларації боржника.

Ухвалою суду від 1 липня 2025 року датою проведення попереднього судового засідання визначено 26 серпня 2025 року.

Проте, станом на дату проведення попереднього судового засіданні у матеріалах справи був відсутній звіт керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларації боржника. Також відсутні докази направлення такого звіту кредиторам та боржнику.

Ухвалою суду від 26 серпня 2025 року суд зобов`язав арбітражного керуючого подати суду звіт про результати перевірки декларації боржника.

5 вересня 2025 року арбітражний керуючий повідомив, що за результатами перевірки декларацій боржника фактів зазначення боржником неповних та/або недостовірних відомостей не встановлено.

Разом з тим, суд не може бути пасивним спостерігачем у справах про неплатоспроможність, а натомість повинен оцінювати добросовісність боржника, який прагне очиститися від боргів. А тому суд зробив власний аналіз декларацій боржника щодо вказаних ним відомостей про доходи і витрати у порівнянні з наявними у матеріалах справи відомостями з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору.

Так, у декларації за 2022 рік боржник вказав про дохід у розмірі 58 763,13 грн заробітної плати (пункт 8 Розділу ІІ декларації) як суму одержаного (нарахованого) доходу за рік. Однак згідно з відомостями з державного реєстру фізичних осіб - платників податків, наданим суду Головним управлінням ДПС у Рівненській області, у 2022 році боржник також отримував дохід у вигляді додаткового блага від АТ "Універсал Банк" в розмірі 100,00 грн, соціальні виплати від Рівненського міського центру зайнятості у розмірі 732,26 грн. Проте такі відомості залишилися невідображеними у декларації боржника за 2022 рік.

У декларації за 2023 рік боржник вказав 78 110,18 грн заробітної плати. Разом з тим за цей період боржник отримав також інші доходи, які не були вказані боржником у декларації поданій суду. Так, згідно з відомостями з державного реєстру фізичних осіб - платників податків у 2023 році боржник також отримав 476,00 грн інших доходів (джерело доходів: АТ КБ "ПриватБанк"), 15 374,00 грн призів та виграшів (джерело доходів: ТОВ "ВБет Україна"), 143 100,00 грн доходу від продажу рухомого майна (джерело доходів: ПП "Кайрос Авто").

Суд також зауважує, що у деклараціях за 2022 та 2023 рік боржник вказав, що у його власності перебував автомобіль VOLKSWAGEN GOLF PLUS 2005 р.в. Водночас у деклараціях за 2024 та 2025 відсутні відомості про транспортні засоби. А проте в деклараціях боржника за 2023 - 2025 роки, а саме у графі 13 "Дохід від відчуження рухомого та нерухомого майна" Розділу II. "Відомості про доходи та інші грошові виплати боржника та членів його сім`ї з усіх джерел в Україні, у тому числі одержані (нараховані) за межами України", відсутні відомості про дохід від відчуження цього автомобіля, а також не надано пояснень щодо долі цього транспортного засобу.

У декларації за 2024 рік боржник вказав 210 100,15 гри заробітної плати. Однак згідно з відомостями з державного реєстру фізичних осіб - платників податків у 2024 році боржник отримав 270 100,15 грн заробітної плати (джерела доходів: ТОВ "Морган Феніче", ТОВ "Укрнафта-Постач").

Окрім цього, у декларації за 2024 рік боржник не вказав про отримання ним 16 730,00 грн виграшів та призів (джерело доходу: ТОВ "Нейтів Аппс") та 1 994,92 грн додаткових благ та інших доходів (джерела доходів: АТ "Універсал Банк", АТ "А-Банк", АТ КБ "ПриватБанк"),

У декларації за 2025 рік (складена боржником 28 травня 2025 року) боржник вказав 100 596,81 грн заробітної плати. Однак згідно з відомостями з державного реєстру фізичних осіб - платників податків у січні-квітні 2025 року боржник отримав 124 012,80 грн заробітної плати (джерело доходів: ТОВ "Морган Феніче"). Також у декларації за 2025 рік боржник не вказав про отримання 1 190,57 грн додаткових благ та інших доходів (джерела доходів: АТ "Універсал Банк", АТ "А-Банк", ТОВ "Сос Кредит").

Вказані неточності викликають сумніви щодо достовірності інформації наведеної боржником про розмір та джерела його доходів.

У постанові від 23.05.2023 року у справі №910/5369/21 Верховний Суд вказав, що добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав якими Кодекс України з процедур банкрутства зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123, 126, 128 Кодексу України з процедур банкрутства. Тому, обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника. Такими обставинами можуть бути, серед іншого, ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо); зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії з судом, економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки.

Суд зауважує, що при вирішенні питання наступної процедури мають бути враховані вчинені дії учасниками процедури на виконання її завдань, мають бути враховані правомірні/легітимні очікування учасників справи. Отже, законодавець визначив саме процедуру реструктуризації боргів як пріоритетну, яка є найбільш оптимальним варіантом закінчення справи про неплатоспроможність як для фізичної особи боржника, так і для кредиторів, оскільки там відбувається відновлення платоспроможності та більш повно погашаються борги боржника. І тільки за умови добросовісності громадянина, інститут неплатоспроможності фізичної особи може стати дієвим механізмом. При цьому для боржника-фізичної особи він дозволить зберегти та акумулювати активи для відновлення платоспроможності, а для кредитора - стане гарантією повернення заборгованості. Метою і завданням процедури реструктуризації боргів, зокрема, є забезпечення розгляду кредиторами розробленого боржником проекту плану реструктуризації боргів для відновлення його платоспроможності. При цьому такий документ слід вважати закономірними очікуваннями кредиторів, як в частині його розгляду, так і в період його реалізації, коли має місце фактичне погашення їх вимог в межах процедури реструктуризації (аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2021 року у справі №910/8306/20).

Стаття 6 КУзПБ визначає перелік судових процедур, які застосовуються щодо боржника. Згідно з частиною другою названої статті до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника. Процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність разом з визнанням боржника банкрутом.

Реструктуризація боргів боржника - це судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Погашення боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою задоволення вимог кредиторів за рахунок реалізації майна банкрута, визнаного банкрутом у порядку, встановленому цим Кодексом (стаття 1 КУзПБ).

За змістом статті 116 КУзПБ лише боржник наділений правом ініціювати справу про його неплатоспроможність.

За змістом приписів Книги четвертої КУзПБ законодавцем презюмується, що фізична особа - боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, прагне досягнути компромісу з кредиторами щодо зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а у разі недосягнення згоди стосовно плану реструктуризації боргів, такий боржник припускає визнання його банкрутом і задоволення кредиторських вимог за рахунок коштів від продажу його майна.

Отже, реструктуризація боргів боржника є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.

З огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника (правові висновки Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі №910/6639/20).

За такого підходу у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частини друга, третя статті 13 ЦК України).

Тому до боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

КУзПБ містить низку процесуальних запобіжників задля уникнення недобросовісного використання боржником судових процедур неплатоспроможності, зокрема передбачає закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної і достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї, приховування боржником власних активів через їх передачу членам сім`ї, якщо боржника притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю (пункти 1-3 частини 7 статті 123 КУзПБ).

Системне тлумачення цих приписів свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах КУзПБ принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.

За загальним правилом закриття провадження у справі є формою завершення судового розгляду без прийняття рішення по суті справи через виявлення після відкриття провадження таких обставин, з якими закон пов`язує неможливість її судового розгляду.

Окрім виконання плану реструктуризації боргів боржника, у інших випадках за Книгою четвертою КУзПБ закриття провадження у справі під час судової процедури реструктуризації боргів не може вважатися очікуваним процесуальним рішенням для боржника з огляду на "добровільність банкрутства" фізичної особи та основну мету цього провадження - соціальну реабілітацію добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.

У розвиток цієї правової позиції Верховний Суд наголосив, що добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав якими КУзПБ зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123, 126, 128 КУзПБ. Тому, обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника.

Такими обставинами можуть бути, серед іншого: ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо); зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії з судом, економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки (постанова Верховного Суду від 21 січня 2025 року cправа №904/3867/23).

Частиною 7 статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства, передбачено, що суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо встановить зокрема, що боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї; майно членів сім`ї боржника було придбано за кошти боржника та/або зареєстровано на іншого члена сім`ї з метою ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами.

Застосування ч.7 ст.123 КУзПБ та відсутність процесуальних обмежень щодо її реалізації на всіх стадіях справи про неплатоспроможність фізичної особи забезпечують невідворотність такого наслідку очевидно недобросовісних дій боржника.

Господарський суд не може залишити поза увагою обставини, які вказують на наявність підстав для закриття провадження у справі за ч.7 ст.123 КУзПБ, тому з власної ініціативи зобов`язаний перевірити такі обставини справи та надати їм юридичну оцінку, про що зазначити у відповідному судовому рішенні. Одним із принципів, які характерні для правового інституту неплатоспроможності є принцип судового контролю у процедурах банкрутства (неплатоспроможності) щодо повноти та належності дій учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), що зобов`язує суд з достатньою повнотою встановити об`єктивні обставини правовідносин сторін по множинних предметах спорів, які виникають у процедурах банкрутства (неплатоспроможності). Тож, на відміну від справ позовного провадження, в яких господарський суд обмежений принципами диспозитивності та змагальності сторін, у справах про банкрутство (неплатоспроможність) судовий контроль є невід`ємною складовою цього провадження.

Аналогічний за змістом висновок, викладений у постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.09.2021 у справі №911/2043/20.

Отже здійснюючи у справі про неплатоспроможність судовий контроль суд повинен оцінювати добросовісність боржника.

Реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи. Подання декларації про майновий стан надає можливість не лише встановити перелік та вартість майна, стан доходів та витрат на відповідну дату, а й динаміку розміру активів за відповідний період (постанова Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі №910/6639/20).

Таким чином, боржник як особа яка ініціює провадження у справі про власну неплатоспроможність повинна дотримуватися відповідних стандартів щодо взаємодії із судом та кредиторами, що ґрунтується на добросовісності, чесності, відкритості. Дії боржника не повинні мати ознак ухилення від таких стандартів поведінки боржника у процедурі неплатоспроможності.

Отже суд може прийняти рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника, лише за умови добросовісного виконання боржником своїх обов`язків та якщо протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника.

Підсумовуючи наведене суд робить висновок про наявність правових підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи на підставі частини 7 статті 123 КУзПБ.

Висновок суду

На думку суду боржник у цій справі не був відкритим, чесним та добросовісним. Такий боржник не заслуговує на позитивні наслідки та переваги процедур неплатоспроможності передбачених КУзПБ, а тому суд робить висновок про необхідність закриття провадження у цій справі.

З огляду на вищевказані обставини, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів відмовити.

У зв`язку з закриттям провадження у справі слід припинити процедуру реструктуризації боргів боржника, мораторій на задоволення вимог кредиторів а також повноваження керуючого реструктуризацією.

Керуючись статтями 90, 123, 130-133 КУзПБ, статтями 234 та 235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви боржника про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів відмовити.

2. Провадження у справі №918/493/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) закрити.

3. Припинити процедуру реструктуризації боргів боржника.

4. Припинити мораторій на задоволення вимог кредиторів.

5. Припинити повноваження керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Янчука Володимира Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №1384 від 28 cерпня 2013 року, 33028, м.Рівне, вул. Словацького 4/6, офіс 340).

Копію ухвали надіслати сторонам у справі. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

повну ухвалу складено та підписано 15.01.2026

Суддя Андрій КАЧУР