РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.01.2026Справа № 910/11194/25
За позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПВВ ЕСТЕЙТ"

про стягнення 190917,38 грн

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПВВ ЕСТЕЙТ" (далі - відповідача) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - позивач) боргу та санкцій за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності №3467 від 20.09.2021, разом у сумі, що дорівнює вказаній вище ціні позову, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань повністю та вчасно оплатити орендну плату.

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі була доставлена відповідачу у його електронний кабінет в ЄСІТС.

За відсутності відзиву суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

20.09.2021 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради як орендодавцем, Товариством з обмеженою відповідальністю "ПВВ Естейт" як орендарем та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" як балансоутримувачем укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності № 3467 (далі - Договір), об`єктом оренди за яким є нежитлові приміщення загальною площею 90,40 кв.м (1 та 2 поверхи), що розташовані в будівлі теплового пункту за адресою: м. Київ, вул. Жмеринська, 16, літ. Б, що обліковуються на балансі КП "Київтеплоенерго".

Відповідно до п. 2.1 Договору орендар вступає у строкове платне користування майном у день підписання акта приймання-передачі майна. Акт приймання-передачі підписується між орендарем і балансоутримувачем одночасно з підписанням цього договору.

20.09.2021 балансоутримувач передав, а відповідач прийняв в орендне користування нежитлові приміщення загальною площею 90,40 кв.м, що розташовані в будівлі теплового пункту за адресою: м. Київ, вул. Жмеринська, 16, літ. Б, що перебувають на балансі КП "Київтеплоенерго", що підтверджується актом приймання-передачі нерухомого майна від 20.09.2021.

Відповідно до п. 4.3 Незмінюваних умов Договору майно вважається повернутим з оренди з моменту підписання балансоутримувачем та орендарем акта повернення з оренди орендованого майна.

Строк договору становить 5 років з дати набрання чинності цим договором (п. 11.1 Змінюваних умов Договору). Договір набирає чинності в день його підписання сторонами. Строк оренди за цим договором починається з дати підписання акта приймання-передачі і закінчується датою припинення цього договору (п. 12.1 Незмінюваних умов Договору).

Позивач зазначає, що звертався до суду із позовом про виселення відповідач із займаного орендного майна та про розірвання Договору, за наслідком чого, рішенням Господарського суду міста Києва від 21.01.2025 у справі № 910/10176/24, яке набрало законної сили 25.02.2025, задоволено позовні вимоги орендодавця про розірвання договору оренди від 20.09.2021 № 3467 та виселення орендаря з об`єкта оренди.

Позивач вказує, що на дату подачі до суду цієї позовної заяви об`єкт оренди перебуває у користуванні відповідача. Акт повернення з оренди орендованого майна, передбачений п. 4.3 Незмінюваних умов Договору, балансоутримувачем та орендарем підписаний не був.

У п. 3.1 Незмінюваних умов Договору визначено, що орендна плата становить суму, визначену у підпункті 8.1 пункту 8 Змінюваних умов Договору. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Вартість фактично спожитих комунальних послуг орендар зобов`язаний самостійно сплачувати постачальникам таких послуг, які надаються за окремими договором, укладеними орендарем з цими організаціями (водопостачання, каналізація, газ, електрична та теплова енергія, вивіз сміття тощо), за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання. Вартість витрат на утримання орендованого майна орендар зобов`язаний сплачувати самостійно та/або на підставі окремих договорів, укладених із балансоутримувачем. Компенсацію витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою орендар зобов`язаний сплачувати на підставі виставлених балансоутримувачем рахунків.

Місячна орендна плата, визначена за результатами проведення аукціону, становить 6 590,00 грн (шість тисяч п`ятсот дев`яносто грн 00 коп.), без ПДВ (пп. 8.1 п. 8 Змінюваних умов Договору).

Орендна плата за січень-грудень року оренди, що настає за роком, на який припадає перший місяць оренди, визначається шляхом коригування орендної плати за перший місяць оренди на річний індекс інфляції року, на який припадає перший місяць оренди. Орендна плата за січень-грудень третього року оренди і кожного наступного календарного року оренди визначається шляхом коригування місячної орендної плати, що сплачувалась у попередньому році, на річний індекс інфляції такого року (п. 3.2 Незмінюваних умов Договору).

Орендар сплачує орендну плату на підставі підпункту 8.1 пункту 8 Змінюваних умов Договору та пункту 3.2 Незмінюваних умов Договору. Додатково до орендної плати та авансового внеску орендної плати, зазначених у підпункті 8.1 та пункті 9 Змінюваних умов Договору, нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується Орендарем разом з орендною платою та авансовим внеском (п. 3.4 Незмінюваних умов Договору).

Згідно з п. 3.3. Незмінюваних умов Договору орендар сплачує орендну плату щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем.

У п. 9.2 Незмінюваних умов Договору міститься запевнення орендаря, що орендар має можливість, забезпечену його власними або залученими фінансовими ресурсами, своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату та інші платежі відповідно до цього договору.

Позивач зазначає, що протягом строку дії Договору розмір орендної плати неодноразово підлягав коригуванню на підставі відповідних рішень Київської міської ради.

Відповідно до витягу з протоколу засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 20.09.2022 № 19/62 орендарі за договорами оренди комунального майна територіальної громади міста Києва звільняються від орендної плати із 24.02.2022 відповідно до рішення Київської міської ради від 30.03.2022 № 4551/4592 (зі змінами) без прийняття окремого рішення орендодавця та заяви орендаря.

Рішенням Київської міської ради від 14.12.2023 № 7531/7572 встановлено, що з 01.01.2024 до 31.12.2024 розмір орендної плати за користування комунальним майном територіальної громади міста Києва становить 50 % від визначеної у договорах оренди комунального майна територіальної громади міста Києва.

Відповідно до рішення Київської міської ради від 05.12.2024 № 424/10232, з 01.01.2025 до 31.12.2025 розмір орендної плати за користування комунальним майном територіальної громади міста Києва становить 75 % від визначеної у договорах оренди комунального майна територіальної громади міста Києва.

Згідно з рішенням Київської міської ради від 30.01.2025 № 21/10488 (опубліковане 07.04.2025) з 01.03.2025 до 31.12.2025 розмір орендної плати за користування комунальним майном територіальної громади міста Києва становить 50 % від визначеної у договорах оренди комунального майна територіальної громади міста Києва.

Позивач зауважує, що також підлягав коригуванню розмір компенсації відповідачем витрат позивача за користування земельною ділянкою.

Рішенням Київської міської ради від 13.09.2022 № 5450/5491 встановлено з 01.03.2022 по 31.05.2022 ставку земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено у розмірі 0 відсотка від їх нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до положень пп. 69.14. підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» ПК України, за період з 01.01.2022 до 31.12.2022 не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 01.03.2022 до 31.12.2022 - в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 було встановлено порядок визначення переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, а також делеговано повноваження затвердження переліку таких територій Міністерству з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (Наказ № 309), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004 було затверджено «Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» (Перелік).

Відповідно до Переліку, територія міста Києва у період з 24.02.2022 по 30.04.2022 включалася до територій активних бойових дій.

Згідно з роз`ясненням, розміщеним на офіційному вебсайті Державної податкової служби України (https://tax.gov.ua/media-tsentr/novini/print-677608.html), для цілей справляння плати за землю у 2022 році Наказ № 309 застосовується у частині наявності певної території у Переліку. Дати початку та завершення активних бойових дій або тимчасової окупації не враховуються.

Зважаючи на викладене вище, позивачем проводилось коригування сум орендних платежів, зокрема, шляхом оформлення відповідних коригувальних актів.

Згідно з доданою до позовної заяви оборотно-сальдовою відомістю, заборгованість відповідача з орендної плати за Договором за період з 01.06.2024 по 24.02.2025 становить 58566,17 грн, з ПДВ.

Відповідно до умов пп. 3.1, 6.5 Незмінюваних умов Договору, позивачем було визначено розмір відшкодування податку за користування земельною ділянкою.

Відповідно до оборотно-сальдової відомості сума заборгованості відповідача з відшкодування податку за користування земельною ділянкою за Договором за період з 01.06.2024 по 31.07.2025 становить 2317,56 грн, з ПДВ.

Позивач зазначає, що оскільки представники відповідача не з`являлися в офіс позивача для підписання та завірення своєю печаткою Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) з орендної плати та з відшкодування податку за користування земельною ділянкою, коригувальних актів (Акти), зазначені Акти та визначені п.п. 3.1, 6.5 Незмінюваних умов Договору рахунки на оплату надсилалися позивачем відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням на визначену в п. 3.2 Змінюваних умов Договору адресу місцезнаходження відповідача (скан-копії листів та доказів поштового відправлення додаються).

Однак відповідачем не було зі свого боку підписано відповідні Акти та не повернуто їх позивачу. Листи із запереченнями та зауваженнями щодо наданих послуг з оренди та розміру орендних платежів від відповідача не надходили.

Таким чином, зважаючи на відмову відповідача від підписання Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) з орендної плати, коригувальних актів та Актів з відшкодування земельного податку (Акти), підписані в односторонньому порядку та направлені на адресу відповідача Акти не заперечують факту перебування об`єкта в орендному користуванні згідно з умовами Договору та отримання послуг з оренди.

Позивач підтверджує, що на дату подання цієї позовної заяви орендарем заборгованість не погашена.

Відповідно до частини першої статті 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У частині першій статті 762 ЦК України зазначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 286 Господарського кодексу України (який діяв на час спірних правовідносин) орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3.7 Незмінюваних умов Договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується балансоутримувачем.

Доказів сплати відповідачем заявлених до стягнення сум орендної плати та відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою податку за користування земельною ділянкою до матеріалів справи не надав, заявлених вимог позову не спростував, а тому позв в цій частині підлягає задоволенню.

З викладеного вище вбачається, що відповідач в порушення умов Договору не здійснив оплату орендної плати та відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою податку за користування земельною ділянкою, з дотриманням визначених Договором строку та розміру, а отже є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, відповідач є порушником зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.04.2021 у справі № 910/11131/19 зробив наступний висновок з приводу нарахування неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення:

« 9.11. З урахуванням викладеного Суд доходить висновку, що користування майном після припинення Договору є таким, що здійснюється не відповідно до його умов - неправомірне користування майном, у зв`язку з чим вимога щодо орендної плати за користування майном за умовами Договору, що припинився (у разі закінчення строку, на який його було укладено тощо), суперечить змісту правовідносин за Договором найму (оренди) та регулятивним нормам ЦК України та ГК України.

9.16. … Невиконання наймачем передбаченого частиною першою статті 785 ЦК України обов`язку щодо негайного повернення наймодавцеві речі (у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі) у разі припинення договору є порушенням умов Договору, що породжує у наймодавця право на застосування до наймача відповідно до частини другої статті 785 ЦК України такої форми майнової відповідальності як неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення…

9.19. Водночас неустойка за частиною другою статті 785 ЦК України має спеціальний правовий режим, який обумовлений тим, що зобов`язання наймача (орендаря) з повернення об`єкта оренди є майновим і виникає після закінчення дії Договору. Наймодавець (орендодавець) у цьому випадку позбавлений можливості застосовувати щодо недобросовісного наймача інші ефективні засоби впливу задля виконання відповідного зобов`язання, окрім як використання права на стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування орендованим майном».

Як вже було зазначено вище, рішенням Господарського суду міста Києва від 21.01.2025 у справі № 910/10176/24, яке набрало законної сили 25.02.2025, задоволено позовні вимоги орендодавця про розірвання договору оренди від 20.09.2021 № 3467 (Договір) та виселення орендаря з об`єкта оренди.

Позивач зазначає, що відповідачем не було повернуто орендоване майно, попри наявне рішення суду. Таким чином, на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України, з дати набрання рішенням Господарського суду міста Києва від 21.01.2025 у справі № 910/10176/24 законної сили - 25.02.2025 позивачем було нараховано неустойку (подвійна оплата за оренду) в сумі 111113,69 грн.

Крім того, у зв`язку із простроченням грошового зобов`язання з орендної плати за Договором позивачем здійснено нарахування 2876,78 грн інфляційних втрат, 1314,77 грн 3% річних, 1756,99 грн штрафу та 12971,42 грн пені.

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з положеннями п. 3.8 Незмінюваних умов Договору на суму заборгованості орендаря зі сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати. Крім того, орендар згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України сплачує інфляційні витрати по заборгованості та 3 % річних від простроченої суми заборгованості. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за ними становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 3 % від суми заборгованості.

Відповідачем не надано заперечень щодо здійснених позивачем розрахунків штрафних санкцій.

Перевіривши вищенаведені розрахунки фінансових санкцій суд визнає їх обґрунтованими та арифметично правильними, у зв`язку із чим, з відповідача підлягає до стягнення 2876,78 грн інфляційних втрат, 1314,77 грн 3% річних, 1756,99 грн штрафу та 12971,42 грн пені, 111113,69 грн подвійної оплата за оренду в сумі.

Відповідно до частин 3-4 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судовий збір згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 126, 129, 165, 178, 233, 237-238, 240, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПВВ ЕСТЕЙТ" (м. Київ, вул. Дегтярівська, 26; ідентифікаційний код 44264250) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (м. Київ, пл. Івана Франка, 5; ідентифікаційний код 40538421) 58566 (п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот шістдесят шість) грн 17 коп. заборгованості з орендної плати, 2317 (дві тисячі триста сімнадцять) грн 56 коп. заборгованості з відшкодування податку за користування земельною ділянкою, 12971 (дванадцять тисяч дев`ятсот сімдесят одну) грн 42 коп. пені, 2876 (дві тисячі вісімсот сімдесят шість) грн 78 коп. інфляційних втрат, 1314 (одну тисячу триста чотирнадцять) грн 77 коп. 3% річних, 1756 (одну тисячу сімсот п`ятдесят шість) грн 99 коп. 3 % штрафу, 111113 (сто одинадцять тисяч сто тринадцять) грн 69 коп. неустойки відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України, а також 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.