РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.01.2026Справа № 910/9833/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сафрон"

про стягнення 318778,52 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна установа "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" звернулася до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сафрон" про стягнення за порушення термінів поставки товару за Договором від 10.10.2024 № 338-К-24 штрафних санкцій у сумі 318778,52 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Дана ухвала суду доставлена відповідачу в його електронний кабінет, що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи. Разом із цим, у визначений судом строк відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

10.10.2024 між позивачем (надалі - покупець) та відповідачем (далі - продавець) укладено Договір № 338-К-24 (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого продавець зобов`язується продати і відвантажити покупцеві ДК 021-2015:03220000-9 Овочі, фрукти та горіхи (капуста білоголова свіжа пізньостигла першого сорту) (надалі - Товар) в обсязі та у терміни, визначені у Рознарядці, а покупець - забезпечити приймання та оплату товару за цінами, згідно з умовами цього договору: капуста білоголова свіжа пізньостигла першого сорту у кількості 186179 кг, ціна за одиницю 20,20 грн., загальна сума вартості товару 3760634 грн.

Відповідно до п. 5.1 Договору поставка товару здійснюється окремими партіями в обсязі, за адресами Територіальних уповноважених представників покупця та у терміни (строки), визначені у Рознарядці (Додаток 1 до Договору), продавець повинен здійснити поставку товару у повному обсязі до 29 листопада 2024 року включно. Після закінчення строку дії договору, який визначений пунктом 10.1 Договору, покупець не приймає товар. Оплата за такий товар не здійснюється.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 29 грудня 2024 року включно (пункт 10.1 Договору).

У Додатку 1 до Договору викладено рознарядку на поставку капусти білоголової свіжої пізньостиглої першого сорту загальною кількістю 186 170 кг із визначенням терміну (строку) поставки товару з 14.10.2024 до 29.11.2024 включно.

На виконання умов Договору відповідач поставив позивачу товар згідно з наступними видатковими накладними від 15.11.2024 № РН-933, від 25.11.2024 № РН-932, від 23.11.2024 № РН-927, від 23.11.2024 № РН-931, від 28.11.2024 № РН-926, від 09.12.2024 № РН-916, від 13.12.2024 № РН-925, від 12.12.2024 № РН-924, від 12.12.2024 № РН-923, від 09.12.2024 № РН-917.

При цьому, відповідач прострочив поставку товару в кількості 41 570 кг на суму 839 714,00 грн., а також не поставив товар у кількості 82 420 кг.

Відтак, позивач звертався до відповідача з претензією від 17.01.2025 № ГД ДКВС-199/3 ГД/2025, від 21.02.2025 № ГД ДКВС-693/3 ГД/2025 про сплату штрафних санкцій, проте відповіді або грошових коштів не отримав.

Надалі, позивач звернувся до Акціонерного товариства «Оксі банк» із вимогою від 06.02.2025 № ГД ДКВС-522/3 ГД/2025 про сплату суми забезпечення виконання Договору відповідно до банківської гарантії від 09.10.2024 № 3208/10/А/BGV.

У зв`язку з цим, Акціонерне товариство «Оксі банк» здійснило виплату суми гарантії у розмірі 188 031,70 грн.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).

Виходячи зі змісту статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За положеннями статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

Відповідно до п. 7.2. Договору у випадку порушення термінів (строків) поставки товару відповідно до умов Договору (у тому числі термінів (строків) заміни неякісного товару), зазначених у пунктах 2.4., 5.1., 5.8., 5.11. цього Договору, продавець сплачує покупцю пеню, яка обраховується із вартості непоставленого в строк товару в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день затримки, а у разі прострочення понад 7 днів додатково стягується штраф у розмірі 10 % вартості непоставленого в строк товару.

Згідно з п. 7.3. Договору у випадку недопоставки товару в обсязі, передбаченому Договором, продавець сплачує покупцю штраф у розмірі 25% вартості непоставленого товару.

Із наданого позивачем розрахунку слідує, що за порушення строків поставки товару відповідачу нараховано за видатковою накладною № PH-916 від 09.12.2024 пеню в сумі 1 543,66 грн. та 23 250,20 грн. 10 % штрафу, за видатковою накладною № PH-917 від 09.12.2024 пеню в сумі 1 168,14 грн. та 17 594,20 грн. 10 % штрафу, за видатковою накладною № PH-923 від 12.12.2024 пеню в сумі 802,90 грн. та 9 069,80 грн. 10 % штрафу, за видатковою накладною № PH-924 від 12.12.2024 пеню в сумі 1 956,29 грн. та 22 098,80 грн. 10 % штрафу, за видатковою накладною № PH-925 від 13.12.2024 пеню в сумі 1 146,83 грн. та 11 958,40 грн. 10 % штрафу.

Також, за недопоставку товару в кількості 82 420,00 кг позивачем нараховано 25% штрафу в сумі 416 221,00 грн.

Оскільки Акціонерним товариством «Оксі банк» здійснено виплату позивачу суми гарантії у розмірі 188 031,70 грн., залишок несплачених штрафних санкцій становить 318 778,52 грн.

Таким чином, здійснивши арифметичний перерахунок, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 129 ГПК України понесені позивачем витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сафрон" (04058, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11; ідентифікаційний код 45407878) на користь Державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" (03115, м. Київ, вул. Святошинська, будинок 27; ідентифікаційний код 41220556) 318778 (триста вісімнадцять тисяч сімсот сімдесят вісім) грн. 52 коп. штрафних санкцій, а також 3825 (три тисячі вісімсот двадцять п`ять) грн. 34 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Полякова