УХВАЛА

15 січня 2026 року

м. Київ

cправа № 909/814/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мамалуй О.О. - головуючий, Баранець О.М., Кролевець О.А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги фізичної особи - ОСОБА_1

на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 27.10.2025

у складі колегії суддів: Кравчук Н.М. - головуючий, Матущак О.І., Скрипчук О.С.

та на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 09.09.2024

суддя: Кобецька С.М.

у справі № 909/814/24

за позовом фізичної особи - ОСОБА_1

до фізичної особи - ОСОБА_2

про вилучення у ОСОБА_2 5500 доларів, золотої обручки, каблучки та сережок,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 та на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 09.09.2024 у справі № 909/814/24.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали господарського суду Івано-Франківської області від 09.09.2024 з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 287 ГПК України право касаційного оскарження мають учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 09.09.2024 у справі №909/814/24 відмовлено у відкритті провадження у справі № 909/814/24.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 у справі №909/814/24 відмовлено фізичній особі ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відтермінування строку на апеляційне оскарження та у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою фізичної особи- ОСОБА_1 від 24.10.2025 на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 09.09.2024 у справі № 909/814/24.

Таким чином, ухвала господарського суду Івано-Франківської області від 09.09.2024 у справі №909/814/24 не була переглянута в апеляційному порядку, що, в свою чергу, виключає можливість її оскарження у касаційному порядку.

З урахуванням наведеного Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи- ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали господарського суду Івано-Франківської області від 09.09.2024 у справі №909/814/24, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Крім того, перевіривши матеріали касаційної скарги фізичної особи - ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Західного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 у справі № 909/814/24, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 відмовлено фізичній особі ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відтермінування строку на апеляційне оскарження та відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою фізичної особи- ОСОБА_1 від 24.10.2025 на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 09.09.2024 у справі № 909/814/24, на підставі частини другої статті 261 ГПК України.

Так, ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 09.09.2024 у справі № 909/814/24 відмовлено у відкритті провадження, ухвала суду обгрунтована тим, що і позивач ОСОБА_1 , і відповідач ОСОБА_3 є фізичними особами, а отже, із урахуванням норм статті 20 ГПК України, суд дійшов висновку, що такий спір ні за предметною, ні за суб`єктною юрисдикцією не підлягає розгляду в господарському суді.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 24.10.2025, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, фізична особа- ОСОБА_1 звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. Разом з тим скаржник подав заяву, в якій просить "відтермінувати" строк на апеляційне оскарження. Обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження не наведено.

Суд апеляційної інстанції, розглянувши заяву фізичної особи ОСОБА_1 про "відтермінування" строку на апеляційне оскарження, зокрема, зазначив: повний текст ухвали господарського суду Івано-Франківської області від 09.09.2024, було підписано та надіслано сторонам 09.09.2024; супровідним листом від 09.09.2024 господарський суд Івано-Франківської області надіслав ОСОБА_1 позовну заяву та ухвалу суду від 09.09.2024 на поштову адресу позивача: АДРЕСА_1 , однак, відповідно до поштового повідомлення від 30.09.2024 поштове відправлення (ухвала суду від 09.09.2024) повернулося до суду, у зв`язку із закінчення строку зберігання; ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з заявою про надання йому ухвали суду від 09.09.2024, яку суд повторно надіслав і додатково зазначив, що вказана ухвала була внесена до Єдиного Державного реєстру судових рішень 09.09.2024. Разом з тим суд апеляційної інстанції зазначив, що ухвала господарського суду Івано-Франківської області від 09.09.2024 надсилалася ОСОБА_1 на адресу, зазначену у позовній заяві самим позивачем; позивачем пропущено строк на апеляційне оскарження на 1 рік, 1 місяць та 3 дні.

Отже, при вирішенні питання про можливість поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення, пропущеного зі спливом значного періоду часу (більше одного року з дня складання повного тексу судового рішення), апеляційному суду необхідно враховувати, що національним законодавством встановлено присічний строк на апеляційне оскарження судових рішень відповідно до частини другої статті 261 ГПК України.

Таким чином, встановлене процесуальним законодавством обмеження права на апеляційне оскарження судового рішення відповідає вимогам статті 129 Конституції України.

Крім того, положення ГПК України не визначають вичерпного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку, тому у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити, чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Апеляційний господарський суд врахував заяву про "відтермінування" строку на апеляційне оскарження та зазначив, що місцевим судом було вчинено всіх необхідних дій для своєчасного вручення позивачу ухвали, а неотримання їх позивачем було наслідком дій самого позивача, в той час як відповідно до приписів пункту четвертого статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною другою статті 261 ГПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Постановляючи оскаржувану ухвалу від 27.10.2025 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою фізичної особи ОСОБА_1 від 24.10.2025 на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 09.09.2024 у справі № 909/814/24, яка є предметом касаційного оскарження, апеляційний господарський суд керувався частиною другою статті 261 ГПК України.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції з дотриманням норм чинного законодавства обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою фізичної особи - ОСОБА_1 на ухвалу ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 09.09.2024 у справі №909/814/24, на підставі частини другої статті 261 ГПК України.

Відповідно до частини другої статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дослідивши оскаржуване судове рішення та надавши оцінку доводам, викладеним у касаційній скарзі, Верховний Суд зазначає, що правильне застосування норм права судами попередніх інстанцій є очевидним, а викладені у касаційній скарзі аргументи не викликають розумних сумнівів щодо правильності їх застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 233, 234, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити фізичній особі - ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 та на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 09.09.2024 у справі № 909/814/24.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Судді О. М. Баранець

О. А. Кролевець