ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"01" січня 2026 р. Справа № 916/5115/25

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

розглянувши заяву (вх. № 5254/25 від 22.12.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс (04073, м. Київ, вул. Рилєєва, буд. 10А; ) в особі філії "Інфоксводоканал" (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5; код ЄДРПОУ ВП 26472133) про видачу судового наказу на стягнення 117 125,77 грн заборгованості з боржника Житлово-будівельного кооперативу Портовик-судоремонтник (65065, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, буд. 5; )

ВСТАНОВИВ:

Заявник, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал", звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення 117 125,77 грн заборгованості з боржника Житлово-будівельного кооперативу Портовик-судоремонтник.

В обґрунтування заяви посилається на неналежне виконання боржником зобов`язань за Договором на послуги водопостачання та водовідведення № 4018/1 від 01.11.2000 в період з 01.03.2025 по 01.12.2025.

Згідно зі ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до ч.1 ст.148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в т.ч. електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості та інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Згідно з частиною 1 статті 10 ГПК України, господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою.

Враховуючи викладене, суд зауважує, що докази, додані до заяви про видачу судового наказу, повинні бути подані державною (українською) мовою.

Згідно з ч. 2, 4 ст. 91 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Пунктом 12 ч. 34 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема, засвідчують вірність перекладу документів з однієї мови на іншу.

Відповідно до статті 79 Закону України «Про нотаріат», нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд зазначає, що при зверненні із заявою про видачу судового наказу, заявником разом із документами, які виготовлені на іноземній мові, повинні бути подані належним чином (нотаріально) засвідчені переклади на державну мову.

Між тим, надана заява про видачу судового наказу подана всупереч наведених приписів процесуального закону, оскільки заявником подано без нотаріально засвідченого перекладу на українську мову договір на послуги водопостачання та водовідведення № 4018/1 від 01.11.2000, додаток № 1 до нього та додаткові угоди від 01.12.2005, від 19.02.2010.

Враховуючи наведене, суд зазначає про невідповідність поданої заяви про видачу судового наказу вимогам п.3 ч.3 ст.150 ГПК України.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу. З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

За ч.2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч.2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

При цьому, суд зазначає, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» у видачі судового наказу.

Згідно ч.2 ст.151 ГПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 152, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви (вх. № 5254/25 від 22.12.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс в особі філії "Інфоксводоканал" про видачу судового наказу на стягнення 117 125,77 грн заборгованості з Житлово-будівельного кооперативу Портовик-судоремонтник - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 01.01.2026 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Суддя Р.В. Волков