ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

07.01.2026м. ХарківСправа № 922/16/26

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

розглянувши заяву про видачу судового наказу

заявникТовариство з обмеженою відповідальністю "ФЛАГМАН СІФУД", с. Велика Димерка, Броварський район, Київська область
боржникФізична особа-підприємець Белікова Тетяна Миколаївна, м. Харків

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФЛАГМАН СІФУД" (заявник) звернулось до Господарського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення із боржника - Фізичної особи-підприємця Белікової Тетяни Миколаївни основної суми заборгованості в розмірі 50644,51 грн. та суми судового збору в розмірі 266,24 грн.

Дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

Пунктом 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

У заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань боржник втратив статус суб`єкта підприємницької діяльності.

Судом встановлено, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань боржника було взято на облік як фізичну особу - підприємця 01.06.2020, а 30.09.2025 здійснено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності боржника.

Відповідно до частин 1-3 статті 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

Згідно з пунктом 16 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Пунктом 4 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно пункту 6 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України, унормовано, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Частиною 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу постановляється ухвала.

У відповідності до приписів пунктом 16 частини 1 статті 20 та частини 3 статті 147 Господарського процесуального кодексу України, визначено юрисдикцію господарських судів розглядати справи наказного провадження виключно коли боржником є юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Ці приписи закону є імперативними і підлягають безумовному врахуванню учасниками відносин та судом.

Отже, звертаючись із заявою про видачу судового наказу в порядку наказного провадження, заявник має враховувати, що припинення фізичною особою-боржником статусу суб`єкта господарювання виключає можливість застосування наказного провадження до такого боржника.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі пункту 4 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до частини 2 статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Визначаючись із подальшими заходами для захисту своїх прав, заявнику варто врахувати викладену правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі №127/23144/18 у взаємозв`язку із сутністю правовідносин, що існували як під час здійснення боржником підприємницької діяльності, так і після припинення у боржника статусу підприємця, та звернутися до суду в межах відповідної форми позовного провадження.

Заявник у цьому випадку має право звернутися до Господарського суду Харківської області з даними вимогами у позовному провадженні.

Відповідно до частини 2 статті 151 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 6, 20, 147, 150, 151, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою від 02.01.2026 вх.№ 16/25 Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЛАГМАН СІФУД" до Фізичної особи-підприємця Белікової Тетяни Миколаївни про стягнення основної суми заборгованості в розмірі 50644,51 грн. та суми судового збору в розмірі 266,24 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена в порядку, встановленому ст.ст. 255-257 ГПК України.

Ухвала підписана 07.01.2026.

СуддяБуракова А.М.