УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Київ

14.01.2026Справа № 910/15567/25

Суддя Селівон А.М., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ОЙЛ" 04080, місто Київ, вул. Межигірська, будинок 87-А, ЛІТЕРА В

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАТРІЯ ЛТД" 04071, місто Київ, вулиця Верхній Вал, будинок 68, 5-Й ПОВЕРХ

про стягнення 393 277 991,00 грн.

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нью Ойл" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАТРІЯ ЛТД" про стягнення 393 277 991,00 грн., а саме 332 080 000,00 грн. боргу, 12 801 001,64 грн. процентів річних та 48 396 989,25 грн. втрат від інфляції.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами Договору № фп 2021-1 про надання поворотної фінансової допомоги від 01.04.2021 року в частині повернення поворотної фінансової допомоги, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у вказаному розмірі, за наявності якої позивачем нараховані проценти річних та втрати від інфляції.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2025 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору та залишено позовну заяву без руху, встановлено строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Встановлено спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання до суду належних та допустимих доказів на підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі (оригінал з відміткою банку про виконання);

- подання до суду належних та допустимих доказів перерахування відповідачеві грошових коштів в сумі 332 080 000,00 грн. (виписку банку).

Таким чином, залишаючи позовну заяву без руху ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2025 року судом встановлено спосіб усунення виявлених недоліків поданого позову, за умови усунення яких у спосіб, встановлений судом, позовна заява підлягає прийняттю до розгляду, а провадження у справі за таким позовом - відкриттю в силу приписів ст. 176 Господарського процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що ухвали суду надсилаються сторонам в порядку, встановленому ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, та з додержанням вимог ст. 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи чи її окремої системи (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасник справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У відповідності до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно до частини 7 статті 242 ГПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Так, копія ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 26.12.2025 року відповідно до норм ст. 6 ГПК України була надіслана до електронного кабінету позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ОЙЛ" та його представника, факт отримання судом інформації про доставку якої в кабінет ЕС 27.12.2025 року підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про доставку електронного листа до електронного кабінету позивача та його представника, таким чином строк на усунення недоліків становив до 08.01.2026 року включно (з урахуванням вихідних днів).

Згідно ст.ст. 113, 118 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом. Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Як встановлено судом, через систему "Електронний суд" позивачем подано заяву б/н від 11.01.2026 року про усунення недоліків позовної заяви, яка зареєстрована Господарським судом міста Києва 12.01.2026 року за вхідними номером № 0711/1819/26, тобто зазначені ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2025 року недоліки позовної заяви позивачем у визначений судом строк не усунуто, позаяк заява про усунення недоліків подана після закінчення визначеного ст. 174 ГПК України та ухвалою від 26.12.2025 року строку.

Наразі, заява б/н від 11.01.2026 року про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано виписку банку на підтвердження перерахування відповідачеві грошових коштів в сумі 332 080 000,00 грн., містить клопотання позивача про поновлення пропущеного строку для усунення недоліків позовної заяви з посиланням на обставини перебування директора ТОВ "НЬЮ ОЙЛ" Колбасова Ю. у період 25.12.2025 року - 04.01.2026 року у щорічній основній відпустці, що підтверджується копією наказу № 19 від 22.12.2025 року "Про надання щорічної відпустки", а також за відсутності доказів сплати судового збору - повторне клопотання про задоволення заяви про відстрочення сплати судового збору з урахуванням наданих позивачем доказів неплатоспроможності товариства.

При цьому, як свідчать матеріали справи, про постановлення судом 26.12.2025 року ухвали про залишення позову у справі № 910/15567/25 без руху, недоліки останнього та наданий судом строк на їх усунення як позивач, так і його уповноважений представник - адвокат Ніколаєнко Вікторія Валеріївна, яка діє на підставі ордеру серії АІ № 2015502, повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про доставку електронних листів до електронного кабінету.

Частиною 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Розглянувши заяву позивача про усунення недоліків з викладеним клопотанням про поновлення строків подання такої заяви суд зазначає, що позивачем пропущено передбачений законом строк для звернення з даною заявою, при цьому враховуючи наявність у позивача належним чином уповноваженого представника - адвоката Ніколаєнко В.В., доказів відкликання повноважень якого матеріали справи не містять, ТОВ "Нью Ойл" належними та допустимими доказами не доведено суду поважність причин пропущення строку звернення з заявою від 11.01.2026 року про усунення недоліків позовної заяви, в зв`язку з чим клопотання позивача про поновлення строку для звернення з заявою про усунення недоліків у справі № 910/15567/25 задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання позивача про розгляд клопотання про відстрочення сплати судового збору за умови ненадання доказів його сплати на виконання ухвали суду від 26.12.2025 року суд зазначає, що в задоволенні попередньо поданого разом з позовною заявою клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовлено ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2025 року, під час постановлення якої судом надано оцінку наведеним в обґрунтування клопотання доводам позивача та наданим доказам щодо непоширення приписів статті 8 Закону України "Про судовий збір" на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію.

Окрім цього суд наголошує, що за приписами статті 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин.

Суд виходить з того, що необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статті 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Верховний Суд в постанові від 13.01.2025 року у справі № 916/5629/23 суд зауважив, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке саме собою є таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі "Шишков проти Росії" ("Shishkov v. Russia") від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі "Креуз проти Польщі" ("Kreuz v. Poland") від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Отже, Верховний Суд виснував у справі № 916/5629/23, що судовий збір сам по собі не обмежує право особи на справедливий суд.

Разом з цим, суд наголошує, що однією з засад господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами (п. 11 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пунктом 3 частини 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України визначено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер, подання повторно тотожних заяв.

В контексті вищенаведеного, приймаючи до уваги зміст поданих позивачем клопотань, судом наголошується останньому на неприпустимості зловживання ним як позивачем та учасником справ процесуальними правами, визначеними ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, як такими діями, що не відповідають завданням господарського судочинства.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, у зв`язку з неусуненням позивачем недоліків, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Ойл" про стягнення 393 277 991,00 грн. вважається неподаною і повертається заявнику.

Керуючись ст.ст. 119, 162, 163, 164, 174, 233-235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю"Нью Ойл" про поновлення пропущеного строку на подання заяви про усунення недоліків позовної заяви у справі № 910/15567/25 відмовити.

2. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю"Нью Ойл" про стягнення 393 277 991,00 грн. вважати неподаною та повернути заявнику.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Селівон