ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

05.01.2026м. ДніпроСправа № 904/7532/25
За заявою Керівника Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра

про забезпечення позову

у справі:

за позовом Керівника Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра, в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради , м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик Х", м. Дніпро

про стягнення 23 324 686,00грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Керівник Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик Х" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик Х" безпідставно збережені кошти за використання земельної ділянки за адресою: м. Дніпро, пр. Праці, буд. 2Т за період з 01.01.2022 по 21.08.2025 у розмірі 23 324 686,49 грн. (двадцять три мільйони триста двадцять чотири тисячі шістсот вісімдесят шість гривень сорок дев`ять копійок).

Разом з позовом прокуратурою подано заяву від 31.12.2025 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Логістік Х" () та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, у тому числі, шляхом укладання договору купівлі продажу, дарування, міни, іпотеки, здійснення поділу та об`єднання тощо щодо об`єкту нерухомого майна, яке розташовано у місті Дніпрі по пр. Праці, буд. 2Т, а саме комплексу будівель та споруд загальною площею 12818.8 кв.м., опис: КТП двоповерхова будівля літ. А-2, А[1]-1, а, а[1]-590,3 кв.м.; їдальня 4-поверхова з учбовопобутовими приміщеннями з підвалом літ. Б-4, б-б[10]-1969,8 кв.м.; адміністративна будівля з підвалом літ. В-3, в-1, в[1]-в[4]-1259,6 кв.м.; будівля майстерні з прибудовою літ. Г-1, Г[1]-1 - 941,1 кв.м.; будівля котельні з прибудовою та підвалом літ. Д-1, Д[1]-1, Д[2]-1-475,4 кв.м.; профілакторій з прибудовою та підвалом літ. Е-1, Е[1]-2, ее[4]-1706,8 кв.м.; профілакторій ТОі ТР автомобілів з прибудовою літ. Ж-1, Ж[І]-1, ж-1701,5 кв.м.; будівля відділу головного механіка з прибудовою літ. З-1, З[1]-1-113,2 кв.м.; склад НТО з підвалом літ. І-1341,4 кв.м.; мийка механічна закрита літ. Ї, ї -297,7 кв.м.; будівля виробничого призначення з прибудовою та підвалом літ. К-1, К[І]-1,к[І]-205.6 кв.м.; склад для зберігання агрегатів ПАРМ з прибудовою літ. Л-1, Л[1]-1, л, л[1] - 638,3 кв.м.; трансформаторна підстанція літ. М-257,2 кв.м.; склади майстерні, покраски, шиномантаж літ. И-1,и, и[1]-306,2 кв.м.; АЗП літ. О-68,7 кв.м.; спецпост СЗА літ. П-26,9 кв.м.; склад ПММ з підвалом літ. Р, р-139,9 кв.м.; склад оборотних агрегатів літ. С-43,3 кв.м.; склад ресорної продукції літ. Т-57,6 кв.м.; склад лісоматеріалів з прибудовою літ. У, У[1], у-382,8 кв.м.; туалетна літ. Ф, ф-52 кв.м.; будівля трансформаторного пункта літ. Х-64,7 кв.м.; павільйон з прибудовою літ. Ц, ц[1]-169,9 кв.м.; будівля аргонного зварювання літ. Ч-8,9 кв.м.; огородженя та споруди № 1-22,- мостіння І, ІІ. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), право власності на яке зареєстровано за ТОВ ЛОГІСТИК Х (код в ).

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову прокурор послався на те, що продовження користування зазначеними земельними ділянками без обмеження повноважень щодо можливих подальших незаконних дій із істотно ускладнює поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів Дніпровської міської ради .

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити заяву прокурора про забезпечення позову з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною першою статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 Господарського процесуального кодексу України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

За частиною першою статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Частиною першою статті 140 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Положеннями частини першої статті 190 Цивільного кодексу України визначено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно до частин першої та другої статті 139 Господарського кодексу України, майном у цьому Кодексі визнається сукупність речей та інших цінностей (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб`єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна цих суб`єктів. Залежно від економічної форми, якої набуває майно у процесі здійснення господарської діяльності, майнові цінності належать до основних фондів, оборотних засобів, коштів, товарів.

Забезпечення позову є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду. З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову. Інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (рішення Конституційного Суду України від 31.05.2011 №4-рп/2011).

Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

У рішенні Конституційного Суду України від 31.05.2011 у справі №4-рп/2011 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України вказано, що з метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини цього рішення).

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в господарському судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення рішення в господарській справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень, вбачається, що застосування заходів забезпечення позову необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17, від 26.09.2019 у справі №904/1417/19.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.05.2020 у справі №910/11739/19.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

У випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (пункт 23 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22).

За обставин звернення з позовом про стягнення грошових коштів саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить у суду позивач (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.10.2022 у справі № 905/446/22).

Верховний Суд відхилив довід скаржника щодо обов`язку заявника (позивача) додатково доводити існування об`єктивних ризиків, що можуть утруднити або унеможливити виконання рішення у цій справі (про стягнення з відповідача заборгованості) за умови задоволення судом позову.

У той же час після вжиття заходів забезпечення позову відповідач не позбавлений права звернутися до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову повністю чи частково і доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з сумою коштів, на які просить накласти арешт.

Згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 09.06.2023 у справі №37з-23, у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (зазначена правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22)

Предметом позову є стягнення з відповідача 23 324 686,00грн.

Суд зазначає, що обрання належного й такого, що відповідає предмету спору, заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співмірності виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані в обґрунтування заяви докази та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.07.2021 у справі №914/2072/20.

Слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Суд звертає увагу, що відчуження у будь-який спосіб майна призведе до зміни власника, а тому позивач буде змушений знову звертатися до суду за захистом своїх порушених прав до нового власника майна.

Відповідно припущення того, що у випадку відчуження майна позивач не захистить свої права в межах одного судового провадження є обґрунтованим.

У випадку відчуження майна та проведення чергових реєстраційних дій, позивач (прокурор) змушений буде звертатися з новим позовом про визнання недійсними таких записів та звертати свої вимоги про знесення вже до нового власника. Така ситуація є недопустимою. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 16.08.2018 у справі №910/1040/18 звернула увагу, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Відповідно суд констатує, що у випадку відчуження майна та невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження майна та заборони реєстраційних дій позивач не зможе захистити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Отже, наявні підстави для забезпечення позову щодо предмету спору.

Вжиття наведених заходів забезпечення позову щодо заборони відчуження майна та заборону вчинення реєстраційних дій щодо цього майна спрямоване виключно на збереження існуючого становища до прийняття рішення у цій справі та на ефективний захист порушених прав та інтересів заявника у випадку задоволення поданого позову.

Вжиття заявлених прокурором заходів забезпечення позову сприятиме захисту та поновленню порушених прав позивача та виконанню в подальшому рішення суду у разі задоволення вказаних вище позовних вимог. Тоді як невжиття заявлених прокурором заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що в свою чергу призведе до нівелювання функції судового рішення, як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд вбачає наявність зв`язку між зазначеним заходом забезпечення позову і предметом спору. Вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача до моменту вирішення спору в суді та в разі задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду. Тоді як, невжиття зазначених заходів до забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду в разі прийняття його на користь позивача (заявника).

Відповідне нерухоме майно може бути відчужене, як наслідок, остаточне рішення суду (у випадку задоволення позову), прийняте через певний час після ініціювання судового провадження, вже не зможе належним чином ефективно захистити порушені права та інтереси держави, а також зумовить необхідність звернення з іншими позовами до суду.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 21.02.2019 у справі №904/3168/18.

За таких обставин, з метою забезпечення реального захисту порушених прав та інтересів позивача в майбутньому, заяву прокурора слід задовольнити та застосувати заходи забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти певні реєстраційні дії щодо об`єктів нерухомого майна.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра про забезпечення позову - задовольнити.

2. Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Логістік Х" (49126, м. Дніпро, проспект Праці, буд 2Т; ) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, у тому числі, шляхом укладання договору купівлі продажу, дарування, міни, іпотеки, здійснення поділу та об`єднання тощо щодо об`єкту нерухомого майна, яке розташовано у місті Дніпрі по пр. Праці, буд. 2Т, а саме комплексу будівель та споруд загальною площею 12818.8 кв.м., опис: КТП двоповерхова будівля літ. А-2, А[1]-1, а, а[1]-590,3 кв.м.; їдальня 4-поверхова з учбовопобутовими приміщеннями з підвалом літ. Б-4, б-б[10]-1969,8 кв.м.; адміністративна будівля з підвалом літ. В-3, в-1, в[1]-в[4]-1259,6 кв.м.; будівля майстерні з прибудовою літ. Г-1, Г[1]-1 - 941,1 кв.м.; будівля котельні з прибудовою та підвалом літ. Д-1, Д[1]-1, Д[2]-1-475,4 кв.м.; профілакторій з прибудовою та підвалом літ. Е-1, Е[1]-2, ее[4]-1706,8 кв.м.; профілакторій ТОі ТР автомобілів з прибудовою літ. Ж-1, Ж[І]-1, ж-1701,5 кв.м.; будівля відділу головного механіка з прибудовою літ. З-1, З[1]-1-113,2 кв.м.; склад НТО з підвалом літ. І-1341,4 кв.м.; мийка механічна закрита літ. Ї, ї -297,7 кв.м.; будівля виробничого призначення з прибудовою та підвалом літ. К-1, К[І]-1,к[І]-205.6 кв.м.; склад для зберігання агрегатів ПАРМ з прибудовою літ. Л-1, Л[1]-1, л, л[1] - 638,3 кв.м.; трансформаторна підстанція літ. М-257,2 кв.м.; склади майстерні, покраски, шиномантаж літ. И-1,и, и [1]-306,2 кв.м.; АЗП літ. О-68,7 кв.м.; спецпост СЗА літ. П-26,9 кв.м.; склад ПММ з підвалом літ. Р, р-139,9 кв.м.; склад оборотних агрегатів літ. С-43,3 кв.м.; склад ресорної продукції літ. Т-57,6 кв.м.; склад лісоматеріалів з прибудовою літ. У, У[1], у-382,8 кв.м.; туалетна літ. Ф, ф-52 кв.м.; будівля трансформаторного пункта літ. Х-64,7 кв.м.;павільйон з прибудовою літ. Ц, ц[1]-169,9 кв.м.; будівля аргонного зварювання літ. Ч-8,9 кв.м.; огородженя та споруди № 1-22,- мостіння І, ІІ. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), право власності на яке зареєстровано за ТОВ "Логістік Х" (код в ), у межах суми позову у розмірі 23 324 686,49 грн. до набрання рішенням у цій справі законної сили.

Стягувач: Дніпровська міська рада (ідентифікаційний код 26510514; просп. Дмитра Яворницького, 75, м. Дніпро, 49000).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Логістік Х" (49126, м. Дніпро, проспект Праці, буд 2Т; ).

Ухвала є виконавчим документом, підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", та може бути пред`явлена до виконання у строк до 05.01.2029.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Учасники судового процесу мають право звернутися до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову повністю чи частково.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 05.01.2026 та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Васильєв О.Ю.