РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2026Справа № 910/12768/25

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»

до Фізичної особи-підприємця В`язовик Ольги Федорівни

про стягнення 114 055,24 грн

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго», позивач) із позовом до Фізичної особи-підприємця В`язовик Ольги Федорівни (далі - ФОП В`язовик О. Ф., відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 114 055,24 грн за договором постачання теплової енергії № 910415-01 від 27.04.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань з повної та своєчасної оплати вартості послуг з постачання теплової енергії.

У позові КП «Київтеплоенерго» просить суд стягнути з ФОП В`язовик О. Ф. заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 60 857,03 грн, інфляційні втрати в сумі 40 713,35 грн та 3% річних у сумі 12 484,86 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.10.2025 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Отже, розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що ФОП В`язовик О.Ф. є власником нежитлового приміщення, загальною площею 148,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, відповідно до договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 22.06.2004, наявного в матеріалах справи.

24.04.2017 між ПАТ «Київенерго» (енергопостачальна організація) та ФОП В`язовик О.Ф. (абонент) був укладений договір № 910415-01 на постачання теплової енергії (далі - договір), предметом якого є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1 договору).

При виконанні умов цього договору, а також вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися тарифами, затвердженими органом виконавчої влади, що здійснює державне регулювання у сфері теплопостачання - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Положенням про Держенергонагляд, Правилами користування тепловою енергією, Правилам технічної експлуатації теплових установок і мереж (далі Правил), нормативними актами з питань користування та розрахунків за енергоносії, чинним законодавством України (п. 2.1 договору).

Згідно з пп. 2.2.1 договору енергопостачальна організація зобов`язується, зокрема, постачати теплову енергію на потреби: опалення та вентиляції - в період опалювального сезону в кількості та в обсягах згідно з додатком № 1 до цього договору.

Відповідно до пп. 2.3.1, 2.3.2 пункту 2.3 договору абонент зобов`язується додержуватися кількості споживання теплової енергії по кожному параметру обсягах, які визначені у додатку № 1 до договору, не допускаючи їх перевищення, та виконувати умови та порядок оплати в обсягах і в терміни, які передбачені в додатку № 4 до договору.

Згідно з п. 8.1, 8.4 договору цей договір набуває чинності з 01.10.2015 та діє до 15.04.2018. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Додатком № 1 до укладеного договору сторони передбачили, що енергопостачальна організація відпускає абоненту теплову енергію в гарячій воді в межах Q рік = 35,0 Гкал/рік з приєднаним тепловим навантаженням EQ = 0,0101 Гкал/годину, в тому числі: на опалення Qо = 0,0101 Гкал/годину.

Згідно з п. 1 додатку № 3 до договору розрахунки з абонентом за відпущену теплову енергію енергопостачальною організацією проводяться згідно з тарифами на теплову енергію, затвердженими відповідним органом у встановленому законодавством порядку для ПАТ «Київенерго» (без урахування ПДВ): на опалення - 1 508,47 грн./Гкал.

У додатку № 8 до договору об`єктом постачання сторони визначили нежитлове приміщення, загальною площею 148,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України (що діяв на час спірних правовідносин) за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (ч. 2 ст. 714 Кодексу).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Також спірні відносини регулюються спеціальним законодавством у сфері енергопостачання, а саме - Законом України «Про теплопостачання» та Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 (далі - Правила).

Згідно з ч. 4, 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу теплової енергії. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 3 Правил визначено, що споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Відповідно до п. 40 Правил споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Із матеріалів справи вбачається, що у період з листопада 2015 по квітень 2018 відповідачу були надані обумовлені договором № 910415-01 від 27.04.2017 послуги на загальну суму 60 857,03 грн, що підтверджується корінцями нарядів на включення та відключення об`єктів теплоспоживання, складених ПАТ «Київенерго» за заявлений період, обліковими картками та довідкою про нарахування за теплову енергію договором/особовим рахунком № 910415- 01 за період з листопада 2015 по квітень 2018.

Водночас встановлено, що споживач (ФОП В`язок О.Ф.) свої зобов`язання з оплати вартості наданих послуг не виконав, що є порушенням укладеного сторонами договору.

Також встановлено, що 11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» (кредитор) та КП «Київтеплоенерго» (новий кредитор) був укладений договір про відступлення права вимоги (цесії) № 601-18 (далі - договір цесії), відповідно до якого кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців (далі - споживачі) щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитої до 01.05.2018 теплової енергії (основний борг, в тому числі той, що є предметом судового розгляду та/або підтверджений судовим рішенням (судовими рішеннями) як такий, що підлягає стягненню із споживача (споживачів) на загальну суму 497 554 936,91 грн станом на 01.08.2018 з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01.08.2018 до дати укладення цього договору та коригувань платежів.

Відповідно до п. 1.2 договору цесії перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається в додатку № 1 до цього договору. Всі права вимоги переходять від кредитора до нового кредитора в момент підписання сторонами додатку № 1 до цього договору.

Згідно з п. 1.3 договору цесії з укладенням цього договору кредитор відступає, новий кредитор набуває право вимоги також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка (штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень), що нараховані кредитором та/або виникли до дати укладення цього договору та/або можуть бути нараховані та/або можуть виникнути після укладення цього договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачем (споживачами) зобов`язань з оплати спожитої теплової енергії за договорами та споживачами, які зазначені у додатку № 1 до цього договору.

Пунктом 3.4.2 договору цесії визначено, що новий кредитор має право на отримання замість кредитора від споживачів, визначених у додатку № 1, сплати заборгованостей, право вимоги яких відступлене за цим договором.

Відповідно до витягу з додатку № 1 до договору цесії КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги заборгованості за спожиту теплову енергію до 01.05.2018 до ФОП В`язовик О.Ф. за договором/особовим рахунком № НОМЕР_1 у сумі 60 857,03 грн.

Загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов`язанні визначені ст. 512 ЦК України, в силу якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ст. 517 ЦК України).

Тобто відступлення права вимоги (цесія) за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Заміна кредитора у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Договір відступлення права вимоги може бути як оплатним, так і безоплатним.

Отже судом встановлено, що відповідач має заборгованість перед КП «Київтеплоенерго» у сумі 60 857,03 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525, 526 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки доказів належної сплати вартості послуг з постачання теплової енергії відповідач не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з ФОП В`язовик О.Ф. заборгованості в сумі 60 857,03 грн за період з листопада 2015 по квітень 2018 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того позивач заявив вимоги про стягнення з ФОП В`язовик О.Ф. інфляційних втрат в сумі 40 713,35 грн та 3% річних у сумі 12 484,86 грн, нарахованих на основну заборгованість за період з 01.10.2018 по 31.08.2025.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Зважаючи на вищенаведене, вимоги про стягнення інфляційної складової боргу та 3% річних є такими, що заявлені позивачем правомірно.

Здійснивши власний розрахунок матеріальних втрат, суд встановив, що розрахунки позивача є обґрунтованими та арифметично правильними, а тому з відповідача слід стягнути інфляційні втрати в сумі 40 713,35 грн та 3% річних у сумі 12 484,86 грн, як просив позивач.

За таких обставин, позов КП «Київтеплоенерго» підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до Фізичної особи-підприємця В`язовик Ольги Федорівни про стягнення 114 055,24 грн задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця В`язовик Ольги Федорівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (01001, м. Київ, площа Івана Франка, буд. 5, ідентифікаційний код 40538421) заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 60 857 (шістдесят тисяч вісімсот п`ятдесят сім) грн 03 коп., інфляційні втрати в сумі 40 713 (сорок тисяч сімсот тринадцять) грн 35 коп., 3% річних у сумі 12 484 (дванадцять тисяч чотириста вісімдесят чотири) грн 86 коп. та судовий збір у сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

Повне рішення складене 15 січня 2026 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного рішення.

Суддя Головіна К.І.