ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.01.2026м. СумиСправа № 920/951/23

Господарський суд Сумської області у складі:

судді Резніченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Бублик Т.Д.,

розглянувши скаргу б/н від 05.11.2025 (вх. №5828 від 05.11.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-Східна лізингова компанія» на бездіяльність приватного виконавця у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельня північного промислового вузла"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Північно - Східна лізингова компанія"

про стягнення 262 282, 05 грн

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув,

від відповідача: Шевченко І.В.,

приватний виконавець: не прибув,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Сумської області від 19.09.2023 задоволено позов; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Північно - Східна лізингова компанія" (вул. Промислова, 6, с. Велика Чернеччина, Сумський район, Сумська область, 42333, ідентифікаційний код 42179719) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельня північного промислового вузла" (вул. Ковпака, 6, м. Суми, 40020, ідентифікаційний код 44360724) заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 262 282,05 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 934,23 грн.

15.05.2024 на виконання вищезазначеного рішення Господарським судом Сумської області виданий відповідний наказ.

Представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно - Східна лізингова компанія» подано до суду скаргу б/н від 05.11.2025 (вх. №5828 від 05.11.2025), в якій просить суд визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Пересадька Олександра Борисовича щодо закриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Пересадька Олександра Борисовича закрити виконавче провадження ВП НОМЕР_1.

Скарга обґрунтована тим, що 29.10.2025 р. на електронну адресу приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Пересадько Олександра Борисовича ІНФОРМАЦІЯ_1 було направлено заяву про закриття даного провадження та зняття арешту з рахунків ТОВ «Північно - Східна лізингова компанія» в банківських установах в зв`язку із повним погашенням заборгованості.

Станом на 05.11.2025 вимоги зазначеної зави не виконані, що є порушенням ст.ст. 39, 40, 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою суду від 06.11.2025 скарга прийнята до розгляду (суддя Джепа Ю.А.).

26.11.2025 представник скаржника подав до суду клопотання про залишення без розгляду скарги у частині зобов`язання приватного виконавця закрити виконавче провадження у зв`язку з тим, що 11.11.2025 приватним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження.

04.12.2025 до суду надійшов відзив приватного виконавця на скаргу, в якому він просить відмовити скаржнику у задоволенні скарги та повідомляє, що дійсно у нього на виконанні перебувало виконавче провадження АСВП 75193340 з 02.06.2024.

22.10.2024 зазначене виконавче провадження було зупинене на підставі п. 4 ст. 34, ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відкриттям Господарським судом Сумської області справи про банкрутство відповідача (скаржника).

11.11.2025 виконавче провадження було поновлене, також 11.11.2025 приватний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.

При цьому, як зазначає приватний виконавець, від ТОВ "Північно - Східна лізингова компанія" в період з 02.06.2024 по 11.11.2025 жодних заяв, клопотань, пропозицій на адресу приватного виконавця не надходило.

08.12.2025 скаржник подав клопотання про долучення доказів, а саме копію листа на адресу приватного виконавця від 28.10.2025 №9 про зняття арешту (а.с. 264 т. 1), копію платіжної інструкції №76 від 21.04.2025 (а.с. 265 т. 1), копію ухвали Господарського суду Сумської області про закриття провадження у справі про банкрутство від 28.10.2025 №920/864/24 (а.с. 266-267 т.1). та докази направлення вищезазначених документів на електронну адресу приватного виконавця (а.с. 251, 255 т. 1).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 18.12.2025 справа була передана для розгляду судді Резніченко О.Ю.

Ухвалою суду від 19.12.2025 скарга призначена до розгляду у судовому засіданні на 05.01.2026.

У судовому засіданні 05.01.2026 оголошено перерву до 12.01.2026 у зв`язку з необхідністю подання скаржником додаткових доказів.

05.01.2026 скаржник подав до суду клопотання про долучення доказів, а саме: сертифікат доставки електронної пошти на поштову адресу приватного виконавця (а.с. 13 т. 2).

У судовому засіданні 12.01.2026 представник скаржника підтримав вимоги скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника скаржника та дослідивши подані письмові докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги з огляду на наступне:

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Наслідки закінчення виконавчого провадження унормовані ст. 40 зазначеного закону, згідно ч. 1 якої у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Підстави закінчення виконавчого провадження перелічені у ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», серед яких у п. 9 ч. 1 визначено таку підставу, як фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчими документами.

Також згідно із ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Порядок поновлення вчинення виконавчих дій урегульований ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, частиною 5 вказаної норми установлено, що після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

Судом установлено та учасниками справи не заперечується, що приватний виконавець 11.11.2025 виніс одночасно дві постанови: про поновлення виконавчих дій та про закінчення виконавчого провадження.

Вищезазначені норми Закону України «Про виконавче провадження» визначають строки, в які приватний виконавець зобов`язаний був прийняти постанову про поновлення виконавчих дій (не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо) та про закінчення виконавчого провадження (в день, коли приватному виконавцю стало відомо про такі обставини).

Приватний виконавець у відзиві на скаргу зазначає, що до нього від скаржника в період з 02.06.2024 по 11.11.2025 жодних заяв, клопотань, пропозицій не надходило, що є порушенням ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, скаржник подав до суду докази надсилання приватному виконавцю доказів погашення заборгованості, яке мало місце під час під час процедури банкрутства скаржника, а саме:

- платіжну інструкцію №76 від 21.04.2025 на суму 266837 грн 11 коп. (а.с. 265 т. 1),

- копію ухвали Господарського суду Сумської області про закриття провадження у справі про банкрутство (справа №920/864/24 від 28.10.2025) (а.с. 266-267 т.1). т

- листа про зняття арешту від 28.10.2025 №9 (а.с. 264 т. 1).

Зазначені докази були направлені 29.10.2025 приватному виконавцю на електронну адресу (саме ця електронна адреса зазначена на фірмовому бланку приватного виконавця як один з реквізитів (а.с. 241 т. 1).

Докази були направлені з електронної адреси відповідача (а.с. 251 т.1).

Також факт отримання та відкриття зазначеного електронного листа приватним виконавцем 30.10.2025 підтверджується сертифікатом доставки електронної пошти (а.с. 13 т.2).

Листування між приватним виконавцем та учасниками виконавчого провадження із застосуванням офіційних електронних адрес не заборонено діючим законодавством.

Тому приватний виконавець був зобов`язаний в силу приписів ст.ст. 35, 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» вчинити дії по прийняттю постанов у такі строки:

- про поновлення виконавчих дій - не пізніше 31.10.2025

- про закінчення виконавчого провадження - не пізніше 31.10.2025.

Приватний виконавець в порушення Закону України «Про виконавче провадження» допустив бездіяльність, у зв`язку з чим скаржник був змушений звернутись до суду 05.11.2025 із даною скаргою.

Відповідно до ст. 3391 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Бездіяльність приватного виконавця - це зовнішня форма поведінки, яка полягає у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій, які на підставі закону віднесені до його компетенції, та які були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Також скаржник у судових засіданнях пояснив, що не зважаючи на закінчення виконавчого провадження, його права були порушені тим, що арешт з майна не був знятий у період з 31.10.2025 по 11.11.2025.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про порушення прав скаржника бездіяльністю приватного виконавця щодо не закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1 у строки, установлені Законом України «Про виконавче провадження». Тому суд вважає обґрунтованою скаргу у частині визнання неправомірною бездіяльності приватного виконавця.

Щодо вимоги про зобов`язання приватного виконавця закрити виконавче провадження.

26.11.2025 скаржник подав до суду клопотання про залишення зазначеної вимоги без розгляду у зв`язку із вчиненням приватним виконавцем відповідних дій після звернення до суду із скаргою (а.с. 223 т. 1).

Відповідно до ст. 14 ГПК України (диспозитивність господарського судочинства) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Тому суд залишає без розгляду скаргу у зазначеній частині.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 234, 235, 342, 343 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно - Східна лізингова компанія» на бездіяльність приватного виконавця Пересадько О.Б. (вх. №5828 від 05.11.2025) у справі №920/951/23 - задовольнити частково.

2. Визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця Пересадько О.Б. щодо несвоєчасного закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1.

3. Скаргу у частині зобов`язання приватного виконавця Пересадько О.Б. закрити виконавче провадження - залишити без розгляду.

4. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Дана ухвала може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. ст. 255-257 ГПК України.

Ухвала підписана суддею 12.01.2026.

СуддяО.Ю. Резніченко