ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" січня 2026 р.м. ХарківСправа № 922/3869/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика"
до Фізична особа-підприємець Літвін Любов
про стягнення коштів
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 472971-КС-002 про надання кредиту від 14.09.2023 в розмірі 197 814,97грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 63 653,12грн; суми прострочених платежів по процентах в розмірі 131 217,31грн; суми прострочених платежів за комісією в розмірі 2 944,54грн. Судові витрати зі сплати судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем договору № 472971-КС-002 про надання кредиту від 14.09.2023. В якості правових підстав, позивач посилається на норми Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 03.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Крім того, цією ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано в АТ КБ "Приватбанк" (, місце реєстрації: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме:

- рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуску банківської картки № НОМЕР_1 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я Літвін Любов - ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

- виписки про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_1 за період з 14.09.2023 (дата видачі кредиту) по 29.02.2024 (дата закінчення терміну кредитування).

Встановлено АТ КБ "Приватбанк" строк на подання витребуваної інформації до 28 листопада 2025 року включно.

Через систему "Електронний суд" до суду надійшло клопотання відповідача, в якому останній просив суд скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі від 03.11.2025, призначити розгляд справи в загальному порядку, зупинити провадження у справі до вирішення цього клопотання.

Ухвалою суду від 06.11.2025 в задоволенні клопотання відповідача відмовлено.

07.11.2025 до суду від відповідача надійшло клопотання, в якому вона просить суд призначити письмове заслуховування сторін у спрощеному позовному провадженні, надати відповідачу можливість подати додаткові письмові пояснення у встановлений судом строк, врахувати всі раніше подані клопотання.

07.11.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі або частково, врахувати часткову оплату та порушення процедури укладення договору, зменшити суму боргу до обґрунтованого рівня, у разі задоволення позову - надати розстрочку на 12 місяців.

Відповідач вважає позов необґрунтованим, зазначає, що нею частково сплачено заборгованість, вважає, що Договір № 472971-КС-002 не був підписаний відповідачем кваліфікованим електронним підписом (КЕП) та вважає вимоги договору кабальними.

Крім того, нею повідомлено, що вона перебуває за межами України, у Німеччині, у статусі тимчасового захисту відповідно до §24 Aufenthaltsgesetz (Закон про перебування) та цей статус підтверджує обмеження доступу до економічної діяльності, вона не має стабільного доходу, не здійснює підприємницької діяльності, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є зареєстрованою фізичною особою-підприємцем, однак фактичну підприємницьку діяльність не здійснює.

07.11.2025 відповідач заявила клопотання, в якому вона заперечує проти клопотання позивача про витребування доказів та просить суд визнати надані нею скріншоти допустимими електронними доказами відповідно до ст.96 ГПК України, обмежити обсяг витребуваних доказів, що запитуються у АТ КБ "Приватбанк", до підтвердження факту перерахування кредитних коштів, відмовити у витребуванні повної банківської виписки, яка містить інформацію, що не має прямого значення для розгляду справи, врахувати порушення процедури укладення договору як підставу для перегляду правомірності позовних вимог, врахувати статус відповідача як біженки при оцінці обсягу допустимого втручання в її приватне життя та доступу до захисту.

В обґрунтування даного клопотання зазначає, що Договір № 472971-КС-002 був укладений без належного ознайомлення відповідача з його умовами, а також без підпису - ні власноручного, ні кваліфікованого електронного, а також немає підтвердження ознайомлення з умовами до моменту акцепту, що свідчить про порушення процедури укладення договору.

07.11.2025 відповідач надала відповідь на заперечення позивача, в якій вона повторно пояснює свою позицію , викладену у вищевказаних клопотаннях та відзиві, також повідомляє, що відповідач не заперечує факт отримання кредитних коштів, які були перераховані на банківську картку № НОМЕР_1 , що належить відповідачу, відповідач має повний доступ до цієї картки та рахунку, і може самостійно надати всі необхідні документи, включаючи банківські виписки, довідки та інші підтвердження руху коштів, а також просить суд продовжити розгляд справи по суті.

07.11.2025 відповідач заявила клопотання, яке вона вважає додатковим поясненням до клопотання про скасування ухвали суду про відкриття провадження у справі, в якому просить зупинити провадження у справі до вирішення клопотання про скасування ухвали суду про відкриття провадження.

07.11.2025 відповідач надала клопотання, в якому додатково обґрунтовує свої заперечення проти позову, вважає банківську картку, на яку були перераховані банком грошові кошти, не пов`язаною з підприємницькою діяльністю, тому витребування банківської таємниці щодо приватного рахунку порушує її право на приватність.

До суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому він повністю не погоджується із позицією відповідача та зазначає, що відповідачем порушено загальні обов`язкові вимоги процесуального законодавства до відповідних заяв, клопотань та заперечень та про безпідставність незаконних вимог, викладених у них, що на його думку є зловживанням відповідачем своїми процесуальними правами.

Також, позивачем надано правове обґрунтування кожного із заперечень відповідача.

11.11.2025 до суду відповідачем надані заперечення на відповідь позивача на відзив, в яких повідомляє, що факт підписання нею договору як ФОП не свідчить про здійснення нею підприємницької діяльності, тому договір має розглядатися як споживчий, а не господарський, що факт відео-верифікації не є доказом того, що договір укладено в межах підприємницької діяльності, а також просить суд надати додатковий строк для подання перекладу документа, який підтверджує її статус тимчасового захисту у Німеччині та задовольнити заяву про розстрочку виконання рішення суду відповідно до ст.331 ГПК України.

11.11.2025 позивач надав додаткові пояснення щодо заперечень відповідача.

12.11.2025 відповідач надала заяву, в якій знов просить суд надати додатковий строк для подання перекладу документа, який підтверджує її статус тимчасового захисту у Німеччині , а також надати додатковий строк для отримання витягу з ДПС про відсутність підприємницької діяльності з квітня 2022.

12.11.2025 відповідач надала клопотання в якому просить суд надати розстрочку виконання рішення суду у справі № 922/3869/25; встановити порядок виконання рішення шляхом щомісячної сплати частинами, у розмірі, який суд визначить з урахуванням її матеріального стану; врахувати її перебування за кордоном, відсутність доходу, неможливість ведення діяльності та відсутність активів; надати додатковий строк для подання перекладу документа, складеного німецькою мовою, засвідченого нотаріусом у Німеччині; надати строк для отримання офіційного витягу з ДПС України; вважати вже подані скріншоти з електронного кабінету платника податків належними доказами відповідно до ст. 74- 78 ГПК України.

12.11.2025 позивач надав додаткові пояснення, в яких він заперечує проти розстрочення виконання рішення суду.

14.11.2025 відповідач надала відповідь на заперечення позивача щодо розстрочення виконання рішення суду.

27.11.2025 від АТ КБ "Приватбанк" надійшла виписка по рахунку відповідача.

03.12.2025 від позивача надійшли додаткові пояснення стосовно витребування інформації, що становить банківську таємницю.

Розглянувши клопотання відповідача про призначення письмового заслуховування сторін у спрощеному позовному провадженні, суд дійшов висновку про його необґрунтованість, а також зазначає, що в господарському законодавстві взагалі відсутнє таке поняття, як "письмове заслуховування сторін".

Відповідно до ч.8 ст.252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення.

Щодо клопотання відповідача, в якому вона заперечує проти вже задоволеного судом (ухвалою суду від 03.11.2025) клопотання позивача про витребування доказів у АТ КБ "Приватбанк", суд зазначає, що у випадку непогодження сторони з вже прийнятим судом рішенням вона має можливість оскаржити його в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог діючого законодавства.

Щодо клопотання відповідача про продовження строку розгляду справи по суті та клопотання про зупинення провадження у справі, то суд не вбачає правових підстав для їх задоволення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Фізична особа - підприємцем Літвін Любов Володимирівна через веб-сайт Кредитодавця шляхом введення Логіну Особистого кабінету та паролю Особистого кабінету, ввійшла до Особистого кабінету та з Особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подав Заявку на отримання кредиту, де відповідно вказує номер свого поточного (карткового) рахунку.

Відповідно до п.п. 3.1.1. Правил про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" (далі - Правила), після отримання Заявником від Кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання Кредиту в Особистому Кабінеті Заявника розміщається Оферта, яка є пропозицією в розумінні ч. 4 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію". Після отримання Оферти Заявнику надсилається Одноразовий ідентифікатор. У випадку відмови від укладення Заявником Договору чи не підписання його шляхом використання Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, Оферта вважається не акцептованою Заявником і втрачає силу (п.п. 3.1.2, 3.1.3 Правил).

ТОВ "Бізнес позика" 14.09.2023 року направлено ФОП Літвін Л.В. пропозицію (оферту) укласти Договір № 472971-КС-002 про надання кредиту.

14.09.2023 року Фізична особа - підприємець Літвін Л.В. прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 472971-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.

ТОВ "Бізнес позика" направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-4862, на номер телефону НОМЕР_3 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено.

Таким чином, 14.09.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" (далі - позивач) та Фізичною особою - підприємцем Літвін Любов Володимирівною (далі - відповідач) укладено Договір № 472971-КС-002 про надання кредиту (далі - Договір кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію".

Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ "Бізнес позика" надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 71000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (надалі - Правила, а разом - Договір).

Сторонами відповідно до умов Договору кредиту (п.1) погоджено, що кредит відповідачу надається строком на 24 тижні, плата за користування кредитом є фіксованою та становить 2,00000000% за кожен день користування кредитом. Також сторони погодили, що знижена процентна ставка за кредитом в день становить 1,14973944, є фіксованою, комісія за надання кредиту (далі- комісія) складає 10 650,00грн. Термін дії договору до 29.02.2024. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 184 560,00грн. Цілі (мета) кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької, господарської діяльності, незалежної професійної діяльності або будь-якої іншої не забороненої законом діяльності. Цей кредит не є споживчим кредитом.

Відповідно до п.2 кредитного договору сторони погодили, що протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - проценти за користування кредитом), нараховуються за ставкою вказаною у п.1 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3 договору і розраховується в порядку описаному у договорі.

Відповідно до п. 2.2 договору сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно із погодженим графіком платежів, що наведений в п.3 договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п.1 договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п.3 до договору, та до закінчення терміну дії договору.

У п.3 кредитного договору сторони встановили графік платежів, припускаючи, що відповідач буде його дотримуватись і погодили застосовування зниженої процентної ставки.

Позичальник у п.6 договору підтвердив, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті позивача, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає договір з вільним волевиявленням.

Підписанням цього договору відповідач підтвердив, що до укладання договору отримав від позивача інформацію, надання якої передбачені законодавством України, зокрема передбачену частиною другою ст.12 ЗУ "Про фінансові послуги та фінансові компанії" (п.8 договору).

Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, та надав відповідачу грошові кошти в сумі 71 000,00 грн, шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_1 , яку останнім вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про перерахування коштів та випискою по руху коштів за картковим рахунком, спеціальним платіжним засобом до якого є картка № НОМЕР_1 за період з 14.09.2023 по 29.02.2024, наданим АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та наявним в матеріалах справи.

Відповідач умови вищезазначеного кредитного договору належним чином не виконав, кредитні кошти у встановлені договором (зокрема графіком погашення) строки не повернув, за наданий кредит розрахувався частково на суму 58 457,19 грн, у зв`язку з чим станом на 22.10.2025 заборгованість відповідача за кредитним договором, становить:

- заборгованість по тілу кредиту - 63 653,12 грн;

- заборгованість по процентах - 131217,31 рн;

- заборгованість за комісією - 2 944,54 грн.

На підтвердження вказаних нарахувань позивачем надано до матеріалів справи розрахунки заборгованості по кредитному договору. Також в матеріалах справи міститься виписка про рух коштів по картці відповідача від 18.11.2025, надана АТ КБ "ПриватБанк". Крім того, АТ КБ "ПриватБанк" листом від 18.11.2025 за вих. № 20.1.0.0.0/7-251113/44164-БТ підтвердив факт того, що на ім`я Літвін Любові Володимирівни (РНОКПП НОМЕР_2 ), банком було емітовано картку № НОМЕР_4 та відкрито під неї відповідний банківський рахунок.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд керується наступним.

За приписами ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є кредитним договором, сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог ст.ст.205, 638, 1049, 1054 Цивільного кодексу України він вважається укладеним в електронній формі.

Щодо дійсності укладеного між сторонами договору кредиту в електронній формі, суд зазначає наступне.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст.203 Цивільного кодексу України.

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Частиною 5 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін; у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч.2 ст.639 Цивільного кодексу України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 Цивільного кодексу України).

Як свідчать матеріали справи, відповідач через веб-сайт Кредитодавця шляхом введення Логіну Особистого кабінету та паролю Особистого кабінету, ввійшла до Особистого кабінету та з Особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подав Заявку на отримання кредиту, де відповідно вказує номер свого поточного (карткового) рахунку.

Відповідно до п.п. 3.1.1 Правил про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (які на підставі п.10 договору кредиту є невід`ємною частиною договору) після отримання заявником від кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання кредиту в особистому кабінеті заявника розміщається оферта, яка є пропозицією в розумінні ч.4 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію". Після отримання оферти заявнику надсилається одноразовий ідентифікатор.

У випадку відмови від укладення заявником договору чи не підписання його шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, оферта вважається не акцептованою заявником і втрачає силу (п.п. 3.1.2, 3.1.3 Правил).

ТОВ "Бізнес позика" 14.09.2023 року направлено Фізичній особі - підприємцю Літвін Л.В. пропозицію (оферту) укласти Договір № 472971-КС-002 про надання кредиту.

14.09.2023 року Фізична особа - підприємець Літвін Л.В., прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 472971-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через ІТС Одноразового ідентифікатора UA-4862, (направленого Позичальнику на номер телефону НОМЕР_3 , вказаного Позичальником в заявці) електронного повідомлення СМС-повідомлення

Кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Заявником/ Кредитором та Боржником/Позичальником не був би укладений.

Суд вважає помилковим твердження відповідача про порушення процедури укладання Кредитного договору з посиланням на те, що вона не підписувала його своїм кваліфікованим електронним підписом, оскільки як вже було встановлено судом, Кредитний договір між позивачем та відповідачем був укладений шляхом обміну електронним повідомленнями у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" та підписаний відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора.

Крім того, відповідач не заперечує факт надання їй коштів позивачем та підтверджує часткове повернення нею отриманих кредитних коштів відповідними доказами, що також додатково підтверджує факт укладення та виконання нею спірного договору.

Таким чином, 14.09.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" та Фізичною особою - підприємцем Літвін Любов Володимирівною укладено Договір № 472971-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію".

Також, на підтвердження факту укладення електронного кредитного договору разом із позовною заявою та в якості додатку до неї позивач надав візуальну форму щодо укладення електронного кредитного договору (далі - візуальна форма), з чіткою хронологією дій відповідача, спрямованих на укладання договору в електронній формі.

Відтак, позивачем надані до суду належні та допустимі докази в розумінні норм Господарського процесуального кодексу України, що підтверджують факт укладення кредитного договору у відповідності до норм чинного законодавства України.

За приписами ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 ст.1056-1 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Як вбачається з довідок про перерахування коштів та банківської виписки про рух коштів відповідачу було надано кредитні кошти на загальну суму 71 000,00грн, які відповідач зобов`язався повернути позивачу згідно графіку погашення кредиту, шляхом щомісячної сплати грошових коштів, які складаються з суми основної заборгованості за кредитом, суми процентів та комісії.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, частково здійснив погашення кредиту в сумі 58 457,19 грн., у зв`язку з чим, станом на 22.10.2025 заборгованість відповідача за кредитним договором перед позивачем становить: заборгованість по тілу кредиту - 63 653,12 грн; заборгованість по процентах -131 217,31 грн; заборгованість за комісією - 2 944,54 грн.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Факт наявності заборгованості на вказану вище суму відповідачем не спростований, доказів своєчасного повернення відповідачем кредиту у строки, визначені сторонами графіком погашення, суду також не надано, наявність заборгованості по кредиту та процентам підтверджується належними доказами, наявними в матеріалах справи.

Відповідач у своєму відзиві просить зменшити суму боргу до обґрунтованого рівня.

Суд зауважує, що норми чинного законодавства не надають суду права зменшувати суму основного боргу, оскільки стягнення заборгованості є способом захисту майнового інтересу.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Однак, заявлені позивачем вимоги не містять неустойку.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем не здійснено розрахунку з позивачем згідно із графіком погашення кредиту та у порядку і строки визначені договором, в матеріалах справи такі докази відсутні, суд дійшов висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання щодо погашення заборгованості по тілу кредиту в розмірі 63 653,12грн; заборгованості по процентах в розмірі 131 217,31грн; заборгованості за комісією в розмірі 2 944,54грн. розрахованих станом на 22.10.2025, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо клопотання відповідача про розстрочення виконання судового рішення, то суд не знайшов обґрунтованих підстав для його задоволення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд, керуючисьст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати зі сплати судового збору покладає на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Літвін Любові Володимирівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" (01133, м. Київ, б. Лесі Українки, 26, офіс 411, ) - заборгованість за договором № 472971-КС-002 про надання кредиту від 14.09.2023 в розмірі 197 814,97 грн, що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 63 653,12 грн; суми прострочених платежів по процентах в розмірі 131 217,31 грн; суми прострочених платежів за комісією в розмірі 2 944,54 грн. та 2422,40 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "02" січня 2026 р.

СуддяТ.А. Лавренюк