ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

16.01.2026 Справа № 917/2286/25

Суддя Паламарчук В.В., розглянув матеріали

за заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи

Встановив: ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Полтавської області з заявою (вхід. №2384/25 від 15.12.2025) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність відповідно до статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2026 року справі присвоєно єдиний унікальний номер 917/2286/25 та визначено головуючим суддю Паламарчука В.В.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає за необхідне залишити її без руху, оскільки подана заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не відповідає вимогам, встановленим Кодексом України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі ГПК України), іншими законами України. Застосування положень ГПК України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В ст. 115 КУзПБ передбачено, що провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника.

Боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:

2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

3) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

4) наявні ознаки загрози неплатоспроможності.

До складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Ч. 1 ст. 116 КУзПБ визначено, що заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

Положення КУзПБ визначають обов`язок боржника у своїй заяві про відкриття справи навести всі обставини неплатоспроможності та документально їх підтвердити.

Відповідно до ст. 116 КУзПБ обов`язок подання документів, на підставі яких виникла заборгованість заявника, покладено на заявника. Саме заявник, звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, повинен розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог ст. 76-77 ГПК України, що також передбачено п. 3, 14 ч. 3 ст. 116 КУзПБ.

ОСОБА_1 обґрунтовуючи наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, посилається на те, що з 2023 перебуває в кредитних відносинах з банківськими та іншими установами України, укладаючи правочини, за якими отримував послуги споживчого кредитування у вигляді грошових коштів на власні потреби, а починаючи з вересня 2024 остаточно перестав виплачувати заборгованість за кредитними договорами.

Разом з тим, заявник посилається на те, що він працевлаштований, немає у власності нерухомого та нерухомого майна.

За твердженням заявника, за даними УБКІ та особистими підрахунками розмір заборгованості складає приблизно 270 100,00грн.

Згідно наданого конкретизованого розрахунку, у заявника існує заборгованість перед 1 банком і 32 мікрофінансовими установами, а саме: ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів", ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" (6 кредитних договорів), ТОВ "ІННОВА-НОВА", ТОВ "ФК "НОВІ КРЕДИТИ", ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" (2 договори), ТОВ "ФК "СОЛВЕНТІС", ТОВ "ФК "ПРОСТО КРЕДИТ", ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР", ТОВ "ФК "ТАЙГЕР ФІНАНС", ТОВ "МІЛОАН" (2 договори), ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", ТОВ "БІЗПОЗИКА", ТОВ "ФК "ГВАДІАНА", ТОВ "ФК "ТЕХНОФІНАНС", ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП", АТ "ІДЕЯ БАНК", ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ", ТОВ "МАКС КРЕДИТ" (2 договори), ТОВ "СІРОКО ФІНАНС", ТОВ "КЛАЙ ІНВЕСТ", ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС", ТОВ "ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ", ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП", ТОВ "ФК "ТОП 1", ТОВ "ФК "ФІНБУСТ", ТОВ "ФК "АБЕКОР", ТОВ "ЙОТА ІНВЕСТ", ТОВ "СЛОН КРЕДИТ", ТОВ "ФК "Є ГРОШІ КОМ", ТОВ "КРЕДИТПРОМІНВЕСТ", ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ", ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА", ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА".

Проте всіх договорів за якими наявна заборгованість, до заяви не додано. Долучений до заяви список кредиторів, містить перелік кредиторів, вказані дані договорів, зазначено загальну та прострочену заборгованість по кожному з них.

Окрім того, на підтвердження наявної заборгованості, заявник додав до заяви витяг Українського Бюро Кредитних Історій станом на 12.10.2025, в якому відображено дані кредитних договорів, суми кредитів, строки їх повернення, а також зазначено поточну заборгованість та поточну прострочену заборгованість.

У постанові Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 917/1604/21, в розділі "Щодо належності та допустимості кредитної історії для вирішення судом питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи", зазначено, що при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

Верховний Суд вважає, що самого кредитного звіту недостатньо для підтвердження вказаних обставин, оскільки такий звіт хоч і є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами, однак може містити неповну чи недостовірну інформацію про розмір та структуру заборгованості боржника, в тому числі за основним зобов`язанням.

За поданих боржником доказів, суд не має можливості встановити достовірність відображених заявником у Конкретизованому списку Кредиторів і боржників відомостей щодо дійсної кількості кредиторів.

Наявність лише договорів не підтверджує факт наявності кредиторської заборгованості, її суми та правової природи. Роздруківки з сайтів фінансових компаній також не можуть бути розцінені судом як первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення.

Відповідно п. 3 ч. 2 ст. 116 КУзПБ у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду, тобто обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності.

Зазначені заявником обґрунтування підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не знайшло свого документального підтвердження, тобто не доведено належними доказами.

Також, до заяви не долучені докази використання грошових коштів, отриманих від осіб, зазначених заявником у конкретизованому списку кредиторів.

Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 116 КУзПБ до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, серед іншого, додається декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства.

Згідно частини 5 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства, декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували року подання до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Боржник також подає декларацію про майновий стан за рік, в якому подається заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, станом на перше число місяця, що передує місяцю подання заяви до суду.

До членів сім`ї боржника належать особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, інші особи, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких з боржником не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Крім того, відповідно до пункту 9 Приміток до затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 №2627/5 форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, боржник за розділами декларації зазначає всю інформацію про членів сім`ї, яка йому відома та яку він може отримати з офіційних джерел (правовстановлювальні документи, відповідні державні реєстри). Якщо член сім`ї не надав боржнику інформацію і така інформація не може бути отримана ним з офіційних джерел, у відповідному рядку декларації зазначається "Член сім`ї не надав інформацію".

Як вбачається із поданих суду документів, боржником долучено до заяви про відкриття провадження у справі декларації про майновий стан: за 2022-2024 роки та станом на 01.11.2025 року. У даних деклараціях про майновий стан боржника, у відповідних рядках відмічено "члени сім`ї не надали інформацію".

Водночас, до заяви не додано доказів звернення до відповідних офіційних джерел щодо отримання інформації про членів сім`ї, яка необхідна була їй для заповнення декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність.

На переконання суду, коло членів сім`ї боржника в частині п`ятій статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства визначено у зв`язку із встановленням його обов`язку подати декларацію про майновий стан боржника за відповідною формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства, як додаток до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Подання декларації про майновий стан боржника полягає у необхідності підтвердження наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, зазначених у частині другій статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Подання декларації про майновий стан надає можливість не лише встановити перелік та вартість майна, стан доходів та витрат на відповідну дату, а й динаміки розміру активів за відповідний період. Поряд з цим, ця декларація повинна містити відомості, що можуть свідчити про ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами.

Судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №910/6639/20 також зазначила, що включення до кола членів сім`ї осіб, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхніх дітей, у тому числі повнолітніх, батьків, осіб, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, пояснюється фідуціарним, зазвичай, характером відносин боржника з цими особами (обов`язок діяти якнайкраще в інтересах таких осіб), що може сприяти ухиленню від виконання боржником зобов`язань перед кредиторами шляхом перереєстрації майна (майнових прав) на цих осіб. До цих зловживань правом боржник може вдатись незалежно від того, що ці особи проживають окремо від боржника, не пов`язані з ним спільним побутом та сімейними правами і обов`язками.

Отже, подані заявником декларації про майновий стан боржника не можуть вважатись належним доказом виконання заявником пункту 11 частини 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч.4 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).

Отже, при поданні до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, обов`язком боржника є складення реального (виконуваного) проекту плану реструктуризації, який після розгляду господарським судом грошових вимог та формування реєстру кредиторів розробляється, уточняється та погоджується з кредиторами.

ОСОБА_1 долучено проект плану реструктуризації боргів, відповідно до якого боржник вказує, що дохід, який він отримує (в місяць) складає 46 842,55грн, з них щомісячно виділятиметься для погашення вимог - 814,55грн, розмір, який залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб в місяць (необхідний прожитковий мінімум, медичне лікування, витрати на оздоровлення (санаторії, спортзал, басейн та інше), плата за комунальні послуги, плата за проїзд, щомісячна допомога на існування близьким (базові потреби) - 46 028,00грн; сума, яка підлягатиме прощенню - 221 227,00грн.

Разом з тим, до матеріалів заяви заявником не долучено доказів, які б підтверджували понесені ним відповідні витрати на задоволення побутових потреб.

Окрім того, суд звертає увагу, що згідно Договору про оплату послуг праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 15.11.2024, оплата послуг керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Черкасова С.А. становить 45 420,00грн за весь строк виконання повноважень. Так, за умовами даного Договору ОСОБА_1 забов`язується вносити оплату рівними частинами протягом 8-ми місяців у сумі 5 677,50грн щомісячно на депозитний рахунок суду в якому відкрито провадження у справі про неплатоспроможність.

Як зазначає ОСОБА_1 ним здійснено оплату за укладеним договором у розмірі 22 710,00грн, проте, запропонований проект плану реструктуризації боргів, не містить інформації стосовно врахування боржником залишку суми на виплату винагороди арбітражного керуючого.

Згідно ч.3 ст. 37 Кодексу України з процедур банкрутства, яка застосовується судом на підставі ст. 113 цього Кодексу, господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про залишення без руху заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 37, 113, 116 Кодексу України з питань банкрутства, статтями 174, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність - залишити без руху.

2. Встановити строк на усунення недоліків - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність без руху.

3. Запропонувати заявнику усунути недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у встановлений строк, надавши суду:

- первинні документи з банківських та інших фінансово-кредитних установ, які підтверджують виникнення, наявність та розмір заборгованості боржника, із зазначенням розміру помісячних платежів, належних до сплати та періодів прострочення;

- належні та допустимі докази (засвідчені; підписані ЕЦП), які стали підставою для виникнення грошових зобов`язань та підтверджують розмір заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штраф, пеня) по кожному кредитору (у тому числі виписки за картковими рахунками; правочини; первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань;

- докази в підтвердження існування інших обставин, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності), враховуючи дати укладення кредитних договорів;

- належним чином заповнені декларації про майновий стан боржника, складених у відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства та наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 №22627/5;

- докази використання коштів, отриманих від кредиторів, зазначених у конкретизованому списку кредиторів.

- реально (виконуваний) проект плану реструктуризації, з відповідними доказами його виконання та з урахуванням сум на виплату винагороди арбітражного керуючого;

- докази, які б підтверджують понесені витрати на задоволення побутових потреб, які зазначені в проекті плану реструктуризації .

4. Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Паламарчук В.В.