ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.01.2026 р. Справа № 914/120/26

Господарський суд Львівської області у складі судді Никон О.З., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КВМ ЛЮКС»

про забезпечення позову до подання позову

особа, яка може отримати статус учасника справи:

Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КВМ ЛЮКС» звернулось до Господарського суду Львівської області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що Адміністративною колегією Західного міжобласного територіального відділення АМКУ необ`єктивно встановлено обставини справи № 63/2-01-38-2024, не доведено вчинення позивачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції та передчасно внесено заявника до Державного реєстру суб`єктів господарювання, притягнутих до відповідальності за вчинення порушення, яке передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 цього Закону, у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів, а також , за відсутності законних підстав для його видачі (єдина відкрита автоматизована система накопичення, обробки, обліку та надання інформації про суб`єктів господарювання, які протягом останніх трьох років притягалися до відповідальності за вчинення порушення, передбаченого пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 цього Закону, у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів, для цілей Закону України «Про публічні закупівлі», а також зведених відомостей щодо спотворення результатів торгів.

Заявник вважає, що ця інформація обмежує його участь у майбутніх тендерах на час розгляду справи судом та ставить під загрозу господарську діяльність заявника, оскільки достатню кількість замовлень заявник отримує саме внаслідок участі у процедурах закупівель, проте замовники торгів будуть зобов`язані приймати рішення про відмову заявнику в участі у процедурах закупівель з підстав, визначених пунктом 4 частини 1 статті 17 ЗУ «Про публічні закупівлі».

Зважаючи на викладене вище, заявник просить забезпечити позов шляхом зупинення дії рішення Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення АМКУ № 63/246-р/к «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» від 11.12.2025 у справі № 63/2-01-38-2024 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «КВМ ЛЮКС» шляхом видалення інформації щодо нього з Державного реєстру суб?єктів господарювання, притягнутих до відповідальності за вчинення порушення, яке передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції, у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів та видалити відомості щодо нього із Зведених відомостей щодо спотворення результатів торів, які містяться на офіційному сайті Антимонопольного комітету.

Надавши оцінку доводам заявника, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

З урахуванням наведеного, заява про забезпечення позову повинна бути обґрунтованою з поданням належних і допустимих доказів, що підтверджують можливість виникнення в подальшому ускладнень при виконанні судового рішення, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд зазначає, що згідно із частиною 11 статті 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до частини 5 статті 60 Закону України Про захист економічної конкуренції, незалежно від положень частини четвертої цієї статті, у разі наявності достатніх підстав, господарський суд може зупинити дію рішення органу Антимонопольного комітету України.

Заявник ствердив, що має намір звернутись до суду із позовом про визнання недійсним та скасування в частині, що стосується заявника, рішення № 63/246-р/к від 11.12.2025, прийнятого адміністративною колегією АКУ у межах справи № 63/2-01-38-2024.

З урахуванням цього, суд звертає увагу на те, що згідно із пунктом 4 частини 1 статті 17 Закону України Про публічні закупівлі замовник приймає рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та зобов`язаний відхилити тендерну пропозицію учасника або відмовити в участі у переговорній процедурі закупівлі (крім випадків, зазначених у пунктах 2, 4, 5 частини 2 статті 40 цього Закону) в разі, якщо суб`єкт господарювання (учасник) протягом останніх трьох років притягувався до відповідальності за порушення, передбачене пунктом 4 частини 2 статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції, у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів тендерів.

З метою інформаційної підтримки забезпечення реалізації норм статті 17 Закону України Про публічні закупівлі, полегшення пошуку замовниками відповідних рішень, на веб-порталі Антимонопольного комітету України у розділі Діяльність у сфері державних/публічних закупівель містяться зведені відомості про рішення органів Антимонопольного комітету України щодо визнання вчинення суб`єктами господарювання порушень законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій (передбачених пунктом 4 частини 2 статті 6, пункту 1 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції) які стосувались спотворення результатів торгів. Після спливу трьох років з дати прийняття відповідного рішення відомості про суб`єкта господарювання, стосовно якого його прийнято, видаляються з сайту АМКУ.

Відповідно до антиконкурентного законодавства, рішення органів Антимонопольного комітету України приймаються з метою припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема антиконкурентної змови під час торгів. Натомість забезпечення позову у пропонований заявником спосіб призводить до продовження ним діяльності на противагу рішенню, згідно з яким така діяльність визнана протиправною (здійснення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів).

Зважаючи на предмет позову, з яким має намір звернутись заявник, а також на обраний ним захід забезпечення позову, суд дійшов висновку, що задоволення заяви про зупинення дії оскаржуваного рішення фактично є частковим задоволенням позову, адже правомірність висновків, викладених у спірному рішенні, стосовно вчинення заявником антиконкурентних узгоджених дій встановлюється за результатами розгляду судом справи по суті, а оскаржуване заявником рішення до прийняття судового рішення є чинним.

За таких умов задоволення заяви про забезпечення позову суперечитиме частині 11 статті 137 ГПК України.

Зазначені висновки суду узгоджуються із висловленими Верховним Судом правовими позиціями, які викладені у постановах від 04.09.2024 у справі №904/5133/23, від 29.11.2024 у справі №922/2921/24.

Окрім цього, Верховний Суд у постанові від 11.11.2021 у справі №910/269/20 зазначав, що частина 5 статті 60 Закону України Про захист економічної конкуренції є спеціальною нормою, яка застосовується до правовідносин, що регулюються цим Законом і згідно з якою дія рішення органу АМКУ може бути зупинена господарським судом лише за наявності достатніх підстав. Право суду зупинити дію оскаржуваного рішення органу АМКУ за заявою, поданою суду відповідно до зазначеної норми Закону, не може розглядатися як самостійна та єдина підстава для забезпечення позову.

Позивач не навів достатніх підстав для зупинення судом оскаржуваного рішення на підставі частини 5 статті 60 Закону України Про захист економічної конкуренції не повідомлено про обставин, які свідчили б про ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту його прав, за захистом яких він звернувся до суду в разі задоволення відповідного позову та обставин, які б підтверджували, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду по суті спору.

Щодо вимоги позивача про виключення інформації щодо нього з Державного реєстру суб`єктів господарювання, притягнутих до відповідальності за вчинення порушень та зведених відомостей щодо спотворення результатів торгів, передбачених пунктом 4 частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції, суд зазначає, що відповідно до чинного законодавства, рішення органів Антимонопольного комітету України, яке стосується притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності за вчинення антиконкурентних узгоджених дій, набирає чинності з моменту його прийняття, і інформація про таке порушення вноситься до відповідних реєстрів, зокрема до Державного реєстру суб`єктів господарювання. Зупинення цієї інформації до набрання законної сили рішенням суду не передбачено законодавством, оскільки зміст внесених до реєстру відомостей є результатом правомірної діяльності органів, що здійснюють контроль за дотриманням антимонопольного законодавства.

Зважаючи на зазначене вище, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 141, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КВМ ЛЮКС» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України та оскаржується в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Никон О.З.