ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

13.01.2026 Справа № 908/92/26

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя Проскуряков К.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю -ОСК- про забезпечення позову від 09.01.2026 (вх. № 600/08-08/26 від 12.01.2026) у справі

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «-ОСК-» (вул. Транспортна, буд. 1-А, м. Охтирка, Сумська область, 42700; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство Вільнянський молокозавод» (вул. Запорізька, буд. 65, м. Вільнянськ, Запорізька область, 70002; )

про стягнення 2 134 450,41 грн.,

Без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

12.01.2026 до господарського суду Запорізької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «-ОСК-» від 09.01.2026 (вх. № 600/08-08/26) про забезпечення позову до подачі позовної заяви шляхом:

- накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство Вільнянський молокозавод" (; 70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Запорізька, буд, 65) у банківських установах;

- накладення арешту на рухоме та не рухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство Вільнянський молокозавод" (; 70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Запорізька, буд, 65), належне Відповідачу на праві власності та майно, яке знаходиться на балансі Відповідача - в межах ціни позову.

12.01.2026 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, вказану заяву розподілено судді Проскурякову К.В.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову заявник посилається на те, що 05.06.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "-ОСК-" (; 42700, Сумська область, м. Охтирка, вул. Транспортна, 1-а) (Постачальник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство Вільнянський молокозавод" (; 70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Запорізька, буд, 65) (Покупець, Відповідач) укладений Договір поставки товару № 05/06/2025 відповідно до якого Постачальник зобов`язувався поставити у власність Покупцеві товар, а Покупець зобов`язався здійснити оплату товару та його прийняття в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі.

Як зазначає позивач, доказами виконання договірних зобов`язань з боку ТОВ "-ОСК-" є платіжні інструкції згідно переліку на поставку товару на загальну суму 2 700 000,00 грн. Згідно доданого акту звірки взаємних розрахунків за період 2025 р., між Товариством з обмеженою відповідальністю "-ОСК-" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство Вільнянський молокозавод" за Договором поставки товару № 05/06/2025 у Відповідача перед Позивачем існує заборгованість у сумі 2 080 000,00 грн.

Заява про забезпечення позову мотивована невиконанням відповідачем належним чином умов договору в частині грошових зобов`язань щодо оплати за поставлений товар. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення, ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких Позивач звертається до суду. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання, тощо).

Також заявник вказав, що ТОВ "-ОСК-" вирішується питання щодо пред`явлення позовної вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство Вільнянський молокозавод" в сумі 54 450,41 грн.

Крім цього ТОВ "-ОСК-" зазначив, що стосовно ТОВ "ВП Вільнянський молокозавод" було відкрито декілька виконавчих проваджень щодо стягнення значної суми грошових коштів. Також, іншими контрагентами, щодо яких у ТОВ "ВП Вільнянський молокозавод" є зобов`язання - готуються позовні заяви щодо стягнення грошових коштів. Є декілька не закритих судових справ про стягнення з ТОВ "ВП Вільнянський молокозавод" грошових коштів. Наявна інформація про те, що ТОВ "ВП Вільнянський молокозавод" відчужує майно, щоб уникнути стягнення заборгованості у майбутньому за рахунок цього майна.

Отже, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до імовірного утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду Запорізької області. На підставі викладеного, просить суд заяву задовольнити.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю -ОСК- від 09.01.2026 (вх. № 600/08-08/26 від 12.01.2026) та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову (ч. 1). Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом (ч. 2).

За змістом ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Важливо, що особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами (п. 27 постанови Верховного Суду від 04.05.2023 у справі № 916/3710/22).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується необхідність застосування забезпечення позову та його певного виду. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Крім того, ухвала господарського суду про забезпечення позову в обов`язковому порядку повинна містити дані, на підставі яких можна зробити висновок про те, що невжиття того чи іншого заходу до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання в подальшому рішення господарського суду.

За приписами ст. 42 ГПК України, учасники справи мають право: подавати заяви та клопотання, докази. При цьому, зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази.

Згідно ч. 1 ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна зазначити підстави звернення з заявою про забезпечення позову та надати їм належне обґрунтування. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу для забезпечення позову.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У той же час, ст. 77 ГПК України передбачає, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У разі відсутності доказів в підтвердження викладених обставин та обґрунтування, що невжиття таких заходів утруднить чи зробить неможливим виконання рішення, господарський суд відхиляє таку заяву як необґрунтовану та не підтверджену належними доказами.

Проаналізувавши аргументи сторони, викладені в заяві, яка посилається на невиконання відповідачем зобов`язань за договором поставки товару № 05/06/2025 від 05.06.2025 в частині здійснення оплати вартості отриманого товару судом встановлено, що заявник будь-яких доказів на підтвердження цих обставин не надав.

Крім цього, у пункті 2.2. розділу 2 договору № 05/06/2025 від 05.06.2025 сторони визначили, що Покупець (ТОВ «ВП Вільнянський молокозавод») оплачує вартість товару шляхом 100% попередньої оплати вартості партії товару.

Долучені заявником копії платіжних інструкцій на загальну суму 3 997 500,00 грн. свідчать лише про часткову оплату ТОВ «ВП Вільнянський молокозавод» отриманого товару за договором № 05/06/2025 від 05.06.2025, та не є доказами що свідчать про поставку товару.

Відповідних Специфікації (накладних) в підтвердження факту здійснення ТОВ -ОСК- поставки товару за договором № 05/06/2025 від 05.06.2025 матеріали заяви також не містять.

Так, позивачем не долучено до матеріалів справи жодного доказу на підтвердження того, що невжиття вказаних ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених або оспорюваних прав чи інтересів, за захистом яких він звернувся до суду; не наведено жодних обставин, які б могли свідчити про відсутність у відповідача необхідної суми грошових коштів, а також про дії останньої, направлені на витрачання коштів з метою ухилення від сплати спірного боргу; не наведено жодних доводів, які б могли свідчити про вчинення відповідачем дій, спрямованих на пошкодження чи знищення майна або приховування коштів.

Отже, позивачем не наведено жодних обґрунтувань та не надано доказів того факту, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення вимог до відповідача, а безпідставне задоволення такої заяви завдасть додаткових перешкод і унеможливить здійснення господарської діяльності відповідача.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

З урахуванням викладеного, забезпечення права на ефективний спосіб захисту позивача не може виправдовувати втручання у право відповідача на мирне володіння своїм майном, у зв`язку з поданням необґрунтованої заяви про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти.

Згідно з абз. 1 ч. 6, ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

За таких обставин, враховуючи необґрунтованість заяви та недоведеність належними та достатніми доказами зазначених у ній обставин, суд відмовляє в задоволенні заяви ТОВ «-ОСК-» про забезпечення позову.

Суд зазначає, що позивач не позбавлений права на повторне звернення до суду з заявою про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 138-140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю -ОСК- про забезпечення позову від 09.01.2026 (вх. № 600/08-08/26 від 12.01.2026).

2. У задоволенні заяви ТОВ -ОСК- про забезпечення позову від 09.01.2026 (вх. № 600/08-08/26 від 12.01.2026) шляхом: накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство Вільнянський молокозавод" (; 70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Запорізька, буд, 65) у банківських установах; накладення арешту на рухоме та не рухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство Вільнянський молокозавод" (; 70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Запорізька, буд, 65), належне Відповідачу на праві власності та майно, яке знаходиться на балансі Відповідача - в межах ціни позову - відмовити.

3. Ухвалу суду направити до електронних кабінетів підсистеми Електронний суд ЄСІКС учасників справи.

4. Ухвала набирає чинності з моменту її підписання та відповідно до ч. 8. ст. 140, ст. 255 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з ч. 8. ст. 140 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову.

В ч. 1 ст. 256 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.