У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

12 січня 2026 року м. Чернігівсправа № 927/1268/25

Суддя Шморгун В. В., розглянувши матеріали заяви б/н від 31.12.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Маркетс Ассістанс Плюс», , вул. Студентська, 5-7В, М. Київ, 04050 до боржника: Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Чернігівській області, , вул. П`ятницька, 69, м. Чернігів, 14005 про видачу судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерджі Маркетс Ассістанс Плюс» звернулось до Господарського суду Чернігівської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Чернігівській області 2803,14 грн заборгованості за поставлену у червні-липні 2025 року електричну енергію за договором про постачання електричної енергії споживачу №1 від 23.01.2025 (далі Договір).

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на неналежне виконання боржником умов Договору в частині сплати коштів за поставлену електроенергію.

Розглянувши подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерджі Маркетс Ассістанс Плюс» заяву разом з доданими до неї документами, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 2, 4 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, наказного провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ ГПК України.

Згідно зі ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

Виходячи з загальних засад наказного провадження та встановленого порядку розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та безспірність якої підтверджується доданими до заяви документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з доданих до заяви документів, 23.01.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерджі Маркетс Ассістанс Плюс» (далі Постачальник) та Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Чернігівській області (далі Споживач, Замовник) уклали договір №1 про постачання електричної енергії споживачу №1 (далі Договір), за умовами п. 2.1 якого Постачальник постачає електричну енергію для забезпечення потреб об`єктів електроспоживання Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої електричної енергії в порядку та на умовах, передбачених цим Договором та додатками до нього.

Відповідно до п. 3.1.1 Договору та Додатку №4 до нього постачання Товару за Договором здійснюється з 23.01.2025 до 31.07.2025.

Обсяг закупівлі (планові обсяги) становить 3548 кВт/год. Очікувані (планові) обсяги споживання Товару, визначені в Додатку №1 до цього Договору, можуть бути зменшені, зокрема, залежно від реального фінансування видатків та потреб Споживача в порядку, визначеному п.п. 13.4.1 п. 13.4 цього Договору (п. 3.2 Договору, Додаток №1 до Договору).

У п. 5.1 Договору встановлено, що ціна цього Договору становить 25 784,45 грн з ПДВ.

У період з січня по липень 2025 року Постачальник поставив Споживачу електроенергію у кількості 4169,288 кВт/годна суму 29 586,30 грн, на підтвердження чого надано акти приймання-передачі товару (електричної енергії) за цей період.

Отже, Постачальник поставив Споживачу електричну енергію у більшій кількості та на більшу суму, ніж встановлено у Договорі та додатках до нього.

У своїй заяві заявник зазначає, що залишилась непогашеною боржником заборгованість за спожиту у червні-липні 2025 року електроенергію у загальному розмірі 2803,14 грн (у червні 2025 року спожито електроенергії на суму 3427,01 грн, з якої сплачено 998,71 грн; у липні 2025 року спожито електроенергії на суму 374,84 грн, яка не була сплачена).

Тобто Споживач фактично сплатив кошти за спожиту ним електричну енергію за період з січня 2025 року по травень 2025 року на загальну суму 24 785,74 грн, а також частково за спожиту у червні 2025 року у розмірі 998,71 грн, що усього становить 25 784,45 грн та відповідає ціні Договору.

Таким чином, спірна заборгованість виходить за межі ціни Договору, тобто спірні правовідносини виникли поза межами Договору, а відтак заявлена ТОВ «Енерджі Маркетс Ассістанс Плюс» вимога про стягнення з боржника грошових коштів у розмірі 2803,14 грн не відповідає вимогам статті 148 ГПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 147, 148, 151, 152, 153, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Енерджі Маркетс Ассістанс Плюс» у видачі судового наказу про стягнення з Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Чернігівській області 2803,14 грн заборгованості за поставлену у червні-липні 2025 року електричну енергію.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвалу може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В. В. Шморгун