ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

15.01.2026 Справа № 917/2366/25

Суддя Тимощенко О.М., розглянувши матеріали

за позовною заявою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, вул. Решетилівська, 26/1, м. Полтава, 36007

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРБУДПРОЕКТСІТІ", вул. Шевченка, 65, м. Полтава, 39039

про стягнення 24 856 882,40 грн,

ВСТАНОВИВ:

26.12.2025 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРБУДПРОЕКТСІТІ" про стягнення пеня у розмірі 24 856 882,40 грн за прострочення терміну виконання календарного плану виконання робіт за договором підряду №160Юр/121 на виконання робіт по об`єкту: "Капітальний ремонт частини громадського будинку адміністративно-побутової будівлі Головного управління ДСНС України в Полтавській області, літера А4-4, А5-4 за адресою м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 26/1" (код ДК 021:2015:45000000-7 - Будівельні роботи та поточний ремонт) від 30.08.2023 року (вх. № 2469/25).

Відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2025 року призначення судді не відбулось у зв`язку з відсутністю потрібної кількості суддів для розподілу справи.

За результатами автоматизованого розподілу 12.01.2026 року судової справи № 917/2366/25 між суддями справу передано на розгляд судді Тимощенко О. М.

Дослідивши дану позовну заяву із додатками, суд дійшов до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху, виходячи з наступного.

1) За приписами ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 74 ГПК України визначено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК Україні позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частини 2, 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 91 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Виходячи з положень наведених статей, обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, необхідно не лише зазначити, а й доводити відповідним чином, що вбачається з положень ст.74 ГПК України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. До позовної заяви мають бути додані відповідні докази, які підтверджують певні юридичні факти, на які посилається заявник.

З огляду на викладене, позивач зобов`язаний надати всі докази на підтвердження факту порушення його прав та законних інтересів діями або бездіяльністю відповідачів та, як наслідок, наявність правових підстав для звернення з позовом до суду.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на щомісячні звіти №1 та №2 від інженера-консультанта (згідно укладеного договору від 29.08.2024 р. №188Юр/179 про надання інженерно-консультаційних послуг).

При цьому, до позову не додано копії вищезазначених доказів - звітів №1, №2 та договору від 29.08.2024 р. №188Юр/179 про надання інженерно-консультаційних послуг.

Позивачем не повідомлено суду причин, з яких вказані докази не можуть бути подані позивачем у строк вказаний в ст. 80 ГПК України та не надано суду доказів, які підтверджують, що позивач здійснив всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання вказаних доказів.

Відповідно до п. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

2) Відповідно до пункту 8 ч. 3 ст.162 ГПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Позивачем не дотримано вимоги пункту 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України, оскільки у позовній заяві не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

3) Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI (із змінами та доповненнями).

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3028,00 грн.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У прохальній частині позовної заяви Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області ставить вимоги про стягнення 24 856 882,40 грн.

Отже, позивачу при зверненні з даним позовом до суду було необхідно сплатити судовий збір в сумі 372 853,24 грн.

Проте, до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі. Позивач просив судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покласти на відповідача, оскільки Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області є державною установою, яка є розпорядником коштів нижчого рівня в системі головного розпорядника коштів.

Розглянувши клопотання позивача суд не вбачає підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Частиною другою статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно частин першої-другої статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

- військовослужбовці;

- батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

- одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

- члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

- особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Вищезазначена норма закріплює дискреційне право, а не обов`язок суду відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. Його реалізація не може призводити до порушення принципу процесуального рівноправ`я сторін та знаходиться у безпосередній залежності від доведеності за допомогою належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів обставин щодо того, що скрутне майнове становище особи не дозволяє їй сплатити судовий збір у встановленому чинним законодавством розмірі.

З метою недопущення зловживання процесуальними правами суд має враховувати: предмет спору, наявність у особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, рахунків у банківських та інших фінансових установах та можливість розпорядження ними, вік особи та її працездатність, склад сім`ї та наявність утриманців тощо.

Таким чином, для задоволення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, суд на підставі поданих доказів має встановити дійсний майновий стан сторони та чи підпадає така сторона до осіб, яким надано таке право.

Встановлений статтею 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, за яких особі може бути відстрочено або розстрочено сплату судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є вичерпним.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №940/2276/18.

Однак позивач - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області до вказаних категорій осіб не відноситься та не підпадає під умови статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Отже, у суду відсутні правові підстави для звільнення позивача від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів і узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до п. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, на підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про залишення позовної заяви Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області без руху.

Для усунення зазначених судом недоліків у поданій позовній заяві позивачу необхідно:

- надати належним чином засвідчені копії щомісячних звітів №1 та №2 від інженера-консультанта та договору від 29.08.2024 р. №188Юр/179 про надання інженерно-консультаційних послуг;

- зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- сплатити судовий збір в сумі 372 853,24 грн та надати суду докази його сплати.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви .

2. Залишити позовну заяву без руху.

3. Надати позивачу строк 3 дні з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних у ній недоліків позовної заяви.

4. Попередити позивача про те, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала підписана 15.01.2026 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (ст.ст.235,255 ГПК України).

Суддя О. М. Тимощенко