ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.01.2026м. ДніпроСправа № 904/5187/25

Суддя Ніколенко М.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Овопрайм" про покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю ''ЮТ Компані" витрат на правову допомогу

у справі

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Овопрайм", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю ''ЮТ Компані", м. Дніпро

про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 1 318 285,60 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Овопрайм" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ''ЮТ Компані" про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 1 318 285,60 грн.

Ухвалою суду від 19.11.2025 провадження у справі № 904/5187/25 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

На адресу суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Овопрайм" про покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю ''ЮТ Компані" витрат на правову допомогу у розмірі 12 000 грн.

Відповідач, в свою чергу, надав до суду письмові заперечення на подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Овопрайм" заяву про розподіл витрат на правову допомогу.

Відповідач зауважив, що обсяг правничої допомоги у справі № 904/5187/25 не є значним. Сама позовна заява є типовою, а розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників, тобто без участі представника позивача в судових засіданнях.

Окрім того, відповідач вважає, що суд має оцінити і зважити також: і правові підстави та реальну необхідність подання позовної заяви. На переконання відповідача, поданий позивачем позов є безпідставним і безперспективним, про що детально описано у відзиві. А з огляду на те, що відповідач як до подання позову, так і після, продовжував систематично оплачувати кошти на користь Позивача (що підтверджується матеріалами справи), вважаємо, що реальна необхідність подання позовної заяви була відсутня.

За таких обставин, відповідач вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу не підлягають задоволенню, оскільки вони є значно завищеними, позивачем не доведено їх реальну необхідність, співмірність із фактичними витратами, враховуючи складність справи, обсяг виконаної роботи та час, який адвокат міг витратити на її розгляд.

Дослідивши матеріали поданої заяви, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Так, згідно з ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Ухвалою суду від 19.11.2025 про закриття провадження у справі № 904/5187/25 було встановлено, що спір у цій справі виник внаслідок порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань перед позивачем. А тому, понесені позивачем судові витрати ухвалено покласти на відповідача.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268) (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження надання адвокатом Унінцем Ігорем Миколайовичем адвокатських послуг Товариству з обмеженою відповідальністю "Овопрайм" під час розгляду справи №904/5187/25 заявником надано: договір про надання правничої допомоги від 09.09.2025, калькуляцію № 10/09-25 від 10.09.2025, акт прийняття-передачі наданих послуг від 10.09.2025.

Відповідно до калькуляції № 10/09-25 від 10.09.2025, адвокатом були надані юридичні послуги на загальну суму 12 000 грн., які складаються з:

- правничого аналізу документів; первинної правової консультації; аналізу чинного законодавства та судової практики - 1 500 грн.;

- складання позовної заяви - 6 000 грн.;

- підготовки додатків до позовної заяви; отримання витягів з ЄДР; розрахунку судового збору; формування квитанції на оплату судового збору; отримання витягів із системи ЄСІТС - 4 500 грн.

Розмір фактичних витрат позивача на правову допомогу адвоката підтверджений належними доказами та співмірний із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову.

Щодо доводів відповідача, наведених у поданих ним запереченнях на заяву позивача про розподіл судових витрат, слід зазначити, що звернення до суду із позовом у випадку порушення покупцем строків оплати поставленого товару є беззаперечним правом продавця.

Незважаючи на повну сплату відповідачем заборгованості перед позивачем після відкриття провадження у цій справі, понесені позивачем витрати на правову допомогу мають бути відшкодовані за рахунок особи, дії якої спричинили необхідність звернення позивача за такою правовою допомогою, тобто, відповідачем.

Також слід звернути увагу на те, що заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу становить менше 1% від ціни позову.

За таких обставин, витрати позивача на правову допомогу адвоката у розмірі 12 000 грн. слід покласти на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Овопрайм" про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 12 000 грн. - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ''ЮТ Компані" (місце реєстрації: 49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 76А, прим. 213; ідентифікаційний код: 45351684) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Овопрайм" (місце реєстрації: 03057, м. Київ, просп. Валерія Лобановського, буд. 56; ідентифікаційний код: 43559004) витрати на правову допомогу у розмірі 12 000 грн.

Видати наказ.

Ухвала набирає законної сили 12.01.2026.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, у частині закриття провадження у справі.

Повний текст ухвали складено та підписано 12.01.2026.

Суддя М.О. Ніколенко