ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року

м. Київ

cправа № 910/5813/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мамалуй О.О. - головуючий, Баранець О.М., Кролевець О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Федорової О.В.,

за участю представників:

позивача: Мамчик Д.О.;

відповідача: Яцук В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України»

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2025

у складі колегії суддів: Пономаренко Є.Ю. - головуючий, Барсук М.А., Руденко М.А.

та на рішення господарського суду міста Києва від 13.08.2025

суддя: Князьков В.В.

у справі № 910/5813/25

за позовом державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль ТМ»

про визнання договору недійсним та стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

1. Державна установа «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» (далі - ДУ «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України», позивач) звернулася до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль ТМ» (далі - ТОВ «Стиль ТМ», відповідач) про:

- визнання недійсними п. 1.2 та п. 4.1 договору № 88-К-23 від 29.05.2023 в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість, який укладений між державною установою «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» та товариством з обмеженою відповідальністю «Стиль ТМ»;

- стягнення з ТОВ «Стиль ТМ» на користь ДУ «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» безпідставно отриманих коштів за договором № 88-К-23 від 29.05.2023 у сумі 262 140,00 грн.

2. Позов мотивовано тим, що відповідач за договором здійснив поставку товару у червні 2023 року на загальну суму 1 572 840,00 грн по збільшеній вартості на 262 140,00 грн, чим порушив ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, ч. 1 ст. 526, ст. 629 Цивільного кодексу України, пп. 6 п. 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, зі змінами, п. 4.3 договору від 29.05.2023 № 88-К-23, зі змінами.

3. Позивач зазначає, що оскільки під час укладення договору відповідач мав статус платника податку за спрощеною системою оподаткування 3 групи зі ставкою єдиного податку 2%, положення пунктів 1.2 та 4.1 договору в частині включення до договірної ціни ПДВ суперечать пп. 9.5. п. 9 підр. 8 розд. ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, а тому підлягають визнанню недійсними на підставі ч. 1 ст. 203, ст. 215 та ст. 217 Цивільного кодексу України.

4. Позивач наголошує на тому, що вказані вище обставини призвели до безпідставного набуття та збереження відповідачем грошових коштів у вигляді сплаченого податку на додану вартість у розмірі 262 140,00 грн.

Короткий зміст рішення та постанови судів попередніх інстанцій

5. Рішенням господарського суду міста Києва від 13.08.2025 у справі № 910/5813/25, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2025, у задоволенні позову відмовлено.

6. Судові рішення мотивовані тим, що:

- інформація стосовно того, що відповідач є платником єдиного податку була ним вказана у доданих документах тендерної пропозиції, а саме відомостях про учасника та калькуляції цін на предмет закупівлі (у складі тендерної пропозиції відповідачем було подано відомості про учасника (№ 2 від 04.05.2023), в яких вказано статус платника податку: платник єдиного податку 3-ї групи по ставці 2% з 26.09.2023);

- калькуляція ціни товарів, яка подавалася у складі тендерної пропозиції, не включає податку на додану вартість, а включає лише суму єдиного податку;

- фактично цінова пропозиція відповідача не включала суми податку на додану вартість, про що позивач був обізнаний із документів, які було подано ТОВ «Стиль ТМ», у складі тендерної пропозиції.

7. Судами попередніх інстанцій враховано, що кожна з наявних у матеріалах справи видаткових накладних містить визначення ціни товару без податку на додану вартість, що кореспондується з тим, що відповідач не є платником цього податку. Відповідно до пояснень представників обох сторін стосовно того, що податкові накладні за наслідками поставки товару за спірним договором не складались.

8. Оскільки доводи позивача про включення до вартості товару за спірним договором суми податку на додану вартість спростовуються матеріалами справи, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відсутність підстав для визнання недійсними п. 1.2 та п. 4.1 договору № 88-К-23 від 29.05.2023 в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість, а також для повернення коштів позивачу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

9. Державна установа «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просила Суд скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2025 та рішення господарського суду міста Києва від 13.08.2025 у справі № 910/5813/25 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача.

10. Підставою касаційного оскарження позивач вказує п. 3 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

11. Скаржник зазначає, що до ціни договору, помилково включено суму ПДВ, ТОВ «Стиль ТМ», будучи в цей період платником спрощеної системи оподаткування 3 групи зі ставкою єдиного податку 2%, набуло грошові кошти в розмірі суми ПДВ, а саме 262 140,00 грн (ПДВ у розмірі 20% від ціни поставленого товару по договору у червні 2023 року) передбаченому умовами пункту 4.1 договору поза підставою, передбаченою договором. Зміст оспорюваного правочину в цій частині суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, що в силу вимог ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України є підставою для визнання договору недійсним у цій частині.

12. Позивач вказує на те, що судами попередніх інстанцій не надано оцінки акту ревізії окремих питань фінансово - господарської діяльності державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» за період 01 січня 2022 року по 30 вересня 2024 року, у висновках якого зазначено таке: «ТОВ «ТМ Стиль тектиль» здійснено поставку товару у червні 2023 року на загальну суму 1 572 840,00 грн по збільшеній вартості на 262 140,00 грн, чим порушено ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, ч. 1 ст. 526, ст. 629 Цивільного кодексу України, пп. 6 п. 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, із змінами, пункт 4.3 договору від 29.05.2023 № 88-К-23, із змінами, що призвело до витрат державного бюджету на суму 262 140,00 грн, чим нанесено матеріальну шкоду (збитки) на вказану суму.

13. Ураховуючи статус платника податків відповідача на момент підписання договору № 88-К-23 (зі змінами), позивач вважає, що положення пунктів 1.2, 4.1 договору від 29.05.2023 № 88-К-23 (зі змінами) про виготовлення окремих предметів речового майна (матрац ватяний одинарний, подушка ватяна) «ДК 021-2015: 98390000-3» (за кошти Державного бюджету України) у частині включення до договірної ціни ПДВ суперечать пп. 9.5 п. 9 підрозд. 8 р. ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, а тому мають бути визнані судом недійсними на підставі ч. 1 ст. 203, ст. 215, ст. 217 Цивільного кодексу України.

14. Крім того, позивач вказує на те, що ДУ «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» наводились у своїх процесуальних документах висновки Верховного Суду, викладені у постановах: від 24.10.2024 у справі № 914/2694/23, від 13.11.2024 у справі № 911/23/24; від 07.08.2024 у справі № 916/2914/23; від 10.09.2024 у справі № 922/4055/23 у справах, де предметом позову виступали вимоги про визнання недійсним частково договорів, стягнення сум ПДВ та коштів передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України, нарахованих на ці суми. Проте, ці висновки Верховного Суду не є подібними правовідносинам у справі № 910/5813/25, що свідчить про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

15. У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

16. Відповідач зазначає, що на момент проведення закупівлі та підписання договору відповідач не був платником податку на додану вартість. У складі тендерної пропозиції відповідачем було подано відомості про учасника, в яких вказано статус платника: платник єдиного податку 3-ї групи по ставці 2% з 26.09.2022. У калькуляції ціна товарів не включає податку на додану вартість, а включає лише суму єдиного податку.

17. Відповідач наголошує на тому, що фактично цінова пропозиція відповідача не включає суми податку на додану вартість, про що позивач був обізнаний із документів, які було подано ТОВ «Стиль ТМ», у складі тендерної пропозиції.

18. Також відповідач вказує на те, що згідно з інформацією, наданою Державним підприємством «Прозорро», при поданні своєї пропозиції учасник не має технічної можливості вказати в окремому полі про наявність/відсутність ПДВ у пропозиції. Інформація про ПДВ може вказуватись учасником у доданих документах.

19. Відповідач зазначає, що оскільки технічна можливість вказати в окремому полі про відсутність ПДВ у пропозиції учасника відсутня, тому у протоколі розкриття тендерних пропозицій відображена ціна тендерної пропозиції ТОВ «Стиль ТМ» з ПДВ.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

20. Державною установою «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» через авторизований електронний майданчик (електронну систему PROZORRO) було розміщено оголошення про проведення відкритих торгів та проведено процедуру закупівлі - відкриті торги з особливостями «ДК 021-2015: 98390000-3 інші послуги (виготовлення окремих предметів речового майна (матрац ватяний одинарний, подушка ватяна) (UA-2023-05- 03-007132-a), 2 послуги, строк поставки до 01.12.2023.

21. Згідно з даними авторизованого електронного майданчика (електронну систему PROZORRO) оголошення про проведення відкритих торгів (ідентифікатор закупівлі UA-2023-05-03-007132-a), передбачена закупівля Генеральною дирекцією ДКВС України ДК 021-2015: 98390000-3 Інші послуги (виготовлення окремих предметів речового майна (матрац ватяний одинарний, подушка ватяна) 2 послуги, строк поставки до 01.12.2023, очікувана вартість предмета закупівлі 1 573 300,00 гривень.

22. Відповідно до Тендерної документації (п. 1 розд. V «Оцінка тендерних пропозицій» критерієм оцінки є ціна (100%), ціна тендерної пропозиції повинна враховувати податки і збори, у тому числі, що сплачуються або мають бути сплачені відповідно до положень Податкового кодексу України. У разі, якщо учасник не є платником ПДВ, ціна тендерної пропозиції зазначається без ПДВ.

23. Товариством з обмеженою відповідальністю «Стиль ТМ» (перейменовано з ТОВ «ТМ Стиль Текстиль») подано свою пропозицію на участь у відкритих торгах з особливостями ДК 021-2015: 98390000-3 Інші послуги (виготовлення окремих предметів речового майна (матрац ватяний одинарний, подушка ватяна) 2 послуги (UA-2023-05-03-007132-a).

24. Згідно з протоколом розкриття тендерних пропозицій UA-2023-05-03-007132-a (дата публікації 15.05.2023), ціна тендерної пропозиції товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль ТМ» до початку та після закінчення аукціону - 1 572 840,00 грн з ПДВ.

25. За наслідками проведення відкритих торгів, 29.05.2023 між Державною установою «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Стиль ТМ» (виконавець) укладено договір № 88-К-23, умовами п. 1.1 якого виконавець бере на себе зобов`язання виготовити із матеріалу виконавця і поставити речове майно в асортименті, кількостях, в терміни та за цінами, зазначеними у специфікації (пункт 1.2. цього договору), а замовник забезпечити приймання та оплату послуг за виготовлений товар згідно з умовами цього договору.

26. Відповідно до п. 1.2 договору (специфікація) загальна вартість товару становить 1 572 840,00 грн з ПДВ: 1. матрац ватяний одинарний у кількості 3 000 шт. по ціні 403,28 грн з ПДВ, загальна сума 1 210 140,00 грн з ПДВ.

27. У п. 4.1 договору вказано, що загальна вартість цього договору становить 1 572 840,00 гривень, у тому числі ПДВ - 262 140,00 гривень. Вартість договору включає в себе ціну самого товару, його упаковки, маркування, доставки, передачі, ПДВ, усі податки та збори, що сплачуються або мають бути сплачені щодо поставки товару.

28. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2023 року (п. 11.1 договору № 88-К-23 від 29.05.2023).

29. 29 травня 2023 року сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору № 88-К-23 від 29.05.2023, якою викладено п. 4.1 у такій редакції:

«Загальна вартість цього Договору становить 1 572 840,00 гривень (один мільйон п`ятсот сімдесят дві тисячі вісімсот сорок гривень, 00 копійок), у тому числі обов`язкові податки та збори. Вартість Договору включає в себе ціну самого товару, його упаковки, маркування, доставки, передачі, усі податки та збори, що сплачуються або мають бути сплачені щодо поставки товару».

30. Також сторонами внесено зміни до специфікації до договору, а саме визначено, що: ціна за одиницю виміру товару з податками та зборами, тарою і транспортними витратами матрацу ватяного одинарного становить 403,38 грн, а загальна сума вартості товару з податками та зборами, тарою і транспортними витратами - 1 210 140,00; ціна за одиницю виміру товару з податками та зборами, тарою і транспортними витратами подушки ватяної становить 120,90 грн, а загальна сума вартості товару з податками та зборами, тарою і транспортними витратами - 362 700,00 грн.

31. На виконання умов договору № 88-К-23 від 29.05.2023 товариством з обмеженою відповідальністю «Стиль ТМ» поставлено, а Державною установою «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» прийнято товар, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено видаткові накладні № 11 від 08.06.2023, № 12 від 09.06.2023, № 13 від 13.06.2023, № 14 від 14.06.2023, № 15 від 14.06.2023.

32. За наслідками прийняття товару державною установою «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» було складено акти приймання матеріальних цінностей на склади державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України».

33. Відповідачем на оплату товару виставлено відповідні рахунки, які замовником оплачено, про що зазначалось представниками обох сторін під час розгляду справи.

34. Державною аудиторською службою України проведено ревізію закупівлі - відкриті торги з особливостями на закупівлю послуг код CPV згідно ДК 021-2015: 9839000-3 Інші послуги (виготовлення окремих предметів речового майна (матрац ватяний одинарний, подушка ватяна)).

35. За результатами вказаної ревізії складено акт ревізії окремих питань фінансово - господарської діяльності державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» за період 01 січня 2022 року по 30 вересня 2024 року у висновках якого зазначено, що згідно з листом ДПС від 03.01.2025 № 42/5/99-00-12-01-03-05, за даними інформаційно-комунікаційних систем ДПС - товариство з обмеженою відповідальністю «Стиль ТМ» - дата реєстрації платником ПДВ 01.10.2018, період перебування на загальній системі оподаткування з 01.01.2022 по 25.09.2022 та з 01.08.2023 по 30.09.2024, за період з 26.09.2022 по 31.07.2023 є платником спрощеної системи оподаткування 3 групи зі ставкою єдиного податку 2%, дата анулювання реєстрації платника спрощеної системи оподаткування 31.07.2023, що також підтверджується інформацією, що міститься у вільному доступі на сайті tax.gov.ua.

36. В акті ревізії також вказано, що товариством з обмеженою відповідальністю «Стиль ТМ» здійснено поставку товару у червні 2023 року на загальну суму 1 572 840,00 грн по збільшеній вартості на 262 140,00 грн, чим порушено частину 1 статті 193 Господарського кодексу України, частину 1 статті 526, статті 629 Цивільного кодексу України, підпункт 6 пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, із змінами, пункт 4.3 договору від 29.05.2023 № 88-К-23 із змінами, що призвело до витрат державного бюджету на 262 140,00 грн, чим нанесено матеріальну шкоду (збитки) на вказану суму.

37. На думку позивача, оскільки під час дії договору № 88-К-23 від 29.05.2023 відповідач мав статус платника податку за спрощеною системою оподаткування 3 групи зі ставкою єдиного податку 2%, положення п. 1.2 та п. 4.1 договору в частині включення до договірної ціни ПДВ суперечать пп. 9.5 п. 9 підрозд. 8 розд. ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, а тому підлягають визнанню недійсними на підставі ч. 1 ст. 203, 215 та 217 Цивільного кодексу України. Зазначені вище обставини призвели до безпідставного набуття та збереження відповідачем грошових коштів у вигляді сплаченого податку на додану вартість у розмірі 262 140,00 грн, що стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Позиція Верховного Суду

38. За змістом ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

39. Положення ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачають такий спосіб захисту порушеного права, як визнання правочину недійсним.

40. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

41. Частинами 1, 3 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

42. Згідно зі ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

43. Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

44. Згідно з ч. 1. ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

45. Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

46. Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

47. Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначені положеннями Закону України «Про публічні закупівлі».

48. За приписами ст. 1 зазначеного Закону тендерна документація - документація щодо умов проведення тендеру, що розробляється та затверджується замовником і оприлюднюється для вільного доступу в електронній системі закупівель; тендерна пропозиція - пропозиція щодо предмета закупівлі або його частини (лота), яку учасник процедури закупівлі подає замовнику відповідно до вимог тендерної документації.

49. Відповідно до ч. 2 - 5 ст. 5 Закону України «Про публічні закупівлі» учасники (резиденти та нерезиденти) всіх форм власності та організаційно-правових форм беруть участь у процедурах закупівель/спрощених закупівлях на рівних умовах. Замовники забезпечують вільний доступ усіх учасників до інформації про закупівлю, передбаченої цим Законом. Замовники не мають права встановлювати жодних дискримінаційних вимог до учасників.

50. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про ціни і ціноутворення» вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

51. Підпунктом 9.1.3 п. 9.1 ст. 9 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що податок на додану вартість належить до загальнодержавних податків.

52. У пунктах 14.1.156, 14.1.156-1 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України. Податкове зобов`язання (для цілей розділу V цього Кодексу) - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді, та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом.

53. Підпунктом 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

54. Відповідно до пп. «а» п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю.

55. За приписами п. 188.1 ст. 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

56. Відповідно до пп. 9.5 п. 9 підрозд. 8 розд. ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України платники єдиного податку третьої групи, які використовують особливості оподаткування, встановлені цим пунктом, звільняються від обов`язку нарахування та сплати податку на додану вартість за операціями з постачання товарів, робіт та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, а також від подання податкової звітності з податку на додану вартість, а їх реєстрація платником податку на додану вартість є призупиненою.

Під призупиненням реєстрації платником податку на додану вартість для цілей цього пункту розуміється, що для платників єдиного податку третьої групи, які використовують особливості оподаткування, встановлені цим пунктом, призупиняються права та обов`язки, встановлені розділом V та підрозділом 2 розділу XX цього Кодексу (у тому числі щодо формування податкового кредиту) на період використання особливостей оподаткування, встановлених цим пунктом.

Операції, здійснені платником єдиного податку третьої групи, який використовує особливості оподаткування, встановлені цим пунктом, вважаються такими, що не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.

Для осіб, реєстрація яких платником податку на додану вартість є призупиненою відповідно до цього пункту, обрахунок показників, визначених статтею 200-1 цього Кодексу, призупиняється на період використання особливостей оподаткування, встановлених цим пунктом.

57. Згідно з пп. 6 п. 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 471), істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10, 13 (крім підпунктів 13 та 15 пункту 13 цих особливостей, крім договору про закупівлю, зазначеного в абзацах другому, третьому частини першої статті 41 Закону), 80, 86, 88, 89, 91 цих Особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку з зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування, а також у зв`язку із зміною системи оподаткування пропорційно до зміни податкового навантаження внаслідок зміни системи оподаткування.

58. Відповідно до оголошення про проведення відкритих торгів (ідентифікатор закупівлі UA-2023-05-03-007132-a) передбачена закупівля Генеральною дирекцією ДКВС України ДК 021-2015: 98390000-3 Інші послуги (виготовлення окремих предметів речового майна (матрац ватяний одинарний, подушка ватяна) 2 послуги, строк поставки до 01.12.2023, очікувана вартість предмета закупівлі 1 573 300,00 гривень.

59. Згідно з п. 1 ст. 29 «Про публічні закупівлі» оцінка тендерних пропозицій/пропозицій проводиться автоматично електронною системою закупівель на основі критеріїв і методики оцінки, зазначених замовником у тендерній документації/оголошенні про проведення спрощеної закупівлі, шляхом застосування електронного аукціону.

60. У пункті 1 розділу V «Оцінка тендерних пропозицій» зазначено перелік критеріїв оцінки тендерної пропозиції із зазначенням питомої ваги критерію. Ціна тендерної пропозиції не може перевищувати вартість предмета закупівлі, зазначену в оголошенні про проведення відкритих торгів, з урахуванням абзацу другого пункту 28 Особливостей. До розгляду не приймається тендерна пропозиція, ціна якої є вищою ніж очікувана вартість предмета закупівлі, визначена замовником в оголошенні про проведення відкритих торгів з Особливостями. Критерієм оцінки є ціна (100%). Ціна тендерної пропозиції повинна враховувати податки і збори, у тому числі, що сплачуються або мають бути сплачені відповідно до положень Податкового кодексу України. У разі, якщо учасник не є платником ПДВ, ціна тендерної пропозиції зазначається без ПДВ.

61. Тобто єдиним критерієм оцінки пропозицій є ціна. Предмет закупівлі є об`єктом оподаткування ПДВ.

62. У постанові від 28.04.2020 у справі № 904/1143/19 Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що при здійсненні оцінки пропозицій учасників повинна прийматися методика порівняння повних відпускних цін учасників, незалежно від того який режим оподаткування застосовується учасником. У рішенні Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 40-р/пк-пз від 10.06.2016 визначено позицію щодо методики оцінки цінової пропозиції, а саме зазначено, що у разі якщо учасник торгів, який надав найменшу цінову пропозицію не є платником ПДВ, тендерним комітетом приймаються для оцінки цінові пропозиції наступних учасників без врахування ПДВ. Спроби застосовувати при розгляді тендерних пропозицій різний підхід до оцінки учасників, які є або не є платниками ПДВ, є дискримінаційним. При цьому, незалежно від того чи є переможець процедури закупівель платником ПДВ, чи обкладається предмет закупівлі ПДВ, в звіті про результати процедури закупівлі буде відображатись ціна з ПДВ, якщо замовник при формуванні закупівлі і в оголошенні визначив предмет закупівлі з ПДВ.

63. Судами попередніх інстанцій встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Стиль ТМ» (попередня назва ТОВ «ТМ Стиль Текстиль») - дата реєстрації платником ПДВ 01.10.2018, період перебування на загальній системі оподаткування з 01.01.2022 по 25.09.2022 та з 01.08.2023 по 30.09.2024, за період з 26.09.2022 по 31.07.2023 є платником спрощеної системи оподаткування 3 групи зі ставкою єдиного податку 2%, дата анулювання реєстрації платника спрощеної системи оподаткування 31.07.2023.

64. Судами попередніх інстанцій враховано, що фактично функціонал платформи проведення торгів ДП «Прозорро» не передбачає технічної можливості вказати в окремому полі наявність/відсутність ПДВ у пропозиції учасника. Інформація про ПДВ може вказуватись учасником у доданих документах. В системі показник ПДВ у пропозиції відповідає показнику ПДВ в очікуваній вартості закупівлі. Зазначене підтверджується листом ДП «Прозорро» № 203/01/1055/11 від 12.07.2023. Оскільки у відповідача була відсутня технічна можливість вказати в окремому полі про відсутність ПДВ у пропозиції учасника, у тендерній пропозиції відповідача відображена ціна з ПДВ.

65. У складі тендерної пропозиції відповідачем було подано відомості про учасника (№ 2 від 04.05.2023), в яких вказано статус платника податку: платник єдиного податку 3-ї групи по ставці 2% з 26.09.2022.

66. Тобто, на момент укладення спірного правочину відповідач не був платником податку на додану вартість.

67. Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що калькуляція цін на предмет закупівлі, яка подавалась відповідачем у складі тендерної пропозиції, не включає податку на додану вартість, а включає лише суму єдиного податку.

68. Згідно із цією калькуляцією ціна на матрац ватяний одинарний складає 403,38 грн, ціна на подушку ватяну - 120,90 грн.

69. З огляду на зазначене, цінова пропозиція відповідача не включала суми податку на додану вартість, про що позивачу було відомо із документів, які подано відповідачем у складі тендерної пропозиції.

70. Також судами взято до уваги, що: податкові накладні за наслідками поставки товару за спірним договором не складались; наявні у матеріалах справи видаткові накладні містять визначення ціни товару без ВДВ; пояснення відповідача стосовно не сплати останнім суми ПДВ до бюджету, оскільки відповідач на момент виникнення спірних правовідносин не мало статусу платника ПДВ.

71. Верховний Суд враховує, що при укладені договору сторонами дійсно вказано, що вартість товару включає ПДВ та становить: матрац ватяний одинарний - 403,38 грн, подушка ватяна - 120,90 грн. Водночас, як зазначалося вище, відповідно до калькуляції цін на предмет закупівлі, яка подавалась відповідачем у складі тендерної пропозиції, вартість товару включає лише адміністративні витрати - 29,88 грн в т.ч. єдиний податок 8,06 грн та становить: матрац ватяний одинарний - 403,38 грн, подушка ватяна - 120,90 грн.

72. Крім того, 29.05.2023 сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору № 88-К-23 від 29.05.2023, відповідно до якої викладено п. 4.1 у такій редакції:

«Загальна вартість цього Договору становить 1 572 840,00 гривень (один мільйон п`ятсот сімдесят дві тисячі вісімсот сорок гривень, 00 копійок), у тому числі обов`язкові податки та збори. Вартість Договору включає в себе ціну самого товару, його упаковки, маркування, доставки, передачі, усі податки та збори, що сплачуються або мають бути сплачені щодо поставки товару».

73. Також сторонами внесено зміни до специфікації до договору, а саме визначено, що: ціна за одиницю виміру товару з податками та зборами, тарою і транспортними витратами матрацу ватяний одинарний становить 403,38 грн, а загальна сума вартості товару з податками та зборами, тарою і транспортними витратами 1 210 140,00; ціна за одиницю виміру товару з податками та зборами, тарою і транспортними витратами подушки ватяної 120,90 грн, а загальна сума вартості товару з податками та зборами, тарою і транспортними витратами 362 700,00 грн.

74. Тобто при внесені змін до договору із виключенням формулювання «із ВДВ» ціна за товар не змінилася у цифровому виразі.

75. Оскільки, як встановлено судами попередніх інстанцій, що ціна товару не включає ПДВ, судами правомірно відмовлено позивачеві в задоволенні позовних вимог.

76. Підставою касаційного оскарження позивач вказує п. 3 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

77. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

78. Зі змісту вказаної норми вбачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.

79. Верховний Суд неодноразового наголошував, що у разі подання касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи.

80. Формування Верховним Судом висновку має стосуватися спірних правовідносин, ураховуючи положення чинного законодавства та встановлені судами під час розгляду справи обставини. Водночас формування правового висновку не може ставитись у пряму залежність від обставин конкретної справи та зібраних у ній доказів і здійснюватися поза визначеними ст. 300 Господарського процесуального кодексу України межами розгляду справи судом касаційної інстанції.

81. Скаржник, посилаючись на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, фактично окреслює лише межі правовідносин, в яких, на його думку, відсутній висновок суду касаційної інстанції. Касаційна скарга в цій частині за своїм змістом фактично зводиться до незгоди з наданою судами попередніх інстанцій оцінкою встановлених обставин справи, до необхідності надання судом касаційної інстанції переоцінки таких обставин, у тому контексті, який, на думку скаржника, свідчить про наявність підстав для задоволення позову позивача, що не є можливим з огляду на визначені ст. 300 Господарського процесуального кодексу України межі розгляду справи судом касаційної інстанції.

82. Скаржник у касаційній скарзі вказує на те, що ураховуючи статус платника податків відповідача на момент підписання договору № 88-К-23 (зі змінами), позивач вважає, що положення пунктів 1.2, 4.1 договору від 29.05.2023 № 88-К-23 (зі змінами) про виготовлення окремих предметів речового майна (матрац ватяний одинарний, подушка ватяна) «ДК 021-2015: 98390000-3» (за кошти Державного бюджету України) у частині включення до договірної ціни ПДВ суперечать пп. 9.5 п. 9 підрозд. 8 р. ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, а тому мають бути визнані судом недійсними на підставі ч. 1 ст. 203, ст. 215, 217 Цивільного кодексу України.

83. Зазначені доводи скаржника відхиляються Верховним Судом з огляду на встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи.

84. Також скаржник зазначає про не надання судами попередніх інстанцій належної оцінки обставинам встановленим актом ревізії.

85. Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.12.2025 у cправі № 915/222/24 вказує, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 24.04.2018 у справі № 826/3902/15 дійшов висновку про те, що акт ревізії не є документом, що створює правові наслідки для суб`єкта інспектування, але є документом, що фіксує певні факти і обставини, які можуть стати підставою для «законної вимоги» контролюючого органу на адресу підконтрольного суб`єкта або для здійснення цим органом самостійно заходів до усунення виявлених порушень законодавства шляхом звернення до суду в інтересах держави.

Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.05.2018 у справі № 826/3350/17, від 22.05.2018 у справі № 826/18946/14, від 20.06.2018 у справі № 826/5608/17, від 26.03.2020 у справі № 2040/6730/18.

У постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 16.10.2018 у справі № 910/23357/17, від 18.02.2020 у справі № 910/7984/16, від 07.12.2021 у справі № 922/3816/19 викладено висновок про те, що акт ревізії Державної фінансової інспекції України не є беззаперечною підставою для задоволення позовних вимог про стягнення збитків, оскільки виявлені таким органом порушення не можуть впливати на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати. Акт ревізії не може змінювати, припиняти договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені укладеними договорами та які підтверджені відповідним актами передачі-приймання наданих послуг. Акт ревізії Державної фінансової інспекції України є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав. Викладені в ній висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто акт ревізії не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору. Акт ревізії не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Акт ревізії є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

У контексті зазначеного об`єднана палата конкретизує, що акт ревізії Управління Держаудитслужби (яке є уповноваженим органом державного фінансового контролю), якщо він (акт) складений і оформлений із дотриманням законодавчо встановлених вимог, може бути належним доказом у розумінні статті 76 ГПК України. Такий акт ревізії має оцінюватися судом на загальних підставах, визначених статтею 86 ГПК України, разом з іншими доказами у справі. Акт ревізії є носієм доказової інформації, але не має заздалегідь встановленої сили і не звільняє сторону від обов`язку доведення обставин, на які вона посилається (частина перша статті 74 ГПК України).

86. Верховний Суд констатує, що суди попередніх інстанцій, надавши повну та всебічну оцінку доводам позивача, з урахуванням норм матеріального права з дотриманням процесуальних норм, дійшли правомірного та обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог та відмовили у задоволенні позову.

87. Отже, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена п. 3 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження, що виключає скасування оскаржуваних судових рішень з цієї підстави.

88. Таким чином, скаржник у межах доводів і вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, не довів неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і порушення норм процесуального права, як необхідної передумови для скасування оскаржуваних судових рішень у цій справі. Тому Верховний Суд вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

89. Частинами 1, 2 ст. 300 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

90. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

91. Згідно з положеннями ст. 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

92. За таких обставин, перевіривши застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування судових рішень судів попередніх інстанцій, касаційна скарга - залишається без задоволення.

Розподіл судових витрат

93. З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судовий збір у порядку ст. 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2025 та рішення господарського суду міста Києва від 13.08.2025 у справі № 910/5813/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Судді О. М. Баранець

О. А. Кролевець