ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" січня 2026 р.м. ХарківСправа № 922/3677/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Чабан А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення, м. Київ,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОКЕАН-СТАЛЕВІ КОНСТРУКЦІЇ", м. Харків,
про стягнення 3092349,08 грн.
за участю представників:

позивача - Христич Б.В.

відповідача - Носов К.В.

ВСТАНОВИВ:

Концерн радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (позивач) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОКЕАН-СТАЛЕВІ КОНСТРУКЦІЇ" (відповідач), згідно якої просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 3092349,08 грн. та суму судового збору у розмірі 37108,19 грн.

В обґрунтування позову позивач вказує, що відповідачем було завищено вартість наданих послуг за Договором № 1-22 від 01.09.2022 на надання послуг з монтажу обладнання зв`язку (надалі - Договір) на загальну суму 3092349,08 грн., що є порушенням вимог частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, статті 526 Цивільного кодексу України та пункту 2.1. Договору, внаслідок чого завдано збитків позивачу, як замовнику за Договором.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.10.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче засідання.

Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду.

Відповідач 05.12.2025 за вх.№ 28344 подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просить суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. При цьому у відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що відповідач свої зобов`язання за Договором виконав належним чином, про що свідчать Акти наданих послуг на загальну суму 16467705,25 грн. Вказані акти підписані сторонами без будь-яких застережень та зауважень. Позивач прийняв надані відповідачем послуги з монтажу обладнання, не заявивши при цьому про допущення ТОВ "ОКЕАН-СК" будь-яких відступів від умов Договору, додатків до Договору чи наявності інших недоліків. Відтак у позивача виникло грошове зобов`язання з оплати отриманих послуг за Договором, яке було ним виконано. Щодо посилань позивача на акт Державної аудиторської служби від 27.06.2024 №000600-21/23 ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення, підпорядкованих йому підприємств та філій за період з 01.01.2021 по 31.12.2023 та вимогу №000600-14/10056-2024 від 14.08.2024 "Про усунення виявлених порушень", відповідач зауважує, що обставини викладені у акті та вимозі не можуть бути підставою для виникнення, зміни чи припинення зобов`язань, визначених Договором та підставою для стягнення з відповідача заявлених у позові коштів. Щодо завищення вартості матеріалів, які були використані при наданні послуг за Договором на загальну суму 159043,64 грн., суд зазначає, що позивачем не надано жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували факт завищення вартості матеріалів, зазначених в актах наданих послуг.

Позивач 17.04.2025 за вх.№ 9583 подав до суду відповідь на відзив, згідно якої просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У наданій відповіді на відзив позивач зазначає, що у даній справі правовою підставою для оплати був Договір № 1-22, який передбачав динамічну договірну ціну (п. 2.1. Договору). Динамічна ціна за своєю правовою природою передбачає оплату фактично понесених витрат виконавця з урахуванням узгодженого прибутку. Будь-які кошти, отримані відповідачем понад суму фактичних витрат (які були штучно завищені через використання ФОПів-посередників та завищення вартості матеріалів відносно даних бухобліку), виходять за межі договірної правової підстави. Тобто, підписаний Договір є правовою підставою для отримання оплати лише в межах чесної та економічно обґрунтованої вартості послуг. Сума завищення у розмірі 3092349,08 грн., як встановлено ревізією Держаудитслужби, не покривається умовами про динамічну ціну, а отже, є коштами, які відповідач набув та утримує без достатньої правової підстави.

Відповідач 15.12.2025 за вх.№ 29226 подав до суду письмові заперечення на відповідь на відзив в яких вказує, що спірні кошти сплачено позивачем відповідно до визначеної та погодженої у Договорі та актах надання послуг ціни, тому такі кошти набуті відповідачем у межах та на підставі виконання ним договірних зобов`язань. При цьому підстава набуття таких коштів не відпала, оскільки договірна ціна, яка узгоджена між сторонами, є дійсною, уточнення чи коригування ціни під час надання послуг та дії Договору не здійснювалось. Таким чином, до спірних правовідносин не підлягають застосуванню приписи ст. 1212 ЦК України.

Представник позивача у судовому засіданні 05.01.2026 просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 05.01.2026 просив суд відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

01 вересня 2022 року між Концерном радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОКЕАН-СТАЛЕВІ КОНСТРУКЦІЇ" (Виконавець) було укладено Договір № 1-22 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Замовник доручає, а Виконавець забезпечує, відповідно до умов Договору надання послуг з монтажу обладнання зв`язку на об`єктах Замовника.

Згідно п. 1.3. Договору конкретний обсяг послуг, а також особливості, виконання будуть визначатися окремими Замовленнями. Форма Замовлення - Додаток № 2 до Договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору ціна договору є динамічною та складається з сум вартості послуг кожного замовлення.

Згідно з п. 2.2. Договору вартість послуг, які Виконавець зобов`язується надати є договірною та наведені в Додатку №1 до Договору. Загальна вартість послуг кожного із Замовлень буде зазначена у відповідній Попередній специфікації, виходячи з погодженого сторонами планового обсягу Послуг. Форма попередньої специфікації - Додаток № 3 до Договору.

Пунктом 2.3. Договору передбачено, що у випадку, коли обсяги фактичних послуг несуттєво відрізняються від погодженої планової кількості, зазначеної в Замовленні та погодженої у Попередній специфікації, то можуть бути уточнені Сторонами на підставі Актів наданих послуг. Форма Акту наданих послуг - Додаток № 4 до Договору.

Згідно п. 2.5. Договору у разі відмінностей більше ніж на 25% зазначеної в Замовленні та погодженої у Попередній Специфікації, то такий обсяг Послуг повинен бути оформлений новим погодженим обома Сторонами Замовленням з Попередньою специфікацією.

У п. 3.1. Договору сторони визначили, що всі платежі в рамках даного Договору (Замовлень) здійснюються в гривнях.

Згідно п. 3.2. Договору аванс в розмірі 75% від суми зазначеної в Попередній специфікації сплачує Замовник упродовж 10 банківських днів з дати погодження сторонами Попередньої специфікації та отримання рахунків від Виконавця.

Відповідно до п. 3.3. Договору решта суми, яка буде розрахована відповідно до Актів наданих послуг, оплачується Замовником протягом 10 банківських днів після завершення Виконавцем усіх послуг, що передбачені Замовленням, підписання акту наданих послуг та отримання рахунка від Виконавця.

У розділі 6 Договору сторони визначили, що приймання наданих Послуг після надання здійснюється шляхом підписання Сторонами Акту наданих послуг за формою, погодженою у Додатку № 4 до Договору. Послуги вважаються наданими Виконавцем та прийнятими Замовником після підписання Акту наданих послуг, що підписується уповноваженими представниками обох Сторін після усунення всіх виявлених дефектів та недоліків відповідно до претензій та/або рекламацій Замовника відносно таких Послуг. Виконавець формує Акт наданих послуг та підтверджує його шляхом підписання уповноваженою особою з проставлянням печатки. Замовник отримує Акт наданих послуг та підтверджує його шляхом підписання уповноваженою особою з проставлянням печатки. У разі незгоди підписання Акту наданих послуг Замовник має надати мотивовану відмову протягом 5 робочих днів з моменту його отримання.

Згідно розділу 10 Договору даний Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2022 року. Всі замовлення на Послуги, укладені Сторонами в рамках цього Договору, набувають чинності з дати зазначеної в такому Замовленні і діють до Повного їх виконання Сторонами, якщо тільки самі такі Замовлення та Послуги не передбачають інше. Закінчення строку дії Договору не впливатиме на дійсність Замовлень, укладених до його закінчення.

В Додатку № 1 до Договору Сторони погодили вартість послуг за Договором. Крім того, Сторони узгодили орієнтовний обсяг послуг по кожному об`єкту у відповідних Попередніх специфікаціях до Договору (Додаток № 3 до Договору), які додані відповідачем до відзиву на позовну заяву.

Також, між сторонами були складені акти наданих послуг за Договором, які додані позивачем до позовної заяви.

Державною аудиторською службою України у 2024 році було проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Концерну РРТ, підпорядкованих йому підприємств та філій за період з 01.01.2021 по 31.12.2023.

За результатом проведеної ревізії Державною аудиторською службою України було складено Акт від 27.06.2024 № 000600-21/23 ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення, підпорядкованих йому підприємств та філій за період з 01.01.2021 по 31.12.2023 (далі - Акт ревізії).

Так, в Акті ревізії (сторінки 141 - 144 Акту ревізії) вказувалося, що співставленням ціни послуг, які зазначені в актах наданих послуг, підписаних між Концерном РРТ і ТОВ «ОСК», з цінами послуг, які зазначені в актах наданих послуг, підписаних ТОВ «ОСК» з ФОП Павлов А.О. та ФОП Папакін Є.І., встановлено, що ціни послуг, які зазначені в актах наданих послуг, підписаних між Концерном РРТ і ТОВ «ОСК», перевищували ціни послуг, які зазначені в актах наданих послуг, підписаних ТОВ «ОСК» з вищезазначеними ФОПами. В результаті вищевказаного співставлення ТОВ «ОСК» завищено вартість наданих послуг на загальну суму 2933305,44 грн., чим порушено вимоги ч.1 ст. 193 Господарського Кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України та п. 2.1. Договору від 01.09.2022 № 1-22. Враховуючи той факт, що за надані послугу проведено оплату в повному обсязі вищевказане порушення призвело до нанесення збитків Концерну РРТ. Порушення допущено посадовими особами ТОВ «ОСК», якими завищено вартість наданих послуг. Крім того, за результатами зустрічної звірки у ТОВ «ОСК» проведено співставлення вартості та кількості матеріалів та устаткування, що були включені в акти наданих послуг по наступному обладнанню та матеріалів, які зазначені у Акті ревізії. Співставленням вартості матеріалів, які зазначені в актах наданих послуг, підписаних між Концерном РРТ і ТОВ «ОСК», з вартістю матеріалів, які обліковуються за даними бухгалтерського обліку ТОВ «ОСК» та списані на надання послуг, встановлено, що вартість матеріалів, які зазначені в актах наданих послуг, підписаних між Концерном РРТ і ТОВ «ОСК», перевищувала вартість матеріалів, за якою ТОВ «ОСК» проводило списання та надання цих послуг. В результаті вищевказаного співставлення встановлено завищення вартості наданих послуг ТОВ «ОСК» на загальну суму 159043,64 грн. з ПДВ, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 193 Господарського Кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України та п. 2.1. Договору від 01.09.2022 № 1-22. Враховуючи той факт, що за надані послугу проведено оплату в повному обсязі вищевказане порушення призвело до нанесення збитків Концерну РРТ. Порушення допущено посадовими особами ТОВ «ОСК», якими завищено вартість наданих послуг. (Довідка зустрічної звірки в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ОКЕАН-СТАЛЕВІ КОНСТРУКЦІЇ» від 17.05.2024 №202006-04/8-3 в Додатку 33 до акта). Тобто, за результатами зустрічної звірки в ТОВ «ОСК» встановлено завищення вартості наданих послуг Концерну РРТ. Враховуючи той факт, що за виконані роботи проведено оплату в повному обсязі, вищевказане порушення призвело до нанесення збитків завданих Концерну РРТ, як Замовнику виконання будівельних робіт, на загальну суму 3092 349,08 грн. з ПДВ.

З матеріалів справи вбачається, що Північно-східним офісом Держаудитслужби 17.05.2024 була складена довідка № 202006-04/8-з зустрічної звірки в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ОКЕАН-СТАЛЕВІ КОНСТРУКЦІЇ» з метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку Концерну РРТ за період з 01.01.2021 по 31.12.2023.

Також, Державною аудиторською службою України позивачу була направлена вимога про усунення порушень № 000600-14/10056-2024 від 14.08.2024, в якій, зокрема, вимагалося від позивача вжити заходів щодо усунення фінансових порушень, які призвели до завищення вартості наданих послуг, на суму 3092349,08 грн. шляхом проведення претензійно-позовної роботи зі стягнення коштів за договорами, відповідно до норм статей 224-226 ГК України, чи обравши інший спосіб реалізації права на відшкодування витрат.

Враховуючи вимогу Державної аудиторської служби України № 000600-14/10056-2024 від 14.08.2024 позивачем була направлена на адресу відповідача претензія по Договору від 01.09.2022 № 1-22 (№2859/9.1-7 від 12.09.2024) згідно якої Концерн РРТ просив усунути фінансове порушення, внаслідок якого Концерну РРТ, як Замовнику за Договором від 01.09.2022 № 1-22, завдано збитків на суму 3092349,08 грн. шляхом перерахування коштів на відповідний розрахунковий рахунок позивача.

Проте, відповідачем не було виконано претензію позивача по Договору від 01.09.2022 № 1-22 на загальну суму 3092349,08 грн., що стало причиною звернення позивача із відповідним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 906 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається із матеріалів справи, та встановлено судом, на виконання умов Договору відповідач виконав, а позивач прийняв без зауважень послуги за Договором, про що свідчать підписані між сторонами акти наданих послуг за Договором, які додані позивачем до позовної заяви.

Також, у матеріалах справи наявні Попередні специфікації до Договору, складені між сторонами, які додані відповідачем до відзиву на позовну заяву.

З вищевикладеного та наявних у матеріалах справи документів слідує, що послуги за Договором були виконані у повному обсязі відповідачем та прийняті без зауважень та оплачені позивачем, що свідчить про те, що позивач погодився із якістю таких послуг, їх вартістю та обсягом. При цьому доказів мотивованої відмови від прийняття послуг матеріали справи не містять.

За приписами статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у разі порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки визначаються, як втрата, яку особа отримала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила чи повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально отримати при звичайних обставинах, якщо б його право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до наведених положень чинного законодавства для застосування такої міри відповідальності, як стягнення майнової шкоди, необхідною є наявність елементів складу цивільного правопорушення, а саме: неправомірні дії або бездіяльність особи; завдання шкоди та її розмір; безпосередній причинний зв`язок між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою; вина завдавача шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У той же час, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При цьому суд звертає увагу на те, що акт ревізії - це документ про результати проведеної перевірки (аудиту), який є носієм дій з фінансового контролю та інформації про виявлені недоліки.

Водночас Акт Державної аудиторської служби України від 27.06.2024 № 000600-21/23 ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення, підпорядкованих йому підприємств та філій за період з 01.01.2021 по 31.12.2023 не є беззаперечною підставою для задоволення позовних вимог, оскільки виявлені таким органом порушення не можуть впливати на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати.

Суд, також приймає до уваги, що акт ревізії не може змінювати, припиняти договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені укладеними договорами, які підтверджені відповідним актами наданих послуг.

Акт Державної аудиторської служби України від 27.06.2024 № 000600-21/23 ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення, підпорядкованих йому підприємств та філій за період з 01.01.2021 по 31.12.2023 є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав. Викладені в ньому висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто акт ревізії не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору.

Акт ревізії не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися.

Акт ревізії є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

За умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати.

При виборі і застосуванні норм права до спірних відносин, суд, відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 року у справі № 910/10637/17, від 13.02.2018 року у справі № 910/12793/17, від 21.05.2018 року у справі № 922/2310/17, від 22.10.2019 року у справі № 922/59/19, від 16.10.2018 року у справі № 910/23357/17, від 18.02.2020 року у справі № 910/17984/16 та від 07.12.2021 року у справі № 922/3816/19.

З аналізу вищевикладеного слідує, що за наявності укладеного між сторонами у справі договору, дії сторін по виконанню його умов, у тому числі, виконання відповідних робіт та їх оплата позивачем є підтвердженням того, що сторони перебували у договірних відносинах. Відтак, обсяг прав, обов`язків та відповідальності сторін по справі мають врегульовуватися тими положеннями чинного законодавства, які визначають умови проведення підрядних робіт та договором.

Отже, Акт Державної аудиторської служби України від 27.06.2024 № 000600-21/23 ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення, підпорядкованих йому підприємств та філій за період з 01.01.2021 по 31.12.2023 не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов`язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти.

Водночас, позивач не був позбавлений права провести експертизу та у інший не заборонений законом спосіб доводити обґрунтованість заявлених вимог, однак позовні вимоги обґрунтовані виключно документами наданими Державною аудиторською службою України та Північно східним офісом Держаудитслужби.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що результати перевірки можуть бути підставою для вжиття цим органом державного фінансового контролю в межах своєї компетенції відповідних заходів реагування, у тому числі, притягнення до відповідальності посадових осіб, винних у допущених порушеннях у встановленому чинним законодавством порядку, а не для встановлення певного зобов`язання юридичної особи приватного права відповідача щодо сплати відповідних коштів. Сам лише Акт ревізії не може бути підставою для стягнення із відповідача визначених у вказаному Акті сум, не звільняє позивача від процесуального обов`язку доводити свої вимоги іншими належними та допустимими доказами, та не позбавляє відповідача права спростовувати викладені в акті ревізії висновки шляхом подання відповідних доказів, а отже, відповідний акт не є належним та допустимим доказом в розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України у підтвердження встановлення контролюючим органом факту незаконного одержання відповідачем коштів, і відповідно не є доказом виникнення у відповідача грошового зобов`язання.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2020 у справі № 910/17984/16 та підтриманому у постанові від 07.12.2021 року у справі № 922/3816/19, акт ревізії Державної фінансової інспекції України не є беззаперечною підставою для задоволення позовних вимог про стягнення збитків, оскільки виявлені таким органом порушення не можуть впливати на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати. Акт ревізії не може змінювати, припиняти договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені укладеними договорами та які підтверджені відповідним актами здачі-приймання наданих послуг. Акт ревізії Державної фінансової інспекції України є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав. Викладені в ній висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто акт ревізії не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору. Акт ревізії не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася. Акт ревізії є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

Враховуючи встановлені вище обставини, суд вважає, що доводи позивача, зазначені в обґрунтування заявлених позовних вимог, не відповідають наявним у матеріалах справи доказам, є недоведеними та необґрунтованими.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 ГПК України, та враховуючи висновки суду про відмову у задоволенні позову, покладає витрати по сплаті судового збору на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76-80, 86, 91, 123, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

Позивач: Концерн радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, буд. 10, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ОКЕАН-СТАЛЕВІ КОНСТРУКЦІЇ" (61017, м. Харків, вул. Велика Панасівська, буд. 181, ).

Повне рішення складено "15" січня 2026 р.

СуддяА.М. Буракова