ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" січня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/4369/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Літвінов С.В., розглянувши матеріали за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕНТ-ОЛ" (вул. Михайла Комарова, 12,м. Одеса,Одеський р-н, Одеська обл.,65101) до відповідача - Фізична особа-підприємець ДЄХТЯРЕНКО ВІТАЛІЙ АНАТОЛІЙОВИЧ ( АДРЕСА_1 ) про стягнення 278275,75грн

Відповідно до ч. 13 ст. 8, ч. 2, 5 ст. 252 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕНТ-ОЛ" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ДЄХТЯРЕНКО ВІТАЛІЯ АНАТОЛІЙОВИЧА про стягнення 278275,75грн.

Ухвалою суду від 03.11.2025 позовну заяву залишено без руху.

Позивач звернувся до суду із заявою про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.11.2025 відкрито провадження у справі. Справу прийнято розглядати за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін). Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст. 165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив.

Відповідачу ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, на адресу реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, надіслана судом відповідачу рекомендованим листом з позначкою "Судова повістка" ухвала про відкриття провадження у справі була повернута поштовою установою з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою"

Суд зауважує, що згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, в силу вищенаведених положень законодавства, день спроби вручення поштового відправлення за адресами місцезнаходження відповідача, який зареєстрований у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали суду.

Отже, оскільки ухвала суд про відкриття провадження у справі направлена судом за належною адресою відповідача і повернута поштою, суд доходить висновку, що відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 252 ГПК України ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учассуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи суд встановив.

02.03.2020 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДАНЕРА» (надалі також «ТОВ «ДАНЕРА») , та ФІЗИЧНОЮ ОСОБОЮ ПІДПРИЄМЦЕМ ДЄХТЯРЕНКОМ ВІТАЛІЄМ АНАТОЛІЙОВИЧЕМ (надалі також «Відповідач») було укладено договір суборенди № 20 (надалі також «Договір»), згідно п.1.1 якого ТОВ «ДАНЕРА» зобов`язується передати, а Відповідач зобов`язується прийняти в строкове платне користування (суборенду) частину мостіння площею 260,00 кв.м. та частину мостіння площею 37,00 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Космонавта Комарова, 12 (надалі також «Об`єкт»).

П.2.1 Договору визначено, що Відповідач вступає в строкове платне користування Об`єктом з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі Об`єкту.

02.03.2020, на виконання п.2.1 Договору, складено та підписано Акт приймання передачі від 02.03.2020, згідно п.1 якого ТОВ «ДАНЕРА» передало, а Відповідач прийняв в строкове платне користування (суборенду) частину мостіння площею 260,00 кв.м. та частину мостіння площею 37,00 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Космонавта Комарова, 12.

За змістом п.3.3 та п.3.4. Договору орендна плата починає нараховуватися з моменту передачі Об`єкту Відповідачу за Актом приймання-передачі Об`єкту в суборенду і до моменту підписання Сторонами Акту приймання-передачі (повернення з суборенди) Об`єкту. Орендна плата сплачується на підставі Договору, щомісячно, в безготівковому порядку не пізніше 5 (п`ятого) числа кожного поточного місяця за такий поточний місяць.

Відповідно до п.10.1 Договору строк суборенди встановлюється з моменту підписання Акту приймання-передачі Об`єкту та, з урахуванням додаткового договору № 3 від 26.03.2021 до Договору, до 31.07.2021.

31.07.2021 було складено та підписано акт передання-приймання (повернення) Об`єкту, відповідно до якого, Відповідач передав (повернув), а ТОВ «ДАНЕРА» прийняло зі строкового платного користування Об`єкт.

У Акті передання-приймання (повернення) Об`єкту від 31.07.2024 зазначено, що Відповідач підтверджує, що розмір заборгованості Відповідача перед ТОВ «ДАНЕРА» зі сплати орендної плати за Договором станом на 31.07.2021 становить 225339 (двісті двадцять п`ять тисяч триста тридцять дев`ять) гривень, 36 копійок.

02.08.2021 між ТОВ «ДАНЕРА», ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РЕНТ-ОЛ» (надалі також «Позивач/ТОВ «РЕНТ-ОЛ») та Відповідачем було укладено Договір про відступлення права вимоги та Договір про порядок погашення заборгованості до договору про відступлення права вимоги від 02.08.2021.

П.1.1. Договору про відступлення права вимоги від 02.08.2021 визначено, що ТОВ «ДАНЕРА» передає ТОВ «РЕНТ-ОЛ», а ТОВ «РЕНТ-ОЛ» приймає право вимоги і стає кредитором за Договором

Відповідно до п. 1.2. Договору про відступлення права вимоги від 02.08.2021 ТОВ «РЕНТ-ОЛ» одержує право вимагати від Відповідача належного виконання всіх зобов`язань за Договором, вимагати сплату суми заборгованості за Договором у розмірі 225339 (двісті двадцять п`ять тисяч триста тридцять дев`ять) гривень, 36 копійок.

Позивач зазначає, що було встановлено продовжений строк погашення боргу, а саме не пізніше 31 грудня 2024 року, відповідно до п.1 додаткового договору № 1 від 01.08.2024 до Договору про порядок погашення заборгованості до договору про відступлення права вимоги від 02.08.2021. Станом на дату подання позову заборгованість Відповідачем не сплачена. Відповідач жодним чином суму боргу не оскаржував, стосовно зміни порядку чи строку сплати заборгованості до Позивача не звертався..

Таким чином, станом на момент подання цього позову, борг Відповідача перед Позивачем становить 225339,36грн.

У зв`язку з порушенням Відповідачем зобов`язань за договором Позивачем було нараховано Відповідачу 5056,24грн. - 3% річних, 14326,19грн.-індекс інфляції та 33553,96грн.-пеня.

Враховуючи вищевикладене, Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕНТ-ОЛ" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ДЄХТЯРЕНКО ВІТАЛІЯ АНАТОЛІЙОВИЧА про стягнення 278275,75грн., з яких 225339,36грн. основна заборгованість, 5056,24грн. - 3% річних, 14326,19грн.-індекс інфляції та 33553,96грн. - пеня, а також суму судових витрат.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: припинення правовідношення.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч.1 ст.510 ЦК України визначено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Як встановлено судом, 02.03.2020 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДАНЕРА» та ФІЗИЧНОЮ ОСОБОЮ ПІДПРИЄМЦЕМ ДЄХТЯРЕНКОМ ВІТАЛІЄМ АНАТОЛІЙОВИЧЕМ, згідно п.1.1 якого ТОВ «ДАНЕРА» зобов`язується передати, а Відповідач зобов`язується прийняти в строкове платне користування (суборенду) частину мостіння площею 260,00 кв.м. та частину мостіння площею 37,00 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Космонавта Комарова, 12.

31.07.2021 було складено та підписано акт передання-приймання (повернення) Об`єкту, відповідно до якого, Відповідач передав (повернув), а ТОВ «ДАНЕРА» прийняло зі строкового платного користування Об`єкт.

У Акті передання-приймання (повернення) Об`єкту від 31.07.2024 зазначено, що Відповідач підтверджує, що розмір заборгованості Відповідача перед ТОВ «ДАНЕРА» зі сплати орендної плати за Договором станом на 31.07.2021 становить 225339 (двісті двадцять п`ять тисяч триста тридцять дев`ять) гривень, 36 копійок.

02.08.2021 Між ТОВ «ДАНЕРА», ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РЕНТ-ОЛ» (надалі також «Позивач/ТОВ «РЕНТ-ОЛ») та Відповідачем було укладено Договір про відступлення права вимоги та Договір про порядок погашення заборгованості до договору про відступлення права вимоги від 02.08.2021.

До договору піднайму застосовуються положення про договір найму (ст. 774 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України).

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч.1 ст. 759 ЦК України).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги (ст. 514 ЦК України). /

При цьому, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора, така позиція викладена у п. 30 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.06.2020 (у справі № 910/1755/19).

Цивільне законодавство передбачає заміну кредитора в будь-якому зобов`язанні, за винятком зобов`язань, нерозривно пов`язаних з особою кредитора (ст. 515 ЦК України).

Відповідач свої зобов`язання, станом на день оплати за оренду, не виконав в повному обсязі внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 225339,36 грн. яка підлягає стягненню.

У зв`язку з порушенням Відповідачем зобов`язань за договором Позивачем було нараховано Відповідачу 5056,24грн. - 3% річних та 14326,19грн.-індекс інфляції.

Згідно ст.625 зазначеного кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних, на думку суду, здійснений належним чином тому сума стягнення 3 % річних в розмірі 5056,24грн. та інфляційних в розмірі 14326,19грн. підлягають стягненню.

Також, позивачем нараховано відповідачу 33553,96грн.пені.

Згідно з ч.2 ст.218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки (штрафу, пені), а відповідно до вимог ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

За правилами ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до приписів ст.1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

П. 4.1. Договору про відступлення права вимоги від 02.08.2021 та п. 3. Договору про порядок погашення заборгованості до договору про відступлення права вимоги від 02.08.2021 передбачено, що за несвоєчасне виконання зобов`язань винна Сторона сплачує іншій Стороні неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент виникнення заборгованості, за кожен день прострочення..

Наданий позивачем розрахунок пені, на думку суду, здійснений належним чином тому сума стягнення пені в розмірі 33553,96грн. підлягає стягненню

Враховуючи приписи законодавства, встановлення судом заборгованості відповідача та не погашення заборгованості, заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню повністю в розмірі 278275,75грн., з яких 225339,36грн. основна заборгованість, 5056,24грн. - 3% річних, 14326,19грн.-індекс інфляції та 33553,96грн. - пеня.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 12607,74грн. покладаються на відповідача, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України із застосуванням коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву задовольнити.

2. Стягнути з Стягнути з Відповідача - ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ ПІДПРИЄМЦЯ ДЄХТЯРЕНКА ВІТАЛІЯ АНАТОЛІЙОВИЧА ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Позивача - ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РЕНТ-ОЛ» (вул. Михайла Комарова, 12,м. Одеса,Одеський р-н, Одеська обл.,65101, ) 225339,36грн. основна заборгованість, 5056,24грн. - 3% річних, 14326,19грн.-індекс інфляції, 33553,96грн. - пеня та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3339, 31грн.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов