СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

14 січня 2026 року м. Харків Справа № 922/3390/24

Східний апеляційний господарський суд у складі судді-доповідача Демідової П.В., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 (вх.№65 Х) на рішення Господарського суду Харківської області від 19.12.2024 у справі №922/3390/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вінстар» м.Київ

до відповідачів:

1. ОСОБА_2 , Харківська область, Шевченківський район, сел. Шевченкове,

2. ОСОБА_3 , Сумська область, Охтирський район, с. Мартинівка,

3.Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна аграрна компанія «Балінвест», Харківська область, Балаклійський район, с. Яковенкове,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 , Харківська область, смт.Пересічне,

про звернення стягнення на предмет застави та стягнення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вінстар» звернулось до суду з позовною заявою, в якій просило суд: в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитними договорами №20-33в/2018/ГД-06/16 від 22.11.2018; №20-12в/2017/ГД-06/16 від 11.10.2017; №20-84/2016 від 23.12.2016; №20-69/2016/ГД-06/16 від 13.10.2016; №20-62/2015 від 30.09.2015; №20-21в/2012 від 10.12.2012; договором про переведення боргу №20-09/2017/1 від 11.06.2020 на загальну суму 1 514 000,00грн, звернути стягнення на предмет застави , а саме на 100% частки у статутному капіталі ТОВ «Інвестиційна аграрна компанія «Балінвест», які належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що є предметом забезпечувального обтяження, шляхом передачі у власність ТОВ «Фінансова компанія «Вінстар»; стягнути з ОСОБА_2 штраф в сумі 378 500,00грн; стягнути з ОСОБА_3 штраф в сумі 378 500,00грн.

Господарський суд Харківської області (суддя Лавренюк Т.А.) рішенням від 19.12.2024 (повне рішення складено 26.12.2024) у справі №922/3390/24 позов задовольнив частково; звернув стягнення на предмет застави ; стягнув з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Вінстар» 378500,00 грн штрафу, 22710,00 грн судового збору; в задоволенні позовних вимог в частині стягнення зі ОСОБА_3 378500,00 грн штрафу відмовив.

У жовтні 2025 року до Східного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Харківської області від 19.12.2024 у справі №922/3390/24. У поданій скарзі апелянт просив зупинити дію рішення Господарського суду Харківської області від 19.12.2024 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 15.04.2025 до закінчення апеляційного перегляду справи; скасувати повністю рішення Господарського суду Харківської області від 19.12.2024 у справі №922/3390/24 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.04.2025, а позов ТОВ «Фінансова компанія «Вінстар» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ТОВ «Інвестиційна аграрна компанія «Балінвест» про звернення стягнення на предмет застави та стягнення штрафу залишити без розгляду. У випадку, якщо суд дійде висновку про неможливість залишення позову без розгляду, апелянт просив скасувати рішення та постанову у справі №922/3390/24 і ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог.

Східний апеляційний господарський суд ухвалою від 05.11.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без руху; встановив ОСОБА_1 десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення її недоліків шляхом надання йому можливості звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строків на апеляційне оскарження, вказавши інші підстави для поновлення строку; надання доказів сплати судового збору; приведення апеляційної скарги у відповідність до положень ст. 258 ГПК України (уточнити вимоги апеляційної скарги), а також надання доказів надсилання копії скарги іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Східний апеляційний господарський суд ухвалою від 04.12.2025 повернув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Харківської області від 19.12.2024 у справі №922/3390/24, у зв`язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги.

09.01.2026 ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить: 1)поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 19.12.2024 у справі № 922/3390/24, як такий, що пропущений з поважних причин; 2)поновити строк на подання доказів та долучити до матеріалів справи копію електронного протоколу №GFD001-UA-678, сформованого 07.03.2024 року, завантаженого з сайту https://prozorro.sale/auction/GFD001-UA-678/; 3)зупинити дію рішення Господарського суду Харківської області від 19.12.2024 у справі № 922/3390/24 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 15.04.2025 у справі № 922/3390/24 до закінчення апеляційного перегляду справи; 4) скасувати повністю рішення Господарського суду Харківської області від 19.12.2024 у справі № 922/3390/24, а позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вінстар» залишити без розгляду; 5) у випадку, якщо суд дійде висновку про неможливість залишення без розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вінстар», скасувати повністю рішення Господарського суду Харківської області від 19.12.2024 у справі № 922/3390/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позовної заяви.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зауважує, що він є кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Інвестиційна аграрна компанія «Балінвест», (його частка складає 99%), що підтверджується наявним у матеріалах справи витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, у зв`язку з чим суд безпідставно не залучив його до участі у справі, та ухваленим рішенням безпосередньо порушено його права та законні інтереси, оскільки звернуто стягнення на 100% частки у статутному капіталі зазначеного Товариства та фактично передано контроль над ним іншим особам, що позбавляє його можливості впливати на діяльність товариства як бенефіціара.

Крім того, ТОВ «Фінансова компанія «Вінстар» не довів належного переходу до нього прав вимоги за кредитними договорами, укладеними з АТ «Мегабанк», оскільки відступлення прав вимоги відбулося за договором, який містить відкладальну обставину, і позивач не підтвердив її настання, матеріали справи не містять доказів заборгованості ТОВ «ІАК «Балінвест» та її дійсний розмір, а також доказів ознайомлення з фактом відступлення права вимоги, наявні докази свідчать про існування прострочення зі сторони первісного та нового кредитора.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суд дійшов висновку про залишення її без руху виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 254 ГПК України особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. На відміну від оскарження судового рішення учасниками справи, особа, яка не брала участі у справі, має довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним.

Звертаючись з апеляційною скаргою, заявник посилається на наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформації про те, що він є кінцевим бенефіціаром Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна аграрна компанія «Балінвест». За змістом ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» , ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» кінцевий бенефіціарним власником є будь-яка фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив (контроль) на діяльність клієнта та/або фізичну особу, від імені якої проводиться фінансова операція. А саме, кінцевим бенефіціарним власником є:для юридичних осіб - будь-яка фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив на діяльність юридичної особи (в тому числі через ланцюг контролю/володіння);для трастів, утворених відповідно до законодавства країни їх утворення, - засновник, довірчий власник, захисник (за наявності), вигодоодержувач (вигодонабувач) або група вигодоодержувачів (вигодонабувачів), а також будь-яка інша фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив на діяльність трасту (в тому числі через ланцюг контролю/володіння);для інших подібних правових утворень - особа, яка має статус, еквівалентний або аналогічний особам, зазначеним для трастів.

В умовах володіння ОСОБА_2 та ОСОБА_3 100 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна аграрна компанія «Балінвест» , про що свідчить інформація з ЄДР, та відсутністю очевидних ознак бенефіціарності, передбачених ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», з метою встановлення права заявника на апеляційне оскарження, є необхідність з`ясування правових відносин заявника з ТОВ «Інвестиційна аграрна компанія «Балінвест» та його учасниками.

Згідно з п.2 ч.3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

В апеляційній скарзі заявник зазначає, що при зверненні з позовною заявою до Господарського суду Харківської області позивачем було сплачено судовий збір у сумі 27 252,00 грн, а отже, за подання апеляційної скарги його розмір становить 150% від зазначеної суми, тобто 40 878,00 грн. Скаржник вважає, що оскільки апеляційну скаргу подано в електронній формі, до вказаної суми має застосовуватися понижувальний коефіцієнт 0,8, передбачений частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з чим розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 32 702,40 грн.

Згідно з ч.3 ст.4 вказаного Закону, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, застосування ч.3 статті 4 Закону щодо коефіціенту 0,8 є пільгою та застосовується саме до заявника, який звернувся до суду з відповідною заявою в електронній формі, за подання якої ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено сплату судового збору. Суд зауважує, що вказаним Законом не передбачено врахування згаданого коефіцієнту під час визначення самої ставки судового збору, у зв`язку з чим, при розрахунку судового збору за подання апеляційної скарги 150-відсотковий розмір має обчислюватися від повної суми збору, сплаченої при поданні позову без урахування пільгового коефіцієнта, а не від її зменшеного значення.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пп.1, п.2 ч.2 ст. ст.4 Закону України «Про судовий збір»).

Ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми. (пп.6, п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»).

Оскільки, заявником апеляційної скарги оскаржується судове рішення на суму позовних вимог у розмірі 2 271 000,00грн, звертаючись з апеляційною скаргою на рішення суду сплаті підлягає судовій збір у розмірі 40 878,00грн (2 271 000,00грн*1,5%*150%*0,8).

Проте, заявником апеляційної скарги не надано доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Відповідно до ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

В поданій апеляційні скарзі заявник просить поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 19.12.2024, як такий що пропущений з поважний причин.

Обґрунтовуючи вказане клопотання скаржник посилається на те, що вказане рішення йому не вручалось та про його наявність скаржнику стало відомо лише 24.09.2025 з Єдиного державного реєстру судових рішень, до вересня 2025 він перебував за межами України, після чого ним було розпочато пошуки адвоката задля належної підготовки апеляційної скарги, яка була подана 14.10.2025, проте відсутність достатніх коштів для сплати судового збору унеможливила вчасне подання заяви про усунення недоліків. Також, заявником зазначено, що у вказаний період ним припинено правовідносини з адвокатом, що унеможливлювало дотримання строків усунення недоліків апеляційної скарги та новий представник мав змогу ознайомитись з матеріалами справи лише 26.12.2025 частково та 30.12.2025 повністю.

Положення ГПК України не визначають вичерпного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Отже, у кожному випадку суд повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу. При цьому, з огляду на вимоги статей 13, 74 ГПК України заявник повинен довести обставини, на які він посилається як на поважні причини пропуску встановленого законом строку, шляхом подання відповідних доказів.

Верховний Суд в постановах від 19.06.2020 у справі №280/4682/19, від 18.06.2020 у справі №400/524/19, від 17.06.2020 у справі №280/4951/19, від 15.05.2020 у справі №820/1212/17, від 22.07.2021 у справі №640/18290/19, від 15.06.2022 у справі №140/16094/20, від 14.02.2023 у справі №240/6657/23, від 07.08.2023 у справі №480/409/22, від 09.11.2023 у справі №904/5722/14, від 15.11.2023 у справі №915/43/22, від 21.11.2023 у справі №580/6133/22, зазначив, що сам по собі факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, тому при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду, яким чином діяла ця особа протягом зазначеного часу. Суди мають враховувати, чи вчинялись особою, яка має намір подати апеляційну скаргу, усіх можливих та залежних від неї дій у розумні строки, без невиправданих зволікань з метою виконання процесуального обов`язку щодо дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень апеляційна скарга на рішення Господарського суду Харківської області від 19.12.2024 ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.12.2025 повернута заявнику, у зв`язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги, яка була залишена без руху 06.11.2025. Зі змісту ухвали суду від 04.12.2025 вбачається, що представник скаржника обізнаний про залишення апеляційної скарги без руху з 07.11.2025 та про необхідність усунути недоліки скарги, а також про наслідки не усунення виявлених судом недоліків скарги в установлені процесуальним законом та судом строки, тобто майже місяць заявником не вживались заходи для усунення недоліків, будь-яких доказів в підтвердження відсутності достатніх коштів для сплати судового збору надано не було, будь-яких клопотань та заяв до суду надходило.

Заявник зауважує, що у період наданий для усунення недоліків ним припинено правовідносини з адвокатом, а новий представник мав змогу ознайомитись з матеріалами справи повністю лише 30.12.2025.

Суд звертає увагу заявника, що зміна представника не є об`єктивно непереборною обставиною чи істотною перешкодою для своєчасного вчинення процесуальних дій, не змінюють перебігу процесуальних строків на подання апеляційної скарги чи усунення її недоліків, а тому та не визначають правових підстав для поновлення строку.

З матеріалів долучених до апеляційної скарги вбачається, що ордер на надання правничої допомоги оформлений новим представником заявника 16.12.2025, на підставі договору про надання правничої допомоги №15-12/2025 від 15.12.2025. При цьому, заява про ознайомлення з матеріалами справи подана 23.12.2025, на вказаній заяві містять відмітки адвоката про ознайомлення зі справою 26.12.2025 та 30.12.2025. Ознайомлення з матеріалами справи в такий період обумовлено переміщенням матеріалів справи з одного суду в інший.

Суд зауважує, що із початком функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної система (ЄСІТС) з`явилась додаткова можливість ознайомлення із матеріалами справи без обмеженні у часі доби та необхідності витрачати час на візит до суду, оскільки доступ для ознайомлення можливий через підсистему «Електронний суд».

Враховуючи зазначене, представник заявника не був позбавлений права звернутися із заявою про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді та ознайомитись з матеріалами справи без затримок, пов`язаних з їх переміщенням.

Суд зауважує, що зміна представників як підстава для відновлення строків на апеляційне оскарження, створює загрозу для забезпечення непорушності принципів рівності сторін, остаточності судового рішення та юридичної визначеності.

Також, заявник просить поновити строк на її подання посилаючись на те, що дізнався про існування рішення Господарського суду Харківської області від 19.12.2024 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 15.04.2025 лише 24.09.2025 року з Єдиного державного реєстру судових рішень. До цього він перебував за кордоном. В підтвердження обставин пропуску строку скаржником долучено до матеріалів апеляційної скарги копію паспорта для виїзду за кордон та доказів ознайомлення з матеріалами справи.

Суд зауважує, що перебування за кордоном не свідчить про об`єктивну неможливість скаржника дізнатися про судові рішення раніше, в умовах оприлюднення рішення суду першої інстанції від 19.12.2024 у відкритому доступі для необмеженого кола осіб незалежно від їх місцеперебування в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що надавало можливість заявникові дізнатися про їх існування у розумний строк.

До того ж, з долученого до апеляційної скарги протоколу електронних торгів №GFD001-UA-678 від 07.03.2024, на який є посилання, вбачається що Валлє Ю.В. був обізнаний про реалізацію активів АТ «Мегабанк» ще навесні 2024 року, тобто до ухвалення оскаржуваних судових рішень.

Вирішуючи питання про поновлення строків для подання апеляційної скарги, суд не може не звернути увагу на те, що вона по своїх недоліках та вимогах тотожна скарзі, поданої на початку листопада 2025 року. Суд вбачає, що при поданні цієї скарги позивачем не усунуто недоліки щодо сплати судового збору, приведення апеляційної скарги у відповідність до положень ст. 258 ГПК України (уточнення вимог апеляційної скарги щодо зупинення дії постанови Східного апеляційного господарського суду), щодо обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, про які ішлося в ухвалі Східного апеляційного господарського суду від 06.11.2025.

За таких обставин наведені обґрунтування не можуть вважатися поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження у розумінні статті 256 ГПК України.

Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи є підстави для поновлення строків на оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип визначеності).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення може бути визнано порушенням права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції. Особа, яка подає апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, у тому числі щодо доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" викладено висновок Європейського суду з прав людини про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом із тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, № 19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Отже, встановлення строків звернення до суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для учасників справи, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності.

Забезпечення дотримання принципу правової визначеності потребує чіткого виконання сторонами та іншими учасниками справи вимог щодо строків звернення до суду, а також строків на оскарження судових рішень, а від судів вимагається дотримуватися певних правил у процесі прийняття рішення про поновлення строку та оцінювати поважність причин пропуску строку, виходячи із критеріїв розумності, об`єктивності та непереборності обставин, що спричинили пропуск, значимості справи для сторін, наявності фундаментальної судової помилки.

Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі №160/6211/21 (провадження № К/990/25232/22).

З огляду на викладене обставини, на які посилається заявник не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження відповідно до положень статті 256 ГПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 260 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№65 Х) залишити без руху.

2.Встановити ОСОБА_1 десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення її недоліків шляхом надання суду доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та у розмірі 40 878,00грн, надання можливості звернутися із заявою про поновлення строків на апеляційне оскарження, з посиланням на інші об`єктивні підстави для поновлення строку та надання можливості обґрунтувати право на апеляційне оскарження та порушення прав, інтересів заявника шляхом підтвердження правових відносин з ТОВ «Інвестиційна аграрна компанія «Балінвест» та його учасниками.

3.Наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, передбачені статтями 174, 260 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя П.В. Демідова