СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 січня 2026 року м. Харків Справа № 922/1512/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Шутенко І.А.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФО-ВІТ" (вх. №2256) на рішення Господарського суду Харківської області від 07.10.2025 по справі № 922/1512/25

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків

до відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНФО-ВІТ", м. Харків

про стягнення 156 050,91 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернувся до Господарського суду Харківської області із позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНФО ВІТ " заборгованості в сумі 156 050,91 грн, з яких:

- 153628,78 грн заборгованість за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021 за період з жовтня 2023 року по березень 2025 року;

- 235,98 грн абонентська плата за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з травня 2023 року по березень 2025 року;

- 2186,15 грн технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за публічним договором від 01.07.2022 за період з травня 2023 року по березень 2025 року.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 2422,40 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги порушенням відповідачем договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати вартості послуги з постачання теплової енергії, абонентської плати і послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 07.10.2025 по справі № 922/1512/25 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФО ВІТ" на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" заборгованість в сумі 156 050,91 грн, з яких 153 628,78 грн заборгованість за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021 за період з жовтня 2023 року по березень 2025 року, 235,98 грн абонентська плата за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з травня 2023 року по березень 2025 року, 2186,15 грн за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за публічним договором від 01.07.2022 за період з травня 2023 року по березень 2025 року, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що позивачем належними та допустимими доказами доведено факт надання відповідачу послуг з постачання теплової енергії та послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання у нежитлових приміщеннях, система опалення яких становить частину житлового будинку, а також зважаючи на відсутність доказів погашення такої заборгованості, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Товариство з обмеженою відповідальністю " ІНФО ВІТ " з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати в частині задоволення позовних вимог і ухвалити нове у відповідній частині, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції невірно здійснив перегляд обставин встановлених постановою Східного апеляційного господарського суду по справі № 922/1568/24 у зв`язку із різним періодом стягнення та новими доказами чим порушив процесуальні норми ч. 4, 5 ст. 75 ГПК України. Зважаючи на те, що у справах № 922/1568/24, № 922/1512/25 брали участь одні й ті ж самі особи - КП «Харківські теплові мережи» та ТОВ «ІНФО-ВІТ», стосовно одного й того ж предмету та підстави позову - заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за Індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії від 31.10.2021, відповідно неможливо спростування наданими новими доказами у загальному порядку вказаних вище преюдиціальних обставин (частина 4 статті 75 ГПК України).

Апелянт посилається на те, що постановою Східного апеляційного господарського суду по справі № 922/1568/24 встановлено обставини, які мають преюдиційне значення при розгляді даної справи, що не доказуються сторонами на підставі ч. 4 ст. 75 ГПК України, а саме:

1. факт не приєднання (акцептування) ТОВ «ІНФО-ВІТ» до умов індивідуального Договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021 починаючи з 01.12.2021;

2. факт не укладання між Позивачем - КП «Харківські теплові мережі» та Відповідачем ТОВ «ІНФО-ВІТ» індивідуального Договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021 починаючи з 01.12.2021;

3. факт відмови ТОВ «ІНФО-ВІТ» від індивідуального Договору про надання послуги з постачання теплової енергії;

4. факт не отримання ТОВ «ІНФО-ВІТ» послуг з постачання теплової енергії за адресою вул. Дарвіна,6 м. Харків

5. факт переходу ТОВ «ІНФО-ВІТ» на альтернативне джерело тепла(електричне).

6. факт проведення позивачем розрахунку згідно тарифу, який не передбачено умовами індивідуального договору від 31.10.2021, а тому такий розрахунок не є вірним.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.10.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФО ВІТ" на рішення Господарського суду Харківської області від 07.10.2025 у справі №922/1512/25. Відмовлено в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФО ВІТ" про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФО ВІТ" на рішення Господарського суду Харківської області від 07.10.2025 у справі №922/1512/25 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без виклику учасників справи. Позивачу встановлено строк - не пізніше 15 днів з моменту вручення даної ухвали, протягом якого він має право подати відзив на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам ч.2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України, а також докази надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів апелянтові. Витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/1512/25.

06.11.2025 через систему «Електронний суд» надійшов відзив від Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", в якому останнє просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

17.11.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФО-ВІТ" надійшли додаткові пояснення по справі.

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів встановила такі обставини спору.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНФО ВІТ" є власником нежитлових приміщень 1-го поверху № 1, 1а, 2-10 загальною площею 116,2 кв. м, в літ «А-4» за адресою місто Харків, вул. Дарвіна, 6 в житловому будинку з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП Харківські теплові мережі.

Позивач у своєму позові зазначає, що система опалення приміщень відповідача, що вказані вище, є невід`ємною частиною централізованої системи опалення будинку в цілому.

Постачання теплової енергії на потреби опалення у житлові будинки та об`єкти соціальної сфери здійснюється позивачем на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а постачання гарячої води цілодобово, які опубліковано на сайті Харківської міської ради та є публічною інформацією та є в загальному доступі.

На підтвердження факту споживання відповідачем теплової енергії на потреби опалення приміщень позивачем надаються акти № 174/1282 від 26.10.2023; №174/2565 від 26.03.2024, № 174/3614 від 24.10.2024 про підключення та відключення опалення на початку та наприкінці опалюваного сезону 2023-2024, 2024-2025 до будівель в цілому. Вищезазначені акти на підключення та відключення опалення підписані та скріплені печатками уповноважених представників КП "Харківські теплові мережі" та балансоутримувача будинку. Також позивачем надаються акт № 174/12458 готовності до опалювального періоду 2023 2024 років та акт № 174/832 готовності до опалювального періоду 2024 2025 років об`єкта за адресою: вул. Дарвіна, буд. 6.

21.10.2021 складено акт обстеження системи теплоспоживання об`єкту №174/8872 та продовження до зазначеного акту - акт № 174/8873 представниками КП "Харківські теплові мережі" та власником нежитлових приміщень - відповідачем і засвідчено печатками ТОВ "ІНФО ВІТ". Відповідно до вказаного акту сторонами зафіксовано, що нежитлові приміщення відповідача знаходяться в тепловому контурі житлового будинку, а отже мають єдину внутрішньобудинкову систему теплопостачання з житловим будинком, що підтверджується наданим технічним паспортом, встановлено тип опалювальних приладів у приміщенні, а саме: KORADO тип 22-3 один, габарити h=500 мм, L=600 мм; ELEGANCE E, 400-3 одиниці, габарити секції h=478 мм, L=800 мм; ELEGANCE E, 300-4 одиниці габарити h=378 мм, L=800 мм. Зазначено, що в приміщенні розташовано офіс. Зазначено, що цей акт є підставою для проведення нарахувань за спожиту енергію з 11.03.2021. Рекомендовано відповідачу укласти договір купівлі-продажу теплової енергії, сплатити нарахування за спожиту теплову енергію з моменту отримання рахунку в термін 10 днів.

Будинок за зазначеною адресою не обладнаний приладом обліку, розрахунок вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення здійснювався позивачем на підставі Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315 (далі - Методика розподілу).

Тобто, підставою для звернення позивача до суду стало невиконання відповідачем обов`язку з оплати вартості фактично наданих та спожитих послуг з постачання теплової енергії, а також пов`язаних з ними обов`язкових платежів, попри наявність реального теплопостачання нежитлових приміщень відповідача у складі багатоквартирного житлового будинку. Відповідач не здійснював оплату за спожиту теплову енергію, абонентське обслуговування та послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, що призвело до утворення заборгованості за визначений позивачем період. Саме наявність такої заборгованості, відсутність її добровільного погашення та відсутність правових підстав для звільнення відповідача від обов`язку оплати стали безпосередньою підставою для звернення позивача до суду з вимогою про її стягнення.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає про таке.

Предметом судового розгляду даної справи є питання щодо наявності або відсутності підстав для стягнення з відповідача заборгованості з оплати вартості спожитої теплової енергії на потреби опалення без укладання договору, заборгованості за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, абонентської плати за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за публічним договором у заявленому позивачем розмірі.

Підставою позовних вимог є порушенням відповідачем договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати вартості послуг із постачання теплової енергії, абонентської плати за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії та за послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за Публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності.

Правовідносини між теплопостачальною організацією та споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються спеціальним законодавством, зокрема, Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 за №1198 (далі - Правила № 1198) та іншими нормативно-правовими актами України.

Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (ч.1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору співвласники багатоквартирного будинку не повідомили виконавця відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) про прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин, визначеної в частині першій статті 14 цього Закону, публічний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, укладений з таким виконавцем, вважається продовженим на наступний однорічний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»

1. За рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме:

1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку;

2) колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою;

3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір.

Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії).

У межах одного багатоквартирного будинку дозволяється обрання різних моделей організації договірних відносин за різними видами комунальних послуг.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на: вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами; отримання інформації щодо якості теплопостачання, тарифів, цін, порядку оплати, режимів споживання теплової енергії.

Основними обов`язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів;

Споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів та виконання приписів органів, уповноважених здійснювати державний нагляд за режимами споживання теплової енергії згідно із законом.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності укладеного Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії між КП «Харківські теплові мережі» та ТОВ «ІНФО ВІТ» з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На підставі частини 5 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 №830 (в редакції від 08.09.2021 №1022) та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою КМУ від 11.12.2019 №1182 (в редакції від 08.09.2021 №1023), на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» www.hts.kharkov.ua в мережі Інтернет 31.10.2021 було розміщено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії.

Зазначений договір є публічним договором приєднання, який набрав чинності з 01.12.2021. Даний договір укладений з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 4 зазначеного Договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.

З огляду на зазначене, позивач мав довести, а відповідач спростувати факт отримання послуги з постачання теплової енергії.

Як зазначає позивач, факт споживання відповідачем теплової енергії підтверджується актами обстеження системи теплоспоживання об`єкта, а саме, актом № 174/8872 від 21.10.2021 та його продовженням в акті № 174/8873 від 21.10.2021, у якому визначено в розділі «схема підключення системи теплоспоживання до теплових мереж КП Харківські теплові мережі», що система опалення нежитлових приміщень споживача єдина з системою житлового будинку.

Також факт споживання відповідачем теплової енергії підтверджується актами про підключення та відключення опалення до житлового будинку, які підписані представниками позивача та балансоутримувачем даного житлового будинку.

В свою чергу апелянт вказує, що надані позивачем акти підключення та відключення опалення на початку та наприкінці опалюваного сезону 2023-2024, 2024-2025 підтверджують підключення будинку в цілому і не можуть бути доказом що підтверджує підключення нежитлове приміщення ТОВ «ІНФО-ВІТ» до системи теплопостачання , як і не може підтверджувати факт отримання теплової енергії від позивача.

Колегія суддів звертає увагу на те, що акти підключення та відключення опалення на початку та наприкінці опалюваного сезону підтверджують підключення усього будинку за адресою м. Харків, вул. Дарвіна, буд. 6 і не можуть бути доказом постачання теплової енергії конкретно в приміщення відповідача. Проте, відомості, що містяться в актах обстеження системи теплоспоживання об`єкта дають підстави зробити висновок про надходження теплової енергії у приміщення відповідача під час початку опалювальних сезонів 2023-2024, 2024-2025 років, оскільки система опалення нежитлових приміщень споживача єдина з системою житлового будинку.

Тобто, під час підключення опалення теплова енергія направляється та розподіляється по всьому будинку і надходить до всіх приміщень будинку через єдину систему опалення. Тому під час підключення будинку за адресою м. Харків, вул. Дарвіна, буд. 6 на початку опалювальних сезонів 2023-2024, 2024-2025 років теплова енергія безперешкодно надходила до нежитлових приміщень відповідача.

Отримання відповідачем послуги з постачання теплової енергії в опалювальний період 2023-2024, 2024-2025 підтверджує факт приєднання споживача до умов договору (акцептування договору).

Відповідно ч. 1, 2 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Оскільки відповідачем не було надано до суду достатніх і переконливих доказів відключення нежитлових приміщень від центрального теплопостачання; не надано доказів що доводять припинення такого постачання у приміщення та, як наслідок, неотримання послуг теплової енергії на потреби опалення і не надано жодних доказів встановлення альтернативних джерел тепла (як вказує відповідач - електричне опалення), судова колегія вважає, що відповідач не спростовує факт отримання теплової енергії.

Натомість, позивачем було надано належні та достатні докази на підтвердження факту постачання теплової енергії до приміщень відповідача.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач отримував послуги теплової енергії на потреби опалення, які надаються КП «Харківські теплові мережі».

Таким чином, апеляційний суд вбачає достатніми та обґрунтованими доводи позивача щодо укладення між КП «Харківські теплові мережі» та ТОВ «ІНФО-ВІТ» Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі -Договір-1), укладений між позивачем та відповідачем, містить наступні положення.

Відповідно до п. 5 Договору-1 виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Відповідно до п. 30 Договору-1 споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:

плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 (Офіційний вісник України, 2019, № 71, ст. 2507), - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/808-2019-п#Text.

Відповідно до п. 32 Договору-1 плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Згідно п. 33. Договору-1, виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.

Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

Відповідно до п. 34 Договору-1, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Відповідно до п. 7 ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з:

плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;

плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 6 ч.3 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з:

плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;

плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України;

плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.

Згідно з ч. 6 ст. 19 цього Закону споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Частиною 6 статті 25 цього Закону визначено, що у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За змістом ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В розумінні статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Так судом першої інстанції правомірно встановлено, що по особовому рахунку відповідача №17400-1830 обліковується заборгованість за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії складає 153628,78 грн, яка утворилась за період з жовтня 2023 року по березень 2025 року, а також вартість абонентської плати відповідача за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової, що складає 235,98 грн за період з травня 2023 по березень 2025 року.

Проте відповідач вважає, що позивачем здійснено не правильне нарахування заборгованості за начебто надані послуги з постачання теплової енергії за передбаченим індивідуальним договором тарифом. На думку відповідача, вказані позивачем тарифи, за якими здійснювалося нарахування заборгованості не відповідають умовам п. 31 індивідуального договору, на який посилається позивач.

Відповідно до п. 31 Договору-1 вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця https://hts.kharkov.ua/docs/2021_tarifi_1051.pdf .

У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу з посиланням на рішення відповідного органу

У вказаному пункті Договору-1 в абз. 2 міститься посилання на Рішення виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 30.12.2021 №1051. Відповідно до п. цього Рішення було внесено зміни до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 27.10.2021 №872 «Про особливості нарахування плати за спожиту теплову енергію, послуги постачання теплової енергії та постачання гарячої води у м. Харкові в опалювальний період 2021/2022 років», виклавши пункт 1 рішення в новій редакції:

1. Комунальному підприємству «Харківські теплові мережі» при здійсненні нарахувань за спожиту теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для потреб населення починаючи 06.10.2021 та протягом опалювального періоду 2021/2022 років застосовувати тарифи для категорії споживачів (населення) у розмірах, що не перевищують розмір тарифів на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (з урахуванням плати за абонентське обслуговування), що діяли в кінці опалювального періоду 2020/2021 років, а саме:

1.1. На послугу з постачання теплової енергії:

для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1539,50 грн/Гкал, з урахуванням податку на додану вартість;

для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 39,38 грн за 1 кв. м на місяць, з урахуванням податку на додану вартість.

Разом з тим, в абз. 3 п. 31 Договору-1 допускається можливість зміни тарифів. В такому разі новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору.

Отже, для того щоб не змінювати зміст договору приєднання, що опублікований на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» www.hts.kharkov.ua, відповідачем було передбачено в умовах договору, що при зміні тарифів подальше нарахування за послуги буде здійснюватися за новими тарифами, з моменту його введення в дію. Разом з тим, в договорі вказано, що інформація щодо змінених тарифів також на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування.

Відповідно до 5 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Органи, уповноважені законом встановлювати порядки (методики) формування тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, визначають особливості врахування в тарифах на теплову енергію для споживача витрат на утримання та обслуговування теплових пунктів (індивідуальних та центральних) з метою недопущення подвійної компенсації споживачами таких витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 4 цього Закону до повноважень органів місцевого самоврядування належать: 2) встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону;

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 13 Закону України «Про теплопостачання» до основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належать: встановлення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію і тарифів на виробництво теплової енергії (крім тарифів на теплову енергію, вироблену на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях та когенераційних установках) у порядку і межах, визначених законодавством; щоквартальне оприлюднення встановлених для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію, що виробляється на установках з використанням альтернативних джерел енергії (крім теплоелектроцентралей, теплоелектростанцій, атомних електростанцій та когенераційних установок).

Відповідно до пп. 2 п. а ч.1 ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: а) власні (самоврядні) повноваження: становлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на теплову енергію (у тому числі її виробництво, транспортування та постачання), тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, на інші комунальні послуги (крім тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, тарифів на комунальні послуги, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), побутові, транспортні та інші послуги.

Як вбачається зі змісту проаналізованих нормативно-правових актів відповідні повноваження щодо встановлення розмірів тарифів має орган місцевого самоврядування, зокрема - Харківська міська рада.

Процедури формування і розрахунку тарифів, а також процес встановлення тарифів органами місцевого самоврядування також регулюються постановами Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» та від 11.12.2019 №1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води» та постановою НКРЕКП 25.06.2019 № 1174 «Про затвердження Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання».

Відповідно до п. 1.5 Порядку №1174 тарифи формуються для таких категорій споживачів: населення; бюджетні установи; релігійні організації (крім обсягів, що використовуються для провадження виробничо-комерційної діяльності); інші споживачі.

Відповідно до листа НКРЕКП від 24.03.2015 №2712/15/61-15 щодо надання роз`яснення тарифи для населення розповсюджуються тільки на громадян, які використовують житло виключно для проживання (для реалізації конституційного права громадянина на житло), і не розповсюджуються на громадян, які використовують житло у інший не заборонений чинним законодавством спосіб.

З моменту виникнення спірних правовідносин для нарахування суми вартості за послугу позивачем застосовувалися діючі тарифи встановлені органом місцевого самоврядування для категорії «Інші споживачі»:

- з жовтня 2023 року по лютий 2024 року тариф відповідно до Рішення Харківської міської ради від 24.08.2023 № 408 додаток № 1 в розмірі 6609,36 грн «тариф на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів, без урахування витрат на утримання та ремонт індивідуальних теплових пунктів, без урахування витрат на оснащення будівель вузлами комерційного обліку», категорія «Інші споживачі»;

- з лютого 2024 року по березень 2024 року тариф відповідно до Рішення Харківської міської ради від 21.02.2024 № 64 додаток № 1 в розмірі 3807,06 грн «тариф на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів, без урахування витрат на утримання та ремонт індивідуальних теплових пунктів, без урахування витрат на оснащення будівель вузлами комерційного обліку», категорія «Інші споживачі»;

- з жовтня 2024 року по лютий 2025 року тариф відповідно до Рішення Харківської міської ради від 18.09.2024 № 429 додаток № 1 в розмірі 4268,82 грн «тариф на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів, без урахування витрат на утримання та ремонт індивідуальних теплових пунктів, без урахування витрат на оснащення будівель вузлами комерційного обліку», категорія «Інші споживачі»;

- березень 2025 року тариф відповідно до Рішення Харківської міської ради від 24.02.2025 № 75 додаток № 1 в розмірі 4336,84 грн «тариф на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів, без урахування витрат на утримання та ремонт індивідуальних теплових пунктів, без урахування витрат на оснащення будівель вузлами комерційного обліку», категорія «Інші споживачі».

Відповідно до абз. 6 п. 40 Правил № 1198 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) користування тепловою енергією, до обов`язків споживача теплової енергії, зокрема, належить вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Відповідачем не спростовано доводів позивача про надання рахунків на оплату за спожиту теплову енергію. Оскільки, в Договорі-1 не зазначено про необхідність надсилання позивачем рахунків на оплату на адресу відповідача саме поштою. Відповідач мав можливість отримувати рахунки в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів або особисто.

Поряд із наведеним, суд також зазначає про те, що ненадання рахунку на оплату не є відкладальною умовою у розумінні приписів ст. 212 ЦК України та не звільняє від зобов`язання з оплати фактично наданих послуг.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірного нарахування позивачем оплати за надані послуги з постачання теплової енергії та вважає застосування позивачем при нарахуванні за послугу діючі тарифи встановлені органом місцевого самоврядування для категорії «Інші споживачі» правомірним.

В матеріалах справи містяться розрахунки заборгованості за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, що складає 153 628,78 грн, яка утворилась за період з жовтня 2023 року по березень 2025 року. А також заборгованість за несплачену вартість абонентської плати за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, що складає 235,98 грн за період з травня 2023 року по березень 2025 року.

Судом першої та апеляційної інстанцій було перевірено розрахунок нарахованої позивачем суми боргу за позовними вимогами про стягнення вартості послуг з постачання теплової енергії на суму 153628,78 грн за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021 за період з жовтня 2023 року по березень 2025 року та заборгованості за несплачену вартість абонентської плати за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії на суму 235,98 грн за період з травня 2023 року по березень 2025 року, встановлено його арифметичну правильність та обґрунтованість, з урахуванням чого суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

А отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання в частині своєчасного розрахунку за поставлену теплову енергію за Договором-1.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача вартості спожитої теплової енергії за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії у розмірі 153628,78 грн за період за період з жовтня 2023 року по березень 2025 року та заборгованості за несплачену вартість абонентської плати за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії на суму 235,98 грн за період з травня 2023 року по березень 2025 року є належно обґрунтованими та такими, що доведені матеріалами справи.

Аналогічно, колегія суддів Східного апеляційного господарсько суду погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність укладеного між КП «Харківські теплові мережі» та ТОВ «ІНФО-ВІТ» Публічного договору з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності (далі - Договір-2).

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем укладається між співвласником багатоквартирного будинку та виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії).

Виконавець комунальної послуги за таким договором забезпечує відповідність кількісних та якісних характеристик послуги встановленим нормативам на межі внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку та інженерно-технічних систем приміщення споживача.

Обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), здійснюються виконавцем такої послуги на підставі відповідного договору із співвласниками.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на: вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами; отримання інформації щодо якості теплопостачання, тарифів, цін, порядку оплати, режимів споживання теплової енергії.

Основними обов`язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

Споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів та виконання приписів органів, уповноважених здійснювати державний нагляд за режимами споживання теплової енергії згідно із законом.

З 01.07.2022 року набрав чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності та публічний договір з технічного, який опублікований на офіційному сайті КП "Харківські теплові мережі" в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 01.06.2022 року

Відповідно до положень пункту 30 Договору, цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності.

Відповідно до п. 4 Договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема шляхом оплати рахунка, отриманого від Виконавця послуги, або фактичного отримання послуги.

Факт отримання відповідачем послуги підтверджується актами включення та відключення до джерела теплової енергії, які додаються до позову. Вищезазначені акти підписані та скріплені печатками уповноважених представників КП «Харківські теплові мережі» та балансоутримувача будинку, на зворотній стороні зазначено споживачів, нежитлові приміщення яких знаходяться в тепловому контурі житлового будинку.

Відповідно п. 5 виконавець зобов`язується надати споживачу послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплатити виконавцю надані послуги затвердженою вартістю в строки та умови зазначені цим Договором.

Відповідно до п. 6 технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання проводиться відповідно до переліку адрес будинків, зазначених у Додатку 1, та включає комплекс робіт, які визначені на підставі Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76, Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004 №150.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №219 від 15.08.2018 затверджено Порядок обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води (далі - Порядок № 219).

Цей порядок поширюється на управителів або інших осіб, уповноважених співвласниками багатоквартирного будинку на виконання робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, а також виконавців комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення у разі укладення з ними споживачами індивідуальних договорів про надання такої послуги з використанням та обслуговуванням внутрішньобудинкових мереж.

Згідно з п. 4 розділу 1 Порядку № 219 обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку (далі - внутрішньобудинкові системи) здійснюється виконавцем та включає комплекс робіт з технічного обслуговування та проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових систем від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення протягом усього періоду їх експлуатації.

Відповідно до п. 6 розділу 1 Порядку № 219 виконавець забезпечує функціонування та підтримку в робочому стані елементів внутрішньобудинкових систем відповідно до заданих параметрів і режимів роботи.

Згідно з п. 7 розділу 1 Порядку № 219 технічне обслуговування складається з комплексу робіт, спрямованих на підтримку справності елементів системи чи заданих параметрів та режимів роботи обладнання внутрішньобудинкових систем за допомогою огляду, налагодження, регулювання і випробування систем, заміни швидкозношуваних елементів, заправки витратними матеріалами, змащення тощо та не включає обслуговування вузлів комерційного обліку

Відповідно до п. 8 розділу 1 Порядку № 219 поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку складається з комплексу робіт, що спрямовані на систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей інженерного обладнання. Поточний ремонт має проводитися з періодичністю, що забезпечує ефективну експлуатацію в періодах між капітальним ремонтом.

На підтвердження факту надання послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності позивачем було надано акти про підключення та відключення опалення до житлового будинку, які підписані представниками позивача та балансоутримувачем даного житлового будинку

Відповідно до п. 13 Договору-2, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги сплачується споживачем виконавцю щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

З 01.07.2022 набрав чинності Публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, який опублікований на офіційному сайті КП Харківські теплові мережі в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 01.06.2022.

В матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, в межах позовних вимог, складає 2186,15 грн, яка утворилась за період з травня 2023 року по березень 2025 року.

Судом першої та апеляційної інстанцій було перевірено розрахунок нарахованої позивачем суми боргу за позовними вимогами про стягнення вартості послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності на суму 2186,15 грн, яка утворилась за період з травня 2023 року по березень 2025 року, за Публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, внаслідок чого суди прийшли до висновку, що він є обґрунтованим, арифметично вірним, здійснений з дотриманням вимог законодавства, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення є правомірною.

Як було зазначено вище, відповідачем не спростовано можливість отримання рахунків на оплату за послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду, проте заборгованість відповідачем не була сплачена

А отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання в частині своєчасного розрахунку за поставлену теплову енергію за Договором-2.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача вартості послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності на суму 2186,15 грн, яка утворилась за період з травня 2023 року по березень 2025 року, за Публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності є належно обґрунтованими та такими, що доведені матеріалами справи.

Разом з тим, скаржник в апеляційній скарзі посилається на преюдиційні факти, які були встановлені у постанові Східного апеляційного господарського суду по справі № 922/1568/24, за участю як позивача так і відповідача по справі.

Апелянт вважає, що постановою Східного апеляційного господарського суду по справі № 922/1568/24 встановлено наступні обставини, які мають преюдиційне значення при розгляді даної справи, що не доказуються сторонами на підставі ч. 4 ст. 75 ГПК України:

1. факт не приєднання (акцептування) ТОВ «ІНФО-ВІТ» до умов індивідуального Договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021 починаючи з 01.12.2021;

2. факт не укладання між Позивачем - КП «Харківські теплові мережі» та Відповідачем ТОВ «ІНФО-ВІТ» індивідуального Договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021 починаючи з 01.12.2021;

3. факт відмови ТОВ «ІНФО-ВІТ» від індивідуального Договору про надання послуги з постачання теплової енергії;

4. факт не отримання ТОВ «ІНФО-ВІТ» послуг з постачання теплової енергії за адресою вул. Дарвіна,6 м. Харків

5. факт переходу ТОВ «ІНФО-ВІТ» на альтернативне джерело тепла(електричне).

6. факт проведення позивачем розрахунку згідно тарифу, який не передбачено умовами індивідуального договору від 31.10.2021, а тому такий розрахунок не є вірним.

Проаналізувавши постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.11.2024 по справі № 922/1568/24, колегія суддів дійшла висновку про те, що так як позовна заява по цій справі стосується іншого періоду, іншого способу нарахування за послуги, інших вимог з огляду на таке.

У зазначеній справі за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфо Віт" було заявлено вимогу у стягнення заборгованості на загальну суму 193 096,46 грн, з яких:

- заборгованість за теплову енергію за договором № 11293 від 01.11.2004 про постачання теплової енергії (по особовому рахунку № 17400-1830) в сумі 12920,67 грн., за період: березень 2021 року; квітень 2021 року; жовтень 2021 року; листопад 2021 року; грудень 2021 року;

- заборгованість за теплову енергію за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії (по особовому рахунку № 17401-1830) в сумі 179050,91 грн, за період: грудень 2021 року; січень 2022 року; лютий 2022 року; березень 2022 року; квітень 2022 року; листопад 2022 року; грудень 2022 року; січень 2023 року; лютий 2023 року; березень 2023 року; квітень 2023 року;

- заборгованість зі сплати абонентської плати за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії (по особовому рахунку № 17401-1830) в сумі 174,38 грн за період: грудень 2021 року - квітень 2023 року;

- заборгованість зі сплати за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності (по особовому рахунку № 17401-1830) в сумі 950,50 грн за період: липень 2022 року - квітень 2023 року;

- витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн.

В справі що розглядається заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 156 050,91 грн, з яких:

- 153628,78 грн заборгованість за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021 за період з жовтня 2023 року по березень 2025 року;

- 235,98 грн абонентська плата за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з травня 2023 року по березень 2025 року;

- 2186,15 грн технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за публічним договором від 01.07.2022 за період з травня 2023 року по березень 2025 року;

- судові витрати в розмірі 2422,40 грн.

Отже, у справах №922/1568/24 і № 922/1512/25 відрізняється період за який стягується заборгованість за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії та за Публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності.

Вказане означає, що справи стосуються тих самих договорів, проте предметом судового розгляду у справі №922/1568/24 є правовідносини, що виникли у період:

- з грудня 2021 року по квітень 2023 року щодо послуги з постачання теплової енергії та абонентської плати;

- з липня 2022 року по квітень 2023 року щодо технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Натомість у справі, що розглядається предметом судового розгляду у справі є правовідносини, що виникли у період:

- з жовтня 2023 по березень 2025 щодо послуги з постачання теплової енергії та абонентської плати;

- з травня 2023 по березень 2025 щодо технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Об`єднана палата КГС ВС у постанові від 18.06.2021 у справі № 910/16898/19 виснувала, що преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі, для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Ці правила також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі.

Аналізуючи положення ч. 7 ст. 75 ГПК України, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17 (провадження № 12-144гс18, пункт 32) дійшла висновку, що преюдиціальне значення у справі надається саме обставинам, установленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють лише обставини, які належали до предмета доказування у відповідній справі, безпосередньо досліджувались і встановлювались у ній судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

У пункті 7.10 постанови від 01.09.2020 у справі № 907/29/19 (провадження № 12-17гс20) Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що обставини, які підлягають встановленню судом у справі, - це юридичні факти, тобто життєві обставини (дії, події), з якими правом пов`язується виникнення юридичних наслідків. Натомість правова оцінка - це висновок щодо застосування права за певних життєвих обставин. Правова оцінка може полягати, зокрема, у висновках, зроблених у зв`язку з установленими судом життєвими обставинами, про те, чи виникли юридичні наслідки та які саме, чи порушене право особи, чи виконане зобов`язання належним чином відповідно до закону та договору, чи певна поведінка є правомірною або неправомірною, чи додержано стороною вимог закону тощо.

Тому, суд першої інстанції, з яким погоджується апеляційний господарський суд, дійшов правильного висновку стосовно того, що оскільки позовна заява по №922/1568/24 справі стосується іншого періоду, іншого способу нарахування за послуги, інших вимог. Також у даній справі інший обсяг документальних доказів.

Відповідно до ч. 7 ст. 75 ГПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду. Однак, колегія суддів, вважає, що для вирішення даної справи, слід звернути увагу на наступні обставини у справі №922/1568/24.

У справі №922/1568/24 позивачем були допущені помилки щодо надання доказів по справі. Так матеріали справи не містять доказів того, що між позивачем та відповідачем було укладено договір на постачання теплової енергії в період опалювального сезону 2020-2021 років за адресою: м. Харків, вул. Дарвіна, 6, а копія іншого тимчасового договору про постачання теплової енергії № 11293 від 01.11.2004, укладеного між КП "Харківські теплові мережі" та ТОВ "Інфо Віт" стверджує факт домовленості між сторонами про постачання теплової енергії до зовсім іншого об`єкту теплопостачання, розташованого за іншою адресою: Інтернет-кафе по вул. Сумській, буд. 23/34, у м. Харкові, що обліковується за особовим рахунком № 17300-9407 та стосується інших правовідносин сторін.

Судом було прийнято аргументи апелянта на те, що позивачем до позову надано неналежні докази а саме:

- тимчасовий договір №11292 від 01.11.2004 року, який не стосується предмету спору, а підтверджує факт домовленості між сторонами про постачання теплової енергії до зовсім іншого об`єкту теплопостачання, розташованого за іншою адресою: Інтернет-кафе по вул. Сумській, буд. 23/34, у м. Харкові;

- рахунки-фактури за період березня - грудня 2021 року, які стосуються інших правовідносин сторін (вул. Сумській, буд. 23/34, у м. Харкові);

- квитанції від 08.05.2023 року, як доказ повідомлення та відправлення відповідачу рахунків та актів на підключення і відключення опалення за період опалювального сезону 2020-2021 років, які не підтверджують факт надання позивачем та отримання відповідачем послуг з постачання теплової енергії за адресою: м. Харків, вул. Дарвіна, 6, за відсутністю договору.

З огляду на суперечливість обставин справи, висновки Східного апеляційного суду у справі №922/1568/24 є результатом оцінки наявних у його розпорядженні доказів.

Допущені позивачем помилки, призвели до неспроможності КП «Харківські теплові мережі» довести факт укладення з відповідачем Договору-1 та Договору-2 і факти надання послуг за вказаними договорами, що дало підстави суду апеляційної інстанції прийти до висновку про недоведеність позивачем факту виникнення договірних відносин між сторонами.

Натомість, доводи відповідача виглядали більш переконливими, а тому Східний апеляційним господарським судом було прийнято рішення про відмову у позові в повному обсязі у справі №922/1568/24.

На думку колегії суддів вказаний висновок по справі №922/1568/24 слід вважати правовою оцінкою обставин справи, оскільки встановити факти укладення Договору-1, Договору-2, надання послуги з постачання теплової енергії, надання послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків було неможливо у зв`язку з відсутністю достатньої доказової бази.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стосовно принципу змагальності сторін Верховний Суд у постанові від 13.05.2025 у справі № 922/2509/24 виклав наступне:

«Принцип змагальності не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою кожну обставину, про яку стверджує сторона. Відповідну обставину треба доказувати так, щоби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування певного факту з урахуванням досліджених доказів видається вірогіднішим, аніж протилежний (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (пункт 81), від 16.11.2021 у справі № 904/2104/19 (пункт 9.58), від 14.12.2022 у справі № 477/2330/18 (пункт 102), Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18 (пункти 41, 43)).

Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності, задекларований у статті 13 Господарського процесуального кодексу України, втрачає сенс (такі висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21)».

В справі, що розглядається позивачем було надані достатні і належні докази, що стосувалися на підставі яких Господарським судом Харківської області було зроблено висновки про доведеність фактів укладення Договору-1, Договору-2, надання послуги з постачання теплової енергії, надання послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків за відповідні періоди, про, що вже було зроблено висновок вище.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо обставин справи; щодо нових доказів поданих позивачем, що стали підставою для незастосування преюдиційних обставин встановлених у постанові Східного апеляційного суду у справі №922/1568/24; щодо різного періоду стягнення за даною справою (2020-2023) та справою №922/1568/24 (2023-2025), що стали підставою для незастосування преюдиційних обставин встановлених у постанові Східного апеляційного суду у справі №922/1568/24; щодо ухваленого рішення Господарського суду Харківської області в частині стягнення заборгованості зі сплати абонентської плати за Індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії; щодо ухваленого рішення в частині стягнення заборгованості зі сплати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за Публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності ґрунтуються на наявності встановлених обставин у постанові від 11.11.2024 справі №922/1568/24, що набрала законної сили, - колегія суддів відхиляє, оскільки постанова Східного апеляційного суду у справі №922/1568/24 не містить преюдиції, на яку посилається апелянт, стосовно правовідносин, що виникли у справі № 922/1512/25.

Апеляційний суд зазначає, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, викладені в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні Господарського суду Харківської області від 07.10.2025 по справі № 922/1512/25, яке є предметом апеляційного оскарження.

Статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФО-ВІТ" не підлягає задоволенню з підстав викладених вище, а оскаржуване рішення Господарського суду Харківської області від 07.10.2025 по справі № 922/1512/25, яке відповідає вимогам ст. 236 ГПК України, має бути залишене без змін.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає, що оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, то судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 13, 73, 74, 77, 86, 129, 240, 269, 270, п.1 ч. 1 ст. 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФО-ВІТ" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 07.10.2025 по справі № 922/1512/25, залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 ГПК України.

Повна постанова складена 01.01.2026.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя І.А. Шутенко