ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" січня 2026 р. Справа № 907/11/20

За заявою Приватного підприємства «Інвестиційна компанія «Плутос»

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 27.02.2023

у справі № 907/11/20

за позовом Приватного підприємства «Інвестиційна компанія «Плутос»

до Фізичної особи-підприємця Харуци Мар`яни Юріївни

про стягнення 178 506, 62 грн

Суддя Лутак Т.В.

Представники: не викликались

Обставини справи:

Приватне підприємство «Інвестиційна компанія «Плутос» (позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Харуци Мар`яни Юріївни (відповідач) 178 506, 62 грн заборгованості за договором оренди № 03/2019 від 01.01.2019 та договором оренди № 04/2019 від 01.01.2019.

Рішенням Господарського суду Київської області від 27.02.2023 у справі № 907/11/20 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2023 рішення Господарського суду Київської області від 27.02.2023 у справі № 907/11/20 залишено без змін.

16.12.2025 до Господарського суду Київської області від Приватного підприємства «Інвестиційна компанія «Плутос» надійшла заява вих. № б/н від 16.12.2026 (вх. № 18/25 від 16.12.2025) про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 27.02.2023 у справі № 907/11/20.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.12.2025 заяву Приватного підприємства «Інвестиційна компанія «Плутос» вих. № б/н від 16.12.2026 (вх. № 18/25 від 16.12.2025) про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 27.02.2023 у справі № 907/11/20 залишено без руху з підстав невідповідності її вимогам ст. 322 Господарського процесуального кодексу України та визначено, що недоліки заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення повинні бути усунуті Приватним підприємством «Інвестиційна компанія «Плутос» у строк, що не повинен перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали про залишення заяви без руху у спосіб надання суду:

- письмових пояснень із зазначенням дати відкриття або встановлення нововиявлених обставин, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення;

- письмових пояснень із зазначенням конкретного посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин;

- документів, що підтверджують надсилання іншим учасникам справи копій заяви та доданих до неї документів;

- документу про сплату судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі;

- доказів, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги про перегляд рішення Господарського суду Київської області від 27.02.2023 за нововиявленими обставинами.

Разом з тим, ухвалою Господарського суду Київської області від 19.12.2025 роз`яснено заявнику, що в разі не усунення зазначених недоліків у встановлений судом строк, заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із нею згідно ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до ч. 6 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З 22.12.2025 по 09.01.2026 суддя Лутак Т.В. перебувала у відпустці.

30.12.2025 до Господарського суду Київської області від Приватного підприємства «Інвестиційна компанія «Плутос» надійшла заява вих. № б/н від 29.12.2025 (вх. № 18140/25 від 30.12.2025) про усунення недоліків заяви вих. № б/н від 16.12.2026 (вх. № 18/25 від 16.12.2025) про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 27.02.2023 у справі № 907/11/20.

Проте, дослідивши матеріали заяви вих. № б/н від 29.12.2025 (вх. № 18140/25 від 30.12.2025), судом встановлено, що заявником не усунуто недоліків, що були зазначені в ухвалі Господарського суду Київської області від 19.12.2025 про залишення заяви без руху.

Так, заявником у заяві вих. № б/н від 29.12.2025 (вх. № 18140/25 від 30.12.2025) не зазначено дати відкриття або встановлення нововиявлених обставин, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, що не дозволяє суду перевірити дотримання заявником строків на звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Також, до заяви вих. № б/н від 29.12.2025 (вх. № 18140/25 від 30.12.2025) не додано документів про сплату судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Разом з тим, у заяві вих. № б/н від 29.12.2025 (вх. № 18140/25 від 30.12.2025) Приватним підприємством «Інвестиційна компанія «Плутос» заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі з посиланням на ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та відсутність коштів для сплати судового збору.

Суд звертає увагу, що питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст. 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або

2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або

4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати з підстав викладених вище. Перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення підпунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), положення п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі N 0940/2276/18), а положення п. 4 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність).

Отже, з огляду на те, що предметом спору у даній справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а також даний спір не стосується справи про банкрутство (неплатоспроможність), клопотання про наявність підстав для відстрочення сплати судового збору не може бути задоволеним.

Близька за змістом правова позиція щодо застосування положень ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» викладена в ухвалах Верховного Суду від 26.12.2025 у справі № 915/318/24 та від 26.12.2025 у справі № 910/12918/20.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" № 28249/95 від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд звертає увагу, що у даному випадку, необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено Господарським процесуальним кодексом України і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, суд наголошує, що питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження наявності, передбачених законом обставин, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Проте, Приватним підприємством «Інвестиційна компанія «Плутос», всупереч вимогам статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, не надано належних доказів наявності обставин, передбачених ст. 8 Закону України «Про судовий збір», а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання Приватного підприємства «Інвестиційна компанія «Плутос» про відстрочення сплати судового збору.

Отже, отримані судом матеріали заяви вих. № б/н від 29.12.2025 (вх. № 18140/25 від 30.12.2025) про усунення недоліків у розумінні статей 73-79 Господарського процесуального кодексу України не є належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами на підтвердження дотримання заявником порядку усунення недоліків заяви вих. № б/н від 16.12.2026 (вх. № 18/25 від 16.12.2025) про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 27.02.2023 у справі № 907/11/20, що встановлений судом в ухвалі від 19.12.2025 та відповідає положенням чинного законодавства.

За таких обставин, враховуючи те, що заявником не усунуто недоліки заяви вих. № б/н від 16.12.2026 (вх. № 18/25 від 16.12.2025) про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 27.02.2023 у справі № 907/11/20 у спосіб та строк, що встановлені судом, вказана заява Приватного підприємства «Інвестиційна компанія «Плутос» та додані до неї документи підлягають поверненню заявнику.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що згідно ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 322-232 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Приватного підприємства «Інвестиційна компанія «Плутос» про відстрочення сплати судового збору.

2. Заяву Приватного підприємства «Інвестиційна компанія «Плутос» вих. № б/н від 16.12.2026 (вх. № 18/25 від 16.12.2025) про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Київської області від 27.02.2023 у справі № 907/11/20 разом з доданими до неї документами повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 12.01.2026.

Суддя Т.В. Лутак