08.01.2026Справа № 910/8947/25
За заявою Державного підприємства "Науково-дослідний інститут мікроприладів" НТК "Інститут монокристалів" Національної академії наук України
про ухвалення додаткового рішення
у справі № 910/8947/25
за позовом Департаменту промисловості та розвитку підприємництва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
до Державного підприємства "Науково-дослідний інститут мікроприладів" НТК "Інститут монокристалів" Національної академії наук України
про стягнення 73 000,00 грн
Суддя Удалова О.Г.
Без виклику представників сторін
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Господарського суду міста Києва звернувся Департамент промисловості та розвитку підприємництва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - позивач) з позовом до Державного підприємства "Науково-дослідний інститут мікроприладів" НТК "Інститут монокристалів" Національної академії наук України (далі - відповідач) про стягнення 73 000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з повернення коштів згідно з договором фінансової допомоги № 21 від 14.09.1998.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.12.2024 у задоволенні позову відмовлено повністю.

16.12.2025 через підсистему "Електронний суд" до Господарського суду міста Києва надійшла заява відповідача про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 50 000,00 грн.

Ухвалою від 18.12.2025 суд прийняв до розгляду заяву Державного підприємства "Науково-дослідний інститут мікроприладів" НТК "Інститут монокристалів" Національної академії наук України про стягнення судових витрат у справі № 910/8947/25, а також встановив Департаменту промисловості та розвитку підприємництва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) строк для подання письмових пояснень чи заперечень стосовно клопотання про ухвалення додаткового рішення про розподіл понесених витрат на професійну правничу допомогу до 29.12.2025 (включно).

Копія вказаної ухвали доставлена до електронних кабінетів позивача та відповідача 18.12.2025 після 17 години та відповідно до приписів ст. 242 Господарського процесуального кодексу України вважається врученою останнім - 19.12.2025.

07.01.2026 від Департаменту промисловості та розвитку підприємництва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшли заява про видачу копії рішення, а також клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

Правом на подання до суду письмових пояснень чи заперечень стосовно клопотання про ухвалення додаткового рішення в строк, встановлений ухвалою суду від 18.12.2025, позивач не скористався.

Згідно з ч. 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Приймаючи додаткове рішення у справі № 910/8947/25, суд виходив з наступного.

У відзиві відповідач вказував, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи, 50 000,00 грн. У разі розгляду справи з викликом (повідомленням сторін), додатково відповідач несе витрати, понесені за кожне судове засідання згідно доданої додаткової угоди.

Частиною 1 статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

На підтвердження понесення витрат відповідачем до відзиву на позов долучені:

- витяг з договору про надання правової (правничої) допомоги № 14/02/2019-1 від 14.02.2019, укладений між відповідачем (клієнт) та адвокатом Андрієвською Оленою Владиславівною. (адвокат);

- додаткова угода від 24.07.2025 № 02/2025 до вищевказаного договору;

- акт приймання-передачі наданих послуг на суму 50 000,00 грн

- ордер серії АІ № 1710952 від 25.09.2024;

- свідоцтво серії ЧН № 000606 від 20.01.2017.

Оцінивши доводи відповдача, а також дослідивши надані суду докази понесення позивачем витрат на правничу допомогу, суд вказує про наступне.

Згідно з положеннями ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до укладеного між відповідачем (клієнт) та адвокатом договором клієнт доручає, а адвокат протягом дії договору приймає на себе зобов`язання надавати клієнту правову (правничу) допомогу, з питань, що цікавлять клієнта, в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (п. 1.1 договору).

Вартість наданих адвокатом клієнту послуг з правової допомоги визначається додатковою угодою (додатковими угодами) до даного договору (п. 5.2 договору).

Згідно з п. 5.3 договору за результатами надання правової допомоги складається акт виконаних робіт, що підписується представниками сторін.

Відповідно до п. 8.1 договору останній укладений на строк до 14.02.2020 та набирає чинності з моменту його підписання.

Як погоджено в п. 8.2 договору, після закінчення строку дії договору, якщо сторони продовжують виконувати його умови, договір вважається поновленим на невизначений термін. В такому випадку кожна сторона має право його розірвати, попередивши про це іншу сторону за два місяці.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди від 24.07.2025 сторони погодили, що вказана угода укладається на виконання п. 5.2 договору, предметом даної додаткової угоди є надання адвокатом правничої допомоги у судовій справі № 910/8947/25.

Згідно з п. 3.1 додаткової угоди за надання правничої допомогу у справі № 910/8947/25 у Господарському суді міста Києва клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі 50 000,00 грн.

Як погоджено п. 4.1 додаткової угоди, оплата гонорару і представництва інтересів у суді першої інстанції здійснюється в наступному порядку - протягом 30 календарних днів з моменту винесення рішення судом.

Правнича допомога вважається наданою після підписання акту приймання-передачі наданих послуг, який підписується сторонами.

24.07.2025 між відповідачем та адвокатом підписано акт приймання-передачі наданих послуг на суму 50 000,00 грн.

Розглянувши надані відповідачем докази, суд вказує про наступне.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, а також порядок і умови надання правової допомоги, права й обов`язки адвокатів визначаються Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Згідно з п.п. 4, 6 ст. 1 вказаного Закону договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушення, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Не належить до інших видів правничої допомоги лобіювання, що здійснюється відповідно до Закону України "Про лобіювання".

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (аналогічний висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 159/583/19).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Поряд з цим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (такий висновок міститься в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, в п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, п. 24 додаткової постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 903/326/21).

Водночас, у пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.

Суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи".

При встановленні розміру гонорару, як вказано у вищевказаній постанові Верховного Суду, можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Так, як вказано судом вище, рішенням Господарського суду міста Києва у даній справі від 15.12.2025 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі відмови в позові - на позивача.

Водночас, суд вказує, що предметом розгляду у даній справі була вимога позивача про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 73 000,00 грн.

Крім того, розгляд вказаної справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У свою чергу, позивачем не подавались відповідь на відзив та інші заяви по суті окрім позову у даній справі.

Відповідачем, у свою чергу, подані відзив та заява про застосування наслідків спливу строку позовної давності, при тому, що про наслідки спливу строку позовної давності було заявлено і у відзиві на позов.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимогу відповідача про покладання на позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 50 000,00 грн такою, що не відповідає критеріям розумності та пропорційності по відношенню до предмету спору, у зв`язку з чим вважає за можливе обмежити розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає покладанню на позивача, до 15 000,00 грн, решту витрат на правничу допомогу залишити за відповідачем.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Державного підприємства "Науково-дослідний інститут мікроприладів" НТК "Інститут монокристалів" Національної академії наук України про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Департаменту промисловості та розвитку підприємництва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01024, м. Київ, вул. Басейна, 1/2А, код 24250279) на користь Державного підприємства "Науково-дослідний інститут мікроприладів" НТК "Інститут монокристалів" Національної академії наук України (02121, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, буд. 3, код 14308827) витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн (п`ятнадцять тисяч грн 00 коп.).

3. В решті заяви відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення (ухвала), якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 08.01.2026.

Суддя О.Г. Удалова