ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

12.01.2026 Справа № 904/85/26

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАРЕКС-ЕНЕРГО", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю ''ТОКМАК ДИЗЕЛЬ МАШ'', м.Дніпро

про стягнення 13 583 296, 40 грн

Суддя Кеся Н.Б.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАРЕКС-ЕНЕРГО" (далі-Позивач) 09.01.2026 року через систему "Електронний суд" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ''ТОКМАК ДИЗЕЛЬ МАШ'' (далі-Відповідач), в якому просить суд стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість за Договором поставки №32П25 від 26.08.2025 року у розмірі 13583296,40 грн, з яких: 13324432,82 грн основний борг, 236022,70 грн пеня, 22840,90 грн 3% річних та судові витрати по справі.

В обґрунтування позову Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором поставки №32П25 від 26.08.2025 року.

За подання позову Позивач сплатив судовий збір на суму 203749,45 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №219 від 08.01.2026 року.

12.01.2026 ухвалою суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання на 03.02.2026 о 10:00 год.

Разом з позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАРЕКС-ЕНЕРГО" подало заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме: накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ТОКМАК ДИЗЕЛЬ МАШ» (; місцезнаходження: Україна, 49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вул. Щепкіна, будинок 32, квартира 3), як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, у тому числі інших держав, а також на грошові кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову у межах розміру позовних вимог на загальну суму 13 583 296,40 грн. (тринадцять мільйонів п`ятсот вісімдесят три тисячі двісті дев`яносто шість гривень 40 коп.)

В обґрунтування заяви Позивач посилається на таке:

26.08.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДАРЕКС-ЕНЕРГО» (надалі за текстом - Позивач, за Договором - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОКМАК ДИЗЕЛЬ МАШ» (надалі за текстом - Відповідач , за Договором - Покупець) укладено Договір поставки № 32П25 (надалі за текстом - Договір);

Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов`язання та за період з 26 серпня 2025 року по 30 грудня 2025 року здійснив поставку товару на загальну суму 18 620 526,83 грн., що підтверджується копіями видаткових накладних, жодних претензій щодо строку, якості, маркування та упаковки Товару з боку Відповідача не поступало;

щодо порядку розрахунків між сторонами, пунктом 5.4 Договору закріплено, що оплата за поставлений Товар здійснюється Покупцем не пізніше 30 календарних днів з дати поставки Товару, зазначеної в видатковій накладній;

в свою чергу Відповідачем було лише частково оплачено поставлений товар на загальну суму 5 296 094,01 грн, у зв`язку з чим утворилась заявлена до стягнення сума заборгованості у розмірі 13 324 432,82 грн;

крім того, Відповідач має заборгованості перед Позивачем і за іншими договорами, що свідчить про тривале ухилення Відповідача від виконання своїх зобов`язань перед Позивачем, зокрема:

за договором поставки №1/2П25 від 03 січня 2025 року нараховується заборгованість на загальну суму 14 628 826,56 грн, Відповідачем не здійснено жодної оплати з моменту укладання Договору; за договором поставки №1/1П25 від 03 січня 2025 року нараховується заборгованість на загальну суму 1 644 644,00 грн, підтверджується підписаним обома сторонами Актом звірки за договором № 1/1П25 від 03.01.2025 року;

за договором поставки №486/1П24 від 19 жовтня 2024 року нараховується заборгованість на загальну суму 6 900 968,31 грн, що підтверджується підписаним обома сторонами Актом звірки за договором № 486/1П24 від 19.10.2024 року;

за договором поставки №01/05-24 від 30 травня 2024 року нараховується заборгованість на загальну суму 14 847 969,01 грн, що підтверджується підписаним обома сторонами Актом звірки за договором № 01/05-24 від 30.05.2024 року;

по всім вищезазначеним порушенням зобов`язань станом на день подання позову проводиться претензійна робота, проте вже сама наявність такого значного розміру заборгованості та тривале систематичне невиконання зобов`язань свідчить про недобросовісні дії із боку Відповідача;

необхідність вжиття заходів забезпечення позову в даному випадку зумовлена обґрунтованим припущенням, що з урахуванням предмета спору невжиття таких заходів може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, чим фактично буде нівельована функція судового рішення як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів, а обраний Позивачем заходи забезпечення позову відповідають його предмету, їх вжиття не зумовлює фактичного вирішення спору по суті та спрямоване лише на збереження існуючого становища до набрання законної сили судовим рішенням.

За подання заяви про забезпечення позову Позивач сплатив судовий збір на суму 1664,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №9434 від 08.01.2026 року.

Тож, розглянувши подану Позивачем заяву про забезпечення позову, суд встановив таке.

Згідно зі ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до подання позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 910/9498/19, від 17.09.2020 у справі № 910/72/20, від 15.01.2021 у справі № 914/1939/20, від 16.02.2021 у справі № 910/16866/20 від 15.04.2021 у справі № 910/16370/20, від 24.06.2022 у справі № 904/3783/21, від 26.09.2022 у справі № 911/3208/21.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 ГПК України).

Тож, існують ґрунтовні, об`єктивні підстави вважати, що Відповідач взагалі може не виконати наявні перед Позивачем грошові зобов`язання, про що свідчить, зокрема, його свідоме протиправне ігнорування виконання таких зобов`язань.

У свою чергу вжиття заходів забезпечення позову є необхідним мінімумом задля забезпечення збалансованості інтересів сторін, оскільки це дасть можливість хоча б у якійсь частині виконати рішення суду у разі задоволення позову.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

За таких обставин тільки вжиття заходів до забезпечення позову є реальною гарантією ефективного захисту порушених інтересів Позивача.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у Відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

У випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість Відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь Позивача.

За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном, відчужити його) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22, від 21.09.2023 у справі № 922/1856/23).

До того ж, за обставин звернення з позовом про стягнення грошових коштів саме Відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить у суду позивач (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.10.2022 у справі № 905/446/22).

Основною метою звернення Позивача із цією заявою про забезпечення позову є захист і відновлення своїх порушених прав та інтересів.

Виконання в майбутньому судового рішення у цій справі із заявленими вимогами майнового характеру у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме Відповідач необхідну суму грошових коштів, а тому застосування вищевказаних заходів забезпечення позову безпосередньо пов`язане із предметом позову.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у справі № 917/805/23 у постанові від 06.12.2023.

Обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвідношення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Отже, з огляду на предмет спору за позовом та викладені в заяві обставини щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Відповідачу, суд дійшов висновку, що обставини понесених Позивачем втрат дозволяють дійти висновків про необхідність накладення арешту на грошові кошти Відповідача, невжиття якого може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення можливо порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача.

Керуючись ст.ст. 86, 136-141, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України

УХВАЛИВ:

Застосувати заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "ТОКМАК ДИЗЕЛЬ МАШ" (; місцезнаходження: Україна, 49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вул. Щепкіна, будинок 32, квартира 3), як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, у тому числі інших держав, а також на грошові кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову у межах розміру позовних вимог на загальну суму 13 583 296,40 грн (тринадцять мільйонів п`ятсот вісімдесят три тисячі двісті дев`яносто шість гривень 40 коп.).

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАРЕКС-ЕНЕРГО" (04073, м.Київ, вулиця Сирецька, будинок 9, офіс 234, )

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОКМАК ДИЗЕЛЬ МАШ" (49000, м.Дніпро, вул.Щепкіна, будинок 32, квартира 3, )

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 12.01.2026, відповідно до ст.326 Господарського процесуального кодексу України є обов`язковою на всій території України і виконується у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Б. Кеся