ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13.01.2026 Справа № 905/169/25 (905/1326/25)

за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), від імені якого діє адвокат Сакун В.А. (ордер серії АН № 1057725 від 06.10.2025)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» ()

про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

суддя ВЕЛИЧКО Н.В.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні господарського суду на стадії розпорядження майном знаходиться справа № 905/169/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСНОЛИМАНСЬКЕ", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Карауш Ю.В.

На офіційній сторінці Верховного суду веб-порталу Судова влада України опубліковано оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» (№ 75623 від 26.03.2025).

29.12.2025 в системі "Електронний суд" від ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Сакун В.А., надійшла позовна заява про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» заборгованості із заробітної плати за серпень 2024 року - 39636,02 грн. та за вересень 2024 року - 111140,30 грн., а також середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (291 робочий день) - 121120,00 грн. (вх.№7798/25 від 29.12.2025).

За результатом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріалам присвоєно єдиний унікальний номер справи № 905/169/25 (905/1326/25) та на підставі ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства за протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.12.2025 передано на розгляд судді Величко Н.В.

Розглянувши позовну заяву з додатками, суд встановив, що вона не відповідає процесуальним вимогам статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, а відтак суд на підставі статті 174 цього Кодексу залишає такий позов без руху.

В позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Згідно з частиною 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити між іншим зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються (п.3); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову (п.5); відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору (п. 6); попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи (п.9).

Ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (п.1 ч.1 ст. 163 ГПК України).

У позовній заяві позивач визначив ціну позову 136896,32 грн. Водночас зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом позову є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь позивача заборгованості по заробітній платі 150776,32 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - 121120 грн., що не відповідає визначеній позивачем ціні позову.

Також суд звертає увагу на те, що:

- норми процесуального права покладають на позивача обов`язок надати не просто розрахунок сум, що стягуються/оспорюються, а саме обґрунтувати його, тобто навести підстави визначення/обрання сум і періодів/дат у такому розрахунку;

- позиція щодо суті спору та реалізації особою права на здійснення нарахувань має бути однозначною та такою, яка б не змушувала суд тлумачити дії та волю сторони з подвійним змістом;

- оскільки на позивача покладено процесуальний обов`язок з подання обґрунтованого розрахунку заявлених до стягнення сум, наявність арифметичних помилок та/або описок у таких розрахунках може тлумачитись не на користь позивача, що тягне для нього відповідні наслідки у вигляді прийняття судом рішення про часткову обґрунтованість заявлених до стягнення сум;

- згідно викладеної у постанові Верховного Суду від 16.03.2020 у справі №922/1658/19 позиції: господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується з огляду на вимоги статей 79, 86 ГПК України.

За висновком суду, позивачем порушено вимоги пункту 3 частини 3 статті 162 ГПК України та статті 163 ГПК України, позовна заява не містить обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються чи оспорюються.

Крім того, на порушення пункту 2 частини 1 статті 164 цього Кодексу до позовної заяви не додані документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» установлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 2-1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому згідно з частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0.8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Частинами 1 та 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Позивач звільнений від сплати судового збору за стягнення заробітної плати на підставі п.1ч.1 ст.5 Закону України про судовий збір.

Суд бере до уваги, що Велика Палата Верховного суду у своїй постанові від 08.02.2022 у справі № 755/12623/19 зазначила, що середній заробіток за ст. 117 КЗпП України за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується в розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на які працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та є своєрідною санкцією для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Отже, за майнову вимогу про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 121120,00 грн, з урахуванням того, що позов надійшов до суду в електронній формі, позивач має сплати судовий збір у розмірі 2422,40 грн. (3028,00*0,8).

Позивачем до позовної заяви долучено квитанцію ID: 5148-4955-4797-2376 від 13.11.2025 на суму 968,96 грн.. За результатом перевірки зарахування такого судового збору до державного бюджету судом виявлено, що судовий збір за вказаним платіжним документом зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України в межах іншої справи - № 905/169/25 (932/22/25). Відтак, вказаний платіжний документ не приймається судом як належний доказ сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Також, додана до позовної заяви квитанція ID: 7791-5456-9470-1794 від 23.11.2024 на суму 968,96 грн. не є належним доказом сплати судового збору за поданим позовом, оскільки отримувачем такого судового збору значиться Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Отже, до матеріалів позовної заяви не надано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі, сума несплаченого судового збору становить 2422,40 грн.

Також у позовній заяві відсутні відомості щодо того, що позивач звертався до відповідача з вимогою добровільно виплатити йому заборгованість, що є предметом розгляду за цим позовом.

Ані у позовній заяві, ані окремим документом не наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Позивач у п.1 прохальної частини позовної заяви просить витребувати у відповідача довідку про заборгованість по заробітній платі, довідку про помісячне нарахування цієї заборгованості, довідку про середній заробіток позивача. Вимога обґрунтована тим, що відповідач таких відомостей не надає, а тому необхідно витребувати їх судом. Інших підстав та обґрунтування вимоги про витребування документів позовна заява не містить.

Частинами 1, 2 статті 81 ГПК України встановлено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Частиною 2 статті 80 ГПК України встановлено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Натомість позивачем не зазначено вжиті заходи для отримання цих доказів самостійно та причини неможливості їх отримати, не подано доказів на підтвердження вжиття особою, яка подає клопотання, заходів для самостійного отримання відповідних відомостей, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову в задоволенні даного клопотання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Зважаючи на перебування судді Величко Н.В. у відпустці в період з 25.12.2025 по 09.01.2026, матеріали позовної заяви перевірені в розумний строк.

З огляду на вищевикладене подана позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСНОЛИМАНСЬКЕ" про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (вх.№7798/25 від 29.12.2025) підлягає залишенню без руху, для усунення виявлених недоліків позовної заяви суд встановлює позивачу десятиденний строк.

Керуючись ч. 1, 2 ст. 174, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1.Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСНОЛИМАНСЬКЕ" про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (вх.№7798/25 від 29.12.2025).

2. Встановити позивачу десятиденний строк на усунення виявлених недоліків позовної заяви шляхом:

- подання до господарського суду уточненої позовної заяви з зазначенням у ній всіх відомостей, визначених у частині 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, з додаванням до неї всіх можливих доказів на підтвердження аргументів, докази їх (уточненої позовної заяви з додатками) надсилання відповідачу на актуальну адресу (84320, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Хортицька, 87б) з описом вкладення або в його зареєстрований електронний кабінет в системі "Електронний суд".

- надання доказів сплати судового збору у сумі 2422,40 грн. на платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях:

Отримувач коштів ГУК Харків обл/МТГ Харкiв/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947

Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.)

Рахунок отримувача UA3020649

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу 101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Господарський суд Донецької області (назва суду, де розглядається справа)

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Приклад заповнення графи "Призначення платежу": "890;Судовий збір, за позовом ОСОБА_2 , Господарський суд Донецької області".

3. Роз`яснити позивачу, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 Господарського процесуального кодексу України. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

4. Ухвала набирає сили з дня її прийняття 13.01.2026 і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Величко