УХВАЛА

м. Київ

15.01.2026Справа № 910/11240/25

За позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Булгаков"

про стягнення 766 406,08 грн

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

О.Ю. Мороз

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Булгаков" (далі - відповідач) про стягнення 766 406,08 грн на підставі Договору № 820290 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 30.08.2018, з яких: 661 314,92 грн заборгованості за спожиту теплову енергію, 66 025,95 грн пені, 31 903,10 грн інфляційної складової боргу, 7 162,11 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2025 позов Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Булгаков" про стягнення 766 406,08 грн у справі № 910/11240/25 залишено без розгляду.

22.12.2025 до суду від відповідача надійшла заява про відшкодування витрат за надану професійну правничу допомогу.

Відповідно до наведеної заяви Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Булгаков" просить суд стягнути з Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" витрати на надання правничої допомоги в сумі 20 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2025 у справі № 910/11240/25 заяву Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Булгаков" про відшкодування витрат за надану професійну правничу допомогу прийнято до розгляду.

У період з 24.12.2025 по 02.01.2026 суддя Гумега О.В. перебувала у відпустці.

У період з 05.01.2026 по 14.01.2026 суддя Гумега О.В. перебувала на лікарняному.

Розглянувши заяву відповідача про відшкодування витрат за надану професійну правничу допомогу та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

Згідно з ч. 3 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оскільки розгляд справи № 910/11240/25 здійснювався судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання), розгляд заяви позивача про ухвалення додаткового рішення здійснюється відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України в тому самому порядку.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч. 3 ст. 124 ГПК України).

З матеріалів справи вбачається, що безпосередньо у відзиві на позовну заяву відповідачем наведено попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, який пов`язаний з витратами на професійну правничу допомогою в розмірі 20 000,00 грн. Відповідач також зазначив, що докази на підтвердження витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою будуть надані суду в порядку, визначеному ГПК України.

Судом встановлено, що заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, подана відповідачем 22.12.2025 з дотриманням вимог, встановлених частиною 8 статті 129 ГПК України.

Відповідно до заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відповідач визначив витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з позивача, у сумі 20 000,00 грн та долучив до заяви докази на підтвердження понесення відповідачем таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у загальній сумі 20 000,00 грн відповідачем було подано такі документи:

- копія Договору про надання правничої допомоги від 27.10.2025 (далі - Договір) з додатками, укладеного між Обслуговуючим кооперативом "Житлово-будівельний кооператив "Булгаков" (далі - клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Лекс груп" (далі - адвокатське об`єднання);

- копія Акту № 1 наданих послуг від 18.12.2025;

- копія ордеру серії АА № 0056510 від 30.10.2025;

- копія свідоцтва серії КВ № 5900 від 18.05.2017.

Відповідно до п. 1.1 Договору, у порядку та на умовах, визначених цим Договором, адвокатське об`єднання в особі його адвокатів та співробітників зобов`язується надати клієнту визначену цим Договором правничу допомогу щодо захисту інтересів, прав та свобод останнього у судовій справі № 910/11240/25.

Згідно п. 5.1 Договору, плата за надані адвокатським об`єднанням послуги за цим Договором встановлюється відповідно до виставлених останнім актів про надання послуг згідно переліку вартості послуг зазначених у Додатку № l, що є невід`ємною частиною даного Договору.

Судом встановлено, що 18.12.2025 сторони склали та підписали Акт № 1 наданих послуг, відповідно до якого адвокатське об`єднання надало, а клієнт прийняв юридичні послуги передбачені Договором, зокрема: аналіз документів у справі, аналіз позовної заяви, написання та подання відзиву на позовну заяву у справі № 910/11240/25.

Сторони погодили, що загальна вартість наданих адвокатським об`єднанням юридичних послуг за Договором про надання правничої допомоги від 27.10.2025 складає 20 000,00 грн без ПДВ (п. 2 Акту №1 наданих послуг від 18.12.2025).

Відповідно до п. 3 Акту №1 наданих послуг від 18.12.2025, послуги надані адвокатським об`єднанням оплачуються клієнтом протягом 30 календарних днів з моменту набрання законної сили рішенням, постановою суду.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України, згідно приписів якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 130 ГПК України встановлено спеціальні правила, які стосуються окремих випадків розподілу судових витрат, зокрема, у разі залишення позову без розгляду.

Так, відповідно до частин 5 та 6 статті 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

Отже, у разі залишення позову без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень частини 5 статті 130 ГПК України, оскільки вказана норма є спеціальною.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі №922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17.

У разі залишення позову в справі без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Тобто, стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, у разі залишення позову без розгляду можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача, що і зумовили відповідні витрати відповідача під час розгляду справи та пов`язані з цим розглядом.

Водночас, Господарський процесуальний кодекс України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача. Разом із тим, відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 16.02.2021 у справі №905/121/19, від 13.05.2021 у справі №910/16777/20, від 15.09.2021 у справі №902/136/21, від 18.01.2022 у справі №922/2017/17, від 14.03.2023 у справі №911/1201/22, вбачається, що під такими діями можна розуміти таку реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду. Тобто, частина п`ята статті 130 ГПК України не встановлює конкретні критерії для оцінки дій позивача на предмет обґрунтованості/необґрунтованості, а тому обґрунтованість/необґрунтованість дій позивача встановлюються судом у кожній справі відповідно до встановлених обставин.

Так, обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, відповідно до приписів частини 5 статті 130 ГПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача, тощо.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі №922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17, від 24.03.2021 у справі № 922/2157/20, від 21.01.2020 у справі №922/3422/18, від 26.04.2021 у справі № 910/12099/17, від 19.04.2021 у справі № 924/804/20.

При цьому, суд зазначає, що не можна виходити лише з буквального розуміння терміну "необґрунтовані", тобто такі, для яких не має достатньо фактів чи доказів. Необґрунтованими можуть бути визнані такі дії, які свідомо спрямовані на перешкоджання нормальному перебігу судового провадження та явно свідчать про зловживання правами.

Відповідно до приписів частини 3 статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та диспозитивність.

В силу приписів статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами статей 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи подані відповідачем докази у порядку статті 86 ГПК України, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем обставин необґрунтованості дій позивача, зокрема щодо звернення позивача з даним позовом до суду. Судом не встановлено обставини необґрунтованості дій позивача, враховуючи, що розгляд справи по суті судом не здійснювався.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги недоведеність відповідачем обставин необґрунтованості дій позивача та враховуючи, що розгляд справи по суті не здійснювався, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з позивача витрат відповідача на правничу допомогу, у зв`язку з чим відмовлено у задоволенні заяви Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Булгаков" про відшкодування витрат за надану професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 2, 13, 74, 76-79, 86, 123, 126, 129, 130, 233, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Булгаков" про відшкодування витрат за надану професійну правничу допомогу - відмовити повністю.

Повну ухвалу підписано 15.01.2026.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 253-259 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Оксана ГУМЕГА