ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

05.01.2026м. ДніпроСправа № 904/7385/25

Суддя Євстигнеєва Н.М., розглянувши матеріали

за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України "Державний оператор тилу", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Контракт Продрезерв 5", м. Дніпро

про стягнення 114 120,54грн

С У Т Ь С П О Р У :

Державне підприємство Міністерства оборони України "Державний оператор тилу" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Контракт Продрезерв 5" заборгованість у розмірі 114 120,54грн, з яких:

- пеня у розмірі 14 433,19грн;

- штраф у 99 687,35грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов державного контракту (договору) про закупівлю №62/06-24-ХП від 03 червня 2024 року в частині повної та своєчасної поставки товару належної якості.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2025 справу №904/7385/25 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху з наступних підстав.

Частиною першою статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно пунктом 2 частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Законодавче закріплення судових витрат має на меті, по-перше, відшкодування державі витрат, понесених на утримання судової системи і забезпечення її діяльності (саме у цьому проявляється компенсаційна функція інституту судових витрат) та, по-друге, покладає певні витрати на тих, хто звертається до суду за захистом, що покликано дисциплінувати фізичних та юридичних осіб від подання до суду необґрунтованих заяв і клопотань, забезпечуючи таким чином і процесуальну економію.

На думку Європейського суду з прав людини, судовий збір є обмежувальним заходом, який попереджає подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження

судів.

Отже, обов`язковою умовою при зверненні до суду є дотримання сторонами вимог законодавства, зокрема, обов`язку сплати судового збору у відповідному розмірі (крім випадків звільнення від сплати судового збору).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до п.1, п.2 частини другої ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", з 01 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00грн.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір", п. 8.23 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22).

Оскільки, при зверненні до господарського суду позивачем заявлено вимогу майнового характеру (стягнення 114 120,54грн), то позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 2 422,40грн (3028,00грн* 0,8).

Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу.

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (ст. 9 Закону України "Про судовий збір").

Позивачем у якості доказу оплати судового збору за подання позовної заяви надано платіжну інструкцію №2700 від 12.08.2025 на суму 2 422,40грн.

Як вбачається з інформації, яка міститься в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" та відповідно до виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, позивачем сплачений судовий збір за розгляд позовної заяви у справі №904/4496/25, що також підтверджується довідкою суду №372/25 від 29.12.2025.

Відтак, додана позивачем до позовної заяви платіжна інструкція не є належним доказом сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі, що є порушенням вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Суд встановив, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Назаренко Н.Г.) від 04.09.2025 у справі №904/4496/25 позовну заяву повернуто без розгляду.

Пунктом 2 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Не звернення позивача станом на даний момент до суду із клопотанням про повернення судового збору у справі № 904/4496/25 не є гарантією неподання ним такого клопотання у майбутньому.

У разі прийняття судом платіжної інструкції №2700 від 12.08.2025, як належного доказу оплати судового збору за подання позову у справі №904/7385/25 позивач, після ухвалення судом рішення у цій справі, не буде позбавлений можливості подання клопотання про повернення судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у справі №904/4496/25.

Наведене узгоджується з правовою позицією Центрального апеляційного господарського суду, яка викладена у постанові від 28.03.2023 у справі №904/4585/22.

Відповідно до частини п`ятої статті 6 Закону України "Про судовий збір" за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Тому, заявник/позивач, коли подає повторно заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної заяви, яку суд залишив без розгляду. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав заявника / позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за законом такий заявник / позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної заяви, яка була залишена без розгляду (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.10.2023 у справі №160/554/23).

Таким чином, позивачу слід надати докази сплати судового збору в розмірі 2 422,40грн.

Наведені обставини є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Частиною дугою статті 174 ГПК України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Керуючись статтями 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Державному підприємству Міністерства оборони України "Державний оператор тилу" протягом п`яти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати докази сплати судового збору у встановленому розмірі 2 422,40грн та порядку.

3. Державному підприємству Міністерства оборони України "Державний оператор тилу", що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили - 05.01.2026 та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Євстигнеєва