номер провадження справи 27/141/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.01.2026 Справа № 908/2274/17

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Дроздової С.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖАЗ-А" про видачу дублікату наказу від 12.04.2018 у справі № 908/2274/17 та матеріали справи № 908/2274/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖАЗ-А" (69060 м. Запоріжжя, вул. Чубанова, 2а)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Добровольської Марини Вікторівни ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 28 572 грн. 35 коп.

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 14.03.2018 по справі № 908/2274/17 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖАЗ-А", м. Запоріжжя до Фізичної особи-підприємця Добровольської Марини Вікторівни, м. Запоріжжя задоволено. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Добровольської Марини Вікторівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий 03 квітня 2003 р. Комунарським РВ ЗМУ УМВД України в Запорізькій області) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖАЗ-А" (69060 м. Запоріжжя, вул. Чубанова, 2а, ) суму боргу в розмірі 28 572 (двадцять вісім тисяч п`ятсот сімдесят два) грн. 35 коп., 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення набрало законної сили 12.04.2018.

На виконання рішення суду по справі № 908/2274/17 від 14.03.2018, Господарським судом Запорізької області видано наказ від 12.04.2025.

12.01.2026 до Господарського суду Запорізької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЖАЗ-А" із заявою про видачу дублікату наказу від 12.04.2018 у справі № 908/2274/17 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Добровольської Марини Вікторівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий 03 квітня 2003 р. Комунарським РВ ЗМУ УМВД України в Запорізькій області) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖАЗ-А" (69060 м. Запоріжжя, вул. Чубанова, 2а, ) суму боргу в розмірі 28 572 (двадцять вісім тисяч п`ятсот сімдесят два) грн. 35 коп., 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.01.2026, заяву про видачу дублікату наказу передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Розглянувши матеріали зазначеної заяви, господарський суд дійшов висновку про повернення вказаної заяви без розгляду виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, що подається на стадії виконання судового рішення, у тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження) з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

У абз. 1 ч. 7 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України встановлено, якщо цим Кодексом якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Поряд з цим, всупереч положенням ч. 2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, до заяви не додано доказів направлення Фізичній особі-підприємцю Добровольській Марині Вікторівні заяви про видачу дублікату наказу від 12.04.2018 у справі № 908/2274/17 (засобами поштового зв`язку).

Суд зазначає, що направлення вказаної заяви усім учасникам судового процесу є необхідною умовою для дотримання принципу рівності та диспозитивності сторін спору під час розгляду поданої заяви.

Порядок видачі дубліката виконавчого документа врегульовано розділом ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 19.4 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Зі змісту наведених норм чинного процесуального законодавства вбачається, що вимог до змісту і форми заяви про видачу дублікату наказу законом не висувається. Суду не надано права відмовити у задоволенні заяви про видачу дублікату наказу з мотивів її необґрунтованості та чинне законодавство не зобов`язує стягувача або державного виконавця наводити причини втрати наказу.

За своєю правовою природою така процесуальна дія як видача дубліката виконавчого документа не стосується вирішення господарського спору по суті, а носить виключно процесуальний характер.

За умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката документа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого документа має повністю відтворювати втрачений, у тому числі містити й дату його видачі.

Натомість, відсутність виконавчого документа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Суд зауважує, що ГПК України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Втім, законодавець встановлює строки для вчинення судом процесуальної дії - видачу дубліката виконавчого документа, а саме зазначає, що стягувач або державний виконавець, приватний виконавець можуть звернутися із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, обов`язковою умовою для видачі дубліката наказу є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду (подібний висновок щодо умов видачі дубліката виконавчого документа викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 24/234, від 10.09.2018 у справі № 5011-58/9614-2012, від 21.01.2019 у справі № 916/215/15-г, від 23.05.2019 у справі № 5023/1702/12, від 11.11.2019 у справі № 5/229-04, від 01.04.2020 у справі № 916/924/16, від 18.06.2020 у справі № 24/262, від 03.08.2020 у справі № 904/9718/13, від 17.09.2020 у справі № 19/093-12).

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката втраченого документа вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

У наказі № 908/2274/17 від 12.04.2018 суд зазначив, що даний наказ може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Ураховуючи положення ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» наказ суду від 12.04.2018 у справі № 908/2274/17 про стягнення суму боргу в розмірі 28 572 грн 35 коп., 1 600 (одна тисяча шістсот) грн 00 коп. судового збору дійсний для пред`явлення до примусового виконання у строк до 12.04.2021.

Заявник із заявою про видачу дублікату наказу звернувся до суду лише 12.01.2026, тобто після закінчення строку, встановленого для його пред`явлення до виконання.

Пунктом 31 Постанови Великої Палати Верховного Суду України від 21 серпня 2019 року по справі № 2-836/11 зазначено, що «приписи підпункту 19.4 пункту 1 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIІІ «Перехідні положення ЦПК України не суперечать приписам частини шостої статті 12 Закону № 1404-VIII, частини першої статті 433 ЦПК України, частини першої статті 329 ГПК України. Зазначені приписи перехідних положень вказаних кодексів не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання».

Пунктами 44 - 47 Постанови Великої Палати Верховного Суду України від 21 серпня 2019 року по справі № 2-836/11 зроблено висновок, що «Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 6 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження»).

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (ч. 1 ст. 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у ч. 1 ст. 329 ГПК України).

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у пп. 19.4 п. 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

У той же час питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у порядку, встановленому ст. 329 Господарського процесуального кодексу України перед судом не порушувалось.

Крім того, у заяві про видачу дублікату наказу заявник зазначає, що «зазначений наказ був пред`явлений до виконання. Постановою від 08.05.2018 державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було відкрито виконавче провадження (ВП № 56349462).

Постановою від 28.02.2020 виконавчий документ був повернутий стягувану в зв`язку з тим, що в результаті вжитих державним виконавцем заходів встановлено, що у боржника відсутнє майно на яке можна звернути стягнення, заходи щодо розшуку боржника виявилися безрезультатними. Вказаною постановою про повернення виконавчого документа стягувачу встановлено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 28.02.2023.

07.10.2022 та 09.10.2022 невстановлені особи, з числа військовослужбовців збройних сил російської федерації, діючи умисно, за попередньою змовою між собою, здійснили ракетний обстріл м. Запоріжжя, в результаті чого сталося влучання, в тому числу у будівлі ТОВ «ДЖАЗ-А». Влучання спричинило пожежу та значні пошкодження будівлі товариства (копія акту про пожежу та витяги з ЄРДР додаються).

В результаті зазначених подій судовий наказ по справі № 908/2274/17 від 12.04.2018 було втрачено, в зв`язку з цим, підприємство не має можливості скористатись своїм законним правом щодо стягнення заборгованості з боржника, встановленого в судовому порядку».

До того ж, у додатках до позовної заяви заявник вказує додатки, які закреслені кульковою ручкою, а саме:

1. Постанова про відкриття виконавчого провадження від 08.05.2018 - засвідчена світлокопія на 1 арк.;

2. Постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.02.2018- засвідчена світлокопія на 1 арк.;

3. Акт про пожежу від 07.10.2022 - засвідчена світлокопія на 1 арк.;

4. Витяг з ЄРДР від 07.10.2022, номер кримінального провадження 0001956-засвідчена світлокопія на 1 арк;

5. Витяг з ЄДР від 09.10.2022, номер кримінального провадження 0001964 - засвідчена світлокопія на 1 арк.

Для належного розгляду заяви про видачу дублікату наказу у справі № 908/2274/17 вищезазначені додатки є необхідними.

Також, заявником не надано суду пояснень щодо переривання строків для пред`явлення наказу до виконання. Лише зазначено, що постановою 28.02.2020 від 28.02.2020 виконавчий документ був повернутий стягувану в зв`язку з тим, що в результаті вжитих державним виконавцем заходів встановлено, що у боржника відсутнє майно на яке можна звернути стягнення, заходи щодо розшуку боржника виявилися безрезультатними. Вказаною постановою про повернення виконавчого документа стягувачу встановлено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 28.02.2023.

Самої постанови, як зазначалося вище також не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Отже, суд доходить висновку про необхідність застосування процесуальних наслідків, які передбачені ч. 4 ст. 170 ГПК України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що заявник не позбавлений права на повторне звернення до господарського суду з заявою, оформленою відповідно до вимог ст. 170 ГПК України.

Судом встановлено, що скаржник має зареєстрований електронний кабінет в системі «Електронний суд», а отже дана ухвала буде направлена до електронного кабінету скаржника.

Керуючись ст.ст. 170, 234, 235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖАЗ-А" про видачу дублікату наказу від 12.04.2018 у справі № 908/2274/17 повернути без розгляду.

Додаток: заява на 2-х арк., платіжна інструкція № 11 від 09.01.2026-1 арк.

Ухвала набирає законної сили негайно після підписання її суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 13.01.2026.

Суддя С.С. Дроздова