ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.01.2026 Справа № 914/2454/25

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Трест-ДБТ, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Арарта, с. Східниця Львівської області

про стягнення 2 676 210, 35 грн

Суддя Никон О.З.

Секретар судового засідання Тарас Ю.Р.

За участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Трест-ДБТ до Товариства з обмеженою відповідальністю Арарта про стягнення 2 676 210, 35 грн заборгованості.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.08.2025 відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 10.12.2025 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 14.01.2026.

14.01.2026 від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи № 911/1913/23.

У судове засідання 14.01.2026 сторони явку повноважних представників не забезпечили.

У судовому засіданні 14.01.2026 суд, до відкриття розгляду справи по суті, з`ясовував обставини щодо наявності підстав для зупинення провадження у справі до перегляду Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи № 911/1913/23 у подібних правовідносинах.

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач, всупереч приписам договору перевезення вантажів автомобільним транспортом № 11/05 від 11.05.2024 прийняв послуги з перевезення вантажів, проте не оплатив такі.

Відповідач зазначив, що між сторонами виникли правовідносини з перевезення вантажів автомобільним транспортом, тому просив застосувати приписи статті 315 Господарського кодексу України, якою передбачено шестимісячний строк для пред`явлення позовів.

Суд встановив, що в ухвалі Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 10 квітня 2025 року у справі № 911/1913/23 зазначено, що у постанові Верховного Суду від 01.02.2024 у справі №916/411/23 викладено висновок про те, що спеціальна позовна давність, передбачена статтею 258 ЦК України, строк якої визначено законом - частиною другою статті 30 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна", є продовженою відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Відповідач-1 з таким висновком не погоджується та зазначає, що, на його думку, дія пункту 12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України розповсюджується на строки, безпосередньо визначені у статті 258 ЦК України, тоді як тримісячна позовна давність для звернення з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації визначена у статті 30 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна";

- вказує про наявність протилежних висновків Верховного Суду щодо застосування пункту 12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, зокрема, у контексті застосування статті 315 Господарського кодексу України (далі - ГК України), яким так само визначена скорочена позовна давність, що у випадку пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, які випливають з перевезення, є спеціальною позовною давністю;

- наголошує, що у постанові Верховного Суду від 02.02.2023 у справі №914/3716/21 викладений висновок, згідно з яким у переліку статей, передбачених пунктом 12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, відсутня стаття 315 ГК України. З огляду на те, що стаття 315 ГК України відсутня у переліку статей, строки яких продовжено на строк дії карантину, як у пункті 12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, так і у пункті 7 розділу "Прикінцеві положення" ГК України, Верховний Суд вважав, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано застосував до спірних правовідносин положення пункту 12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України;

- наводить приклад застосування пункту 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України (період дії воєнного стану в Україні) до спеціальної позовної давності, визначеної в Законі України "Про захист економічної конкуренції", викладений у постанові Верховного Суду від 14.03.2023 у справі №910/4518/22, та вказує на наявність різних підходів Верховного Суду щодо розповсюдження положень ЦК України на спеціальну позовну давність, визначену вимогами окремих нормативно-правових актів.

З метою забезпечення правової визначеності та подолання сумнівів щодо тлумачення положень чинного законодавства у контексті спірних правовідносин в ухвалі від 11.03.2025 Верховний Суд вказав на необхідність відступу від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду від 01.02.2024 у справі №916/411/23, щодо питання застосування пункту 12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України.

Тому Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи № 911/1913/23 прийняв до розгляду касаційну скаргу у справі № 911/1913/23.

Суд встановив, що правовідносини у справі № 911/1913/23, яка перебуває на розгляді в Верховному Суді у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, є подібними до спірних правовідносин у цій справі, тому важливим є забезпечення однакової судової практики в подібних правовідносинах.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі.

Керуючись статтями 228, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання позивача про зупинення провадження у справі задовольнити.

2. Зупинити провадження у справі № 914/2454/25 до розгляду Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи № 911/1913/23 та опублікування повного тексту постанови.

3. Сторонам справи повідомити суд про усунення обставини, що слугувала підставою для зупинення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України та оскаржується в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Никон О. З.