ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

08.01.2026м. СумиСправа № 920/1555/25

Господарський суд Сумської області у складі судді Ковтуна В.М., перевірив матеріали заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вх.№ 63,64 від 05.01.2026) про визнання кредиторських вимог у справі № 920/1555/25, порушеної за заявою

кредитора Головного управління ДПС у Сумській області

(40009, м. Суми, вул. Іллінська, 13, )

до боржника Акціонерного товариства Науково-дослідний і проектно-

конструкторський інститут атомного та енергетичного

насособудування (вул. 2-А Залізнична, буд.2, м. Суми, 40003,

)

про банкрутство,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою від 01.12.2025 Господарського суду Сумської області відкрив провадження у справі про банкрутство Акціонерного товариства Науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут атомного та енергетичного насособудування (вул. 2-А Залізнична, буд.2, м. Суми, 40003, ); ввів процедуру розпорядження майном; призначив розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Жмакіна Сергія Андрійовича; встановив розпоряднику майна Акціонерного товариства Науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут атомного та енергетичного насособудування арбітражному керуючому Жмакіну Сергію Андрійовичу основну грошову винагороду за виконання повноважень розпорядника майна боржника у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень за рахунок коштів, внесених на депозитний рахунок Господарського суду Сумської області, попереднє засідання суду призначив на 28.01.2026, 10:00.

02.12.2025 на офіційному вебпорталі судової влади України оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Акціонерного товариства Науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут атомного та енергетичного насособудування (вул. 2-А Залізнична, буд.2, м. Суми, 40003, ). Строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника встановлено до 02.01.2026.

05.01.2026 до суду надійшла заява Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вх.№ 63, 64 від 05.01.2026) про визнання кредиторських вимог в межах справи про банкрутство №920/1555/25.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 46 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Кодексу. У разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог цього Кодексу, господарський суд письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов`язаний їх усунути.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви кредитора в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

Перевіривши заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на її відповідність ч. 3 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, судом встановлено, що вона не містить доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду заяви кредитором, який звертається з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом, судовий збір справляється у розмірі двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з Законом України «Про Державний бюджет України» на 2026 рік з 1 січня 2026 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3328,00 гривень.

Отже, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області при зверненні до суду із заявою про визнання кредиторських вимог до боржника мало сплатити судовий збір у розмірі 6656,00 грн.

Також заявником у п. 4 прохальної частини заяви про визнання кредиторських вимог, зазначено клопотання про звільнення заявника від сплати судового збору. Обґрунтовуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору заявник зазначив, що повноваження Пенсійного фонду України, як виконавця бюджетних програм, визначаються статтею 23 цього Кодексу, а саме: будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Головним розпорядником коштів державного бюджету, що виділяються на фінансування пенсійних програм, є Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України - відповідальний виконавець і розпорядник коштів нижчого рівня. Відповідно до ст. 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 105 8-ІУ від 09.07.2003 кошти Пенсійного фонду використовуються на виплату пенсій, передбачених цим Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду. Забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

За змістом положень статті 8 Закону України «Про судовий збір» питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Отже, за приписами зазначеної норми, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин. При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов`язані з відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати. (Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 05.03.2014р. по справі № 902/1266/13 та від 28.10.2014 по справі № 910/9244/13 та в ухвалі Верховного Суду від 09.02.2018 по справі №914/1171/16). При цьому, приписами вказаної статті передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України «Про судовий збір», господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

В свою чергу, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та підтверджували можливість сплати судового збору до ухвалення рішення у справі.

Розглянувши заявлене клопотання кредитора, суд зазначає таке.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені у Законі України «Про судовий збір». (ч. 2 ст. 123 ГПК України).

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено вичерпний перелік пільг (випадків) щодо звільнення від сплати судового збору.

У частині першій статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено право суду враховуючи майновий стан сторони за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»).

З огляду на наведене, звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи.

Суд зазначає, що наведеними правовими нормами статті 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору.

Виходячи з положень ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд наділений правом відстрочення, зменшення та звільнення від сплати судового збору:

1) за клопотанням фізичних осіб, тільки за наявності певних умов, або

2) якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Подібний висновок було зроблено у пункті 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18 (Провадження № 11-336апп20), де вказано, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 12.03.2021 у справі №912/1061/20 вказав, що відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, а також звільнення від його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених ст. 8 Закону України «Про судовий збір», є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо). Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір). Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі №905/1060/21.

Посилання заявника на відсутність коштів на сплату судового збору з огляду на заборону використання коштів Пенсійного фонду України на цілі не передбачені ч. 2 ст. 73 Закону №1058-IV, судом відхиляються з урахування статті 7 ГПК України, в силу якої правосуддя здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин, ця справа за предметом позову не є про захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, заявник є юридичною особою, а дія умов частин першої, другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не розповсюджується саме на юридичних осіб, а тому не може бути умовою для звільнення, зменшення розміру, відстрочення, розстрочення сплати судового збору, адже не базується на статті 8 Закону України «Про судовий збір» та правових висновках Великої Палати Верховного Суду щодо її застосування, ураховуючи суб`єктний склад сторін і характер спірних правовідносин, а наведені аргументи в цьому контексті не будуть умовою, яка є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати щодо юридичних осіб.

Вказана правова позиція визначена також в усталеній практиці Верховного Суду, зокрема, в постанові Верховного Суд у складі суддів Касаційного господарського суду від 24.01.2025 у справі № 914/466/23(914/2764/23), в ухвалах Верховного Суд у складі суддів Касаційного господарського суду від 16.01.2025 у справі № 921/2/21(921/461/22), від 25.02.2025 у справі № 903/347/24 (903/411/24), від 01.04.2025 у справі № 914/3188/23, від 07.04.2025 у справі № 917/1001/24, від 24.04.2025 у справі № 922/2908/24 та від 21.04.2025 у справі № 01/10/5026/779/2011.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, яке викладене в заяві (вх. 63,64 від 05.01.2026) про звільнення його від сплати судового збору.

З огляду на встановлене, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області не надало суду доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Окрім цього, при розкритті конверту, що надійшов від ГУ ПФ в Сумській області виявлено недоліки, а саме: в заяві про визнання кредиторських вимог в додатку додатку № 2 вказано рішення СОАС по справі № 480/10048/24 від 24.09.2025, а прикладено рішення СОАС по справі № 480/10048/24 від 24.01.2025, про що Головним спеціалістом відділу документального забезпечення та контролю (канцелярії) Господарського суду Сумської області К. Шакотько складено Акт про відсутність вкладень або порушення цілісності, пошкодження конверта від 05.01.2026.

У ч. 4 ст. 45 Кодексу України з процедури банкрутства визначено, що для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Кодексу України з процедури банкрутства у разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог цього Кодексу, господарський суд письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов`язаний їх усунути.

Згідно з ч. 6 ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

Судом враховуються норми ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Стаття 164 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: 1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; 2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність залишення заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вх. № 63, 64 від 05.01.2026) про визнання грошових вимог до боржника без руху з наданням заявнику десятиденного строку для усунення наведених недоліків.

Суд роз`яснює Головному управлінню Пенсійного фонду України в Сумській області, що у разі не усунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою згідно з ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 2, ч. 3 ст. 45, ст. 46 Кодексу України з процедури банкрутства, ст. ст. ст.ст. 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, яке викладене в заяві (вх. № 63, 64 від 05.01.2026) про звільнення його від сплати судового збору.

2. Заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області вх. № 63, 64 від 05.01.2026) про визнання кредиторських вимог залишити без руху.

3. Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Сумській області строк для усунення недоліків заяви - протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали суду.

4. Зазначити заявнику спосіб усунення недоліків заяви, шляхом надання суду:

- доказів сплати судового збору у розмірі 6656,00 грн;

- письмових пояснень та відповідних доказів, щодо невідповідності зазначення в заяві про визнання кредиторських вимог, а саме в додатку № 2 заяви рішення СОАС по справі № 480/10048/24 від 24.09.2025 та фактично доданого рішення СОАС по справі № 480/10048/24 від 24.01.2025.

5. Копію ухвали надіслати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Сумській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Вебадреса сторінки на офіційному вепорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - https://court.gov.ua/sud5021/.

СуддяВ.М. Ковтун