РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.01.2026Справа № 910/11820/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ІНТЕРФЕНЕНЦ СИСТЕМ"

про стягнення 174 636,00 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ІНТЕРФЕНЕНЦ СИСТЕМ" (далі - відповідач) про стягнення 174 636,00 грн, з яких: 140 157,00 грн боргу, 24 668,00 грн пені, 9 811,00 грн штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань згідно з договором № 9150 від 09.04.2024 в частині отримання товару, за який, за твердженням позивача, ним сплачені грошові кошти.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2025 відкрито провадження у справі № 910/11820/25 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), а також встановлено сторонам строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій.

Вказана ухвала суду доставлена до електронного кабінету позивача та відповідача 26.09.2025.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався.

Поряд з цим, як встановлено судом під час розгляду даної справи, 07.10.2025, тобто після відкриття провадження у даній справі змінились адреса реєстрації та назва відповідача. Так, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань новою назвою відповідача є: Товариство з обмеженою відповідальністю "КОНСУЛЬТПАН".

Поряд з цим, суд зауважує, що зміна найменування не є правонаступництвом, у зв`язку з чим, суд вважає за доцільне вважати вірним найменування відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "КОНСУЛЬТПАН".

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Суд відзначає, що сторонам було надано достатньо часу (з урахуванням введеного на території України воєнного стану та затримок у доставці поштової кореспонденції, відключень електроенергії, повітряних тривог та інших негативних наслідків) для подання всіх пояснень, заяв та клопотань.

Від сторін не надходило клопотань про розгляд даної справи з повідомленням викликом представників сторін.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

Між Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - позивач/замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ІНТЕРФЕНЕНЦ СИСТЕМ" (далі - відповідач/постачальник, назва якого на даний момент - Товариство з обмеженою відповідальністю "КОНСУЛЬТПАН") укладено договір № 9150 від 09.04.2024, за яким постачальник зобов`язується в порядку та умовах, визначених вказаним договором, здійснити поставку замовнику за предметом закупівлі: ДК 021:2015-09130000-9 «Нафта і дистилянти» (Бензин А-095, згідно ДК 021:2015-09132000-9) «Бензин», Дизельне паливо згідно ДК 021:2015-09134200-9 «Дизельне паливо» (далі - товар), а замовник зобов`язався прийняти товар і оплатити його на умовах договору.

Відповідно до п. 1.2 договору кількість товару 9 150 літрів, а саме: бензин А-95 - 6830 літрів, дизельне паливо - 2320 літрів.

Ціна договору згідно з п. 3.1 становить 491 355,00 грн з ПДВ.

Відповідно до п. 4.1 договору оплата товару здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 90 робочих днів з моменту отримання замовником товару у повному обсязі на підставі належним чином оформлених видаткової накладної та рахунку.

Як визначено п.п. 5.1, 5.2 договору, строк поставки товару - з моменту підписання договору до 17.05.2024. Товар постачається у формі карток/талонів згідно з номіналом та у кількості відповідно до специфікації до договору, шляхом доставки замовнику карток/талонів на замовлену партію товару.

Відвантаження товару здійснюється на АЗС, що обслуговують картки/талони постачальника, перелік яких наведено у додатку № 2, який є невід`ємною частиною договору (п. 5.3 договору).

Відповідно до п. 5.10 договору право власності на пальне вважається переданим замовнику у момент його фактичного відпуску на АЗС.

Зобов`язання постачальника по поставці вважаються виконаними після відвантаження замовнику всієї партії товару на АЗС (п. 5.11 договору).

Як погоджено в п. 10.1 договору, останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2024, а в частині оплати товару - до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Як встановлено судом під час розгляд справи, 09.04.2024 відповідачем виставлено позивачу рахунок на оплату № 220 на суму 491 355,00 грн.

На підставі видаткової накладної № 347 від 09.04.2024 відповідачем передані, а позивачем прийняті картки/талони на загальну суму 491 355,00 грн.

Оплата переданих карток/талонів здійснена позивачем 15.04.2024 платіжними інструкціями № 685 на суму 16 647,00 грн та № 1348 на суму 474 708,00 грн, загалом у розмірі 491 355,00 грн.

При цьому, як вказує позивач, ним використана частина карток/талонів, проте починаючи з 01.01.2025 позивач не має можливості отримати товар за картками/талонами, що підтверджується актами фіксації відсутності палива, складеними працівниками позивача та долученими до позовної заяви.

Невикористаними лишилися картки/товари на 380 літрів бензину А-95 на загальну суму 20 406,00 грн, а також на 2 230 літрів дизельного палива на суму 119 751,00 грн, загальна вартість вказаних талонів становить 140 157,00 грн.

14.04.2025 позивач звертався до відповідача з листом, в якому вимагав у добровільному порядку повернути грошові кошти в розмірі 140 157,00 грн.

Лист не був отриманий відповідачем та повернутий за закінченням встановленого терміну зберігання, що підтверджується ксерокопією конверту № 256.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить стягнути з 140 157,00 грн суми основного боргу, а також позивачем заявлено вимоги про стягнення 24 668,00 грн пені та 9 811,00 грн штрафу.

Відповідачем заперечень щодо заявлених позовних вимог не надано.

Розглянувши надані сторонами докази, суд зазначає про наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 3 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Під час розгляду справи суду не надано доказів поставки товару на суму 140 157,00 грн, при цьому матеріалами справи підтверджується, що позивачем в якості попередньої оплати здійснено оплату карток/талонів на вказану суму, у зв`язку з чим суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Як визначено ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

У силу ч. 2, ч. 3 вказаної норми штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.3 договору погоджено, що за порушення строків виконання зобов`язання постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотків від вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені та штрафу, суд зазначає, що такі розрахунки виконані арифметично вірно, відповідно до умов чинного законодавства та умов договору, а тому вимоги про стягнення з відповідача пені у розмір 24 668,00 грн та штрафу в розмір 9 811,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються судом на відповідача у розмірі 3 028,00 грн.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСУЛЬТПАН" (03146, місто Київ, вул. Юри Гната, будинок 20, код 45067285) на користь Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (49005, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 21-а, код 43315529) 140 157,00 грн (сто сорок тисяч сто п`ятдесят сім грн 00 коп.) основного боргу, 24 668,00 грн (двадцять чотири тисячі шістсот шістдесят вісім грн 00 коп.) пені, 9 811,00 грн (дев`ять тисяч вісімсот одинадцять грн 00 коп.) штрафу, 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім грн 00 коп.) судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано 16.01.2026.

Суддя О.Г. Удалова