УХВАЛА

м. Київ

14.01.2026Справа № 910/15146/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дослідний завод зварювальних матеріалів Інституту електрозварювання ім. Є. О. Патона Національної академії наук України" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 56, ідентифікаційний код 24369810)

до Акціонерного товариства "УКРНАФТА" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3/5, ідентифікаційний код 00135390)

про зобов`язання прийняти товар та стягнення 448 281, 00 грн,

у справі за позовом Акціонерного товариства "УКРНАФТА" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3/5, ідентифікаційний код 00135390)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дослідний завод зварювальних матеріалів Інституту електрозварювання ім. Є. О. Патона Національної академії наук України" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 56, ідентифікаційний код 24369810)

про стягнення 99 618, 00 грн,

Без повідомлення (виклику) сторін

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Акціонерне товариство "УКРНАФТА" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дослідний завод зварювальних матеріалів Інституту електрозварювання ім. Є. О. Патона Національної академії наук України" про стягнення 99 618, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач в порушення умов договору поставки № 13/1627-МТР/25 від 04.04.2025 недотримався строків поставки, у зв`язку з чим позивач просить стягнути штраф у розмірі 99 618, 00 грн в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

23.12.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" Акціонерним товариством "УКРНАФТА" подано відзив на позовну заяву (зареєстровано 24.12.2025), у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами поставку неякісного товару.

В той самий день, через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" Товариством з обмеженою відповідальністю "Дослідний завод зварювальних матеріалів Інституту електрозварювання ім. Є. О. Патона Національної академії наук України" (далі - позивач за зустрічним позовом) подано до суду зустрічну позовну заяву до Акціонерного товариства "УКРНАФТА" (далі - відповідач за зустрічним позовом) про зобов`язання прийняти товар та стягнення 448 281, 00 грн.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов укладеного між сторонами договору поставки № 13/1627-МТР/25 від 04.04.2025 позивачем за зустрічним позовом було здійснено поставку товару, однак відповідач за зустрічним позовом відмовляється від прийняття замовленого товару та не оплачує його вартість, що і стало підставою для звернення до суду з даним зустрічним позовом про зобов`язання прийняти та оплатити товар.

26.12.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" Товариством з обмеженою відповідальністю "Дослідний завод зварювальних матеріалів Інституту електрозварювання ім. Є. О. Патона Національної академії наук України" подано відповідь на відзив, в якій позивач за первісним позовом наголошує на тому, що факт пропуску строку на усунення недоліків товару не спростований відповідачем, а вказані у відзиві обставини щодо прийняття товару виходять за межі позову.

Поряд з цим, у зв`язку з перебуванням судді Пукшин Л.Г. у щорічній відпустці вирішення питання про прийняття до розгляду зустрічної позовної заяви здійснюється після виходу судді з відпустки.

Дослідивши матеріали зустрічної позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Частинами 3, 4 статті 180 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно з 5 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позовними вимогами є зобов`язання Акціонерного товариства "УКРНАФТА" прийняти від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дослідний завод зварювальних матеріалів Інституту електрозварювання ім. Є. О. Патона Національної академії наук України" замовлений товар по договору від 04.04.2025 №13/1627-МТР/25, а саме: панель дріт зварювальний (полірований необміднений, нержавіючий, зварювання чавуну) загальною вартістю 498 090,00 грн та стягнення з Акціонерного товариства "УКРНАФТА" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дослідний завод зварювальних матеріалів Інституту електрозварювання ім. Є. О. Патона Національної академії наук України" суми боргу у розмірі 448 281,00 грн (з урахування зустрічного зарахування позовних вимог).

Однак в переліку додатків до зустрічної позовної заяви окрім доказів сплати судового збору та ордера на підтвердження повноважень представника міститься лише зазначення, що усі інші документи, які необхідні для розгляду даного зустрічного позову наявні в матеріалах справи.

Як зазначено судом вище, приписами ч. 4 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем за зустрічним позовом не дотримано вимог частини 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не додано доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги

Також, за приписами п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

При цьому, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 по справі № 910/13737/19).

Позовні вимоги про зобов`язання здійснити прийняти замовлений товар по договору від 04.04.2025 № 13/1627-МТР/25, а саме панель дріт зварювальний (полірований необміднений, нержавіючий, зварювання чавуну) загальною вартістю 498 090,00 грн як і вимоги про стягнення заборгованості в сумі 448 281,00 грн є вимогами майнового характеру, оскільки ґрунтуються на наявності грошових вимог позивача, що виникли на підставі відповідного договору, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається на підставі статті 4 Закону України "Про судовий збір" виходячи з розміру грошових вимог позивача, на припинення яких спрямовано позов.

Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 25.08.20 у справі №910/13737/19.

При цьому, відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, позивач подаючи даний позов у електронній формі наділений правом застосувати коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, оскільки предметом позову є дві самостійних вимог майнового характеру, за розгляд даної позовної заяви підлягає сплаті судовий збір у розмірі 11 356 грн 45 коп.

Однак, на підтвердження виконання приписів господарського процесуального закону позивачем додано платіжну інструкцію №347 від 23.12.2025 на суму 8 399, 48 грн, що на 2 956, 97 грн менше від встановленої суми.

Таким чином, позивачу слід усунути зазначений недолік позовної заяви шляхом надання до суду доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

При цьому, залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

За таких обставин суд вважає за необхідне залишити зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дослідний завод зварювальних матеріалів Інституту електрозварювання ім. Є. О. Патона Національної академії наук України" без руху та надати позивачу за зустрічним позовом строк для усунення допущених недоліків позовної заяви.

Керуючись ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дослідний завод зварювальних матеріалів Інституту електрозварювання ім. Є. О. Патона Національної академії наук України" без руху.

2. Встановити позивачу за зустрічним позовом шестиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом: подання всіх наявних в нього доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та документів на підтвердження доплати судового збору.

Ухвала набирає законної сили 14.01.2026 та оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Г. Пукшин