УХВАЛА

про самовідвід

13.01.2026Справа № 910/13001/23
розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; код РНОКПП: НОМЕР_1 )

до 1) Міністерства юстиції України (адреса: 01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького,

буд. 13; )

2) Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" (адреса: 09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Івана Кожедуба, 361; )

за участі в якості третьої

особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Приватного нотаріуса Бобкова Олександра Вікторовича (адреса: 08600, Київська обл., Обухівський р-н., м. Васильків, вул. Грушевського, 49-А; код РНОКПП: НОМЕР_2 )

особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Приватного акціонерного товариства "Росава" (адреса: 09108, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Леваневського, 91; )

про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України та зобов`язання вчинити певні дії

у складі суду судді Погрібної С.В.

за участю секретаря судового засідання Дупляченко Ю.О.

представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи. 16.08.2023 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом в якому просив суд про: - визнання незаконним та скасування повністю наказу Міністерства юстиції України (далі - відповідач-1) "Про задоволення скарги" №3504/5 від 19.08.2022; - зобов`язання відповідача-1 забезпечити новий розгляд скарги Приватного акціонерного товариства "Росава" від 14.01.2022 № 14-1-2022-3, зареєстрованої відповідачем-1 17.01.2022 за № СК-218-22, відповідно до чинного законодавства України; - зобов`язання відповідача-1 усунути порушення прав та інтересів позивача шляхом внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань з 12.01.2022 запису щодо відомостей про позивача, як чинного керівника Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" (далі - відповідач-2), обраного рішенням позачергових загальних зборів акціонерів відповідача-2, оформленого протоколом від 28.12.2021.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 (суддя Джарти В.В.) позовні вимоги задоволено повністю.

Північний апеляційний господарський суд своєю постановою від 13.11.2024 скасував значене рішення суду першої інстанції від 17.01.2024 частково та прийняв нове рішення, яким позовні вимоги задовольнив частково, а саме визнав незаконними та скасував пункти 1, 2, 4 наказу відповідача-1 "Про задоволення скарги" №3504/5 від 19.08.2022, а в іншій частині позовних вимог відмовив.

Верховний Суд своєю постановою від 27.03.2025 частково задовольнив касаційну скаргу відповідача-2, постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2024 скасував та передав справу на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду, який у свою чергу, за результатом нового розгляду даної справи, постановою від 11.08.2025 скасував рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 та прийняв нове рішення, яким позовні вимоги задовольнив частково, а саме - визнав незаконними та скасував пункти 1, 2, 4 наказу відповідача-1 "Про задоволення скарги" №3504/5 від 19.08.2022, а в іншій частині позовних вимог відмовив.

Надалі, постановою Верховного суду України від 10.12.2025 у справі № 910/13001/25 були частково задоволені касаційні скарги відповідача-1 та відповідача-2, скасовані постанова Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2025 та рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2024 у справі № 910/13001/23 у частині визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2, 4 наказу відповідача-1 "Про задоволення скарги" від 19.08.2022 №3504/5, а справу № 910/13001/23 у скасованій частині передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Проведено автоматичний розподіл справи № 910/13001/23 за результатами якого дану справу передано на розгляд судді Погрібній С.В., що відображено у протоколі автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2025.

Ухвалою суду від 22.11.2025 вказана справа була прийнята до провадження суддею Погрібною С.В. та призначене підготовче засідання на 13.01.2026.

13.01.2026 від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просив розглянути можливість самовідводу суду, з огляду на те, що був порушений порядок визначення складу суду для розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача щодо вирішення питання про самовідвід складу суду в цій справі, суд зазначає наступне.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2023 (суддя Пукас А.Ю.), що залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2023 та Верховного суду від 20.03.2024 у справі № 910/12693/23 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України та Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватного акціонерного товариства "Росава" та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - приватного нотаріуса Бобкова Олександра Вікторовича про визнання недійсним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Судом було вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони до вирішення справи по суті державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців і громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, Офісу протидії рейдерству, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, вчиняти в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань вчиняти реєстраційні дії на виконання пункту 1, 2, 4 наказу Міністерства юстиції України "Про задоволення скарги" № 3504/5 від 19.08.2022, до вирішення спору по суті.

Надалі, як вже зазначалось, ОСОБА_1 16.08.2023 звернувся до суду із позовом у цій справі (№ 910/13001/23), який за результатом проведеного автоматичного розподілу справи в той же день передано на розгляд судді Джарти В.В., яка за результатом розгляду справи постановила рішення суду від 17.01.2024, про яке згадувалось вище.

Як вже також зазначалось вище, Верховний Суд своєю постановою від 10.12.2025 (після розгляду справи в суді апеляційної інстанції) направив справу №910/13001/23 на новий розгляд до Господарського суду міста Києва та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2025, матеріали справи передано на розгляд судді Погрібній С.В.

Разом з тим, згідно з вищевказаним протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддям від 16.08.2023, суддя Пукас А.Ю., який здійснював розгляд заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову (до подання позовної заяви) був у переліку серед суддів під час здійснення автоматичного розподілу матеріалів позовної заяви у цій справі №910/13001/23.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону "Про судоустрій і статус суддів" суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону.

Частинами 1-3 статті 6 Господарського процесуального кодексу України в редакції від 03.08.2023 (далі - ГПК України), яка була чинна станом на 16.08.2023 - день проведення автоматичного розподілу справи № 910/13001/23, передбачено, що у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до господарського суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в день надходження документів.

Визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справ).

Відповідно до частини 1 статті 32 ГПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині 2 статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

За змістом підпункту 17.4 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи такі дії, як визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи, вчиняються в такому порядку:

- до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, але не довше, ніж три місяці з дня набрання чинності цією редакцією Кодексу, - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу;

- після приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, встановленими цією редакцією Кодексу.

Рішенням Ради суддів України затверджене Положення про автоматизовану систему документообігу суду, яке визначає порядок функціонування автоматизованої системи документообігу в судах (у тому числі місцевих та апеляційних господарських судах), яка забезпечує, зокрема об`єктивний та неупереджений розподіл судових справ між суддями з додержанням принципів випадковості та в хронологічному порядку надходження судових справ, з урахуванням завантаженості кожного судді (збалансованого навантаження) (пункти 1.3.1, 1.4.3 цього Положення).

Відповідно до частини 19 статті 32 ГПК України особливості розподілу судових справ встановлюються Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до пункту 2 параграфу 2 "Прикінцеві положення" розділу 4 Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи здійснюються поетапно.

Окремі підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи починають функціонувати через 30 днів з дня опублікування Вищою радою правосуддя у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

17.08.2021 Вища рада правосуддя рішенням №1845/0/15-21 затвердила Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Вища рада правосуддя рішенням від 25.01.2022 № 83/0/15-22 затвердила зміни до "Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи", якими це Положення було доповнене новим розділом IV "Особливості автоматизованого розподілу судових справ", а також було доручено Державній судовій адміністрації України забезпечити приведення автоматизованого розподілу судових справ у судах у відповідність до затверджених змін до 01 березня 2022 року.

Вища рада правосуддя рішенням від 22.02.2022 № 166/0/15-22 внесла зміни до свого рішення від 25.01.2022 № 83/0/15-22, зазначивши про необхідність Державній судовій адміністрації України, Київському апеляційному суду, Верховному Суду до 15 березня 2022 року забезпечити приведення автоматизованого розподілу судових справ у судах у відповідність до затверджених змін. Також визначено, що порядок роботи автоматизованої системи документообігу суду визначається Положенням, яке затверджується Радою суддів України та застосовується в частині, що не суперечить Положенню про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженому рішенням від 17.08.2021 №1845/0/15-21.

Відповідно до підпункту 6 пункту 56 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у період дії надзвичайного чи воєнного стану та протягом 30 днів після дня його скасування (припинення) і за умови відсутності повноважного складу Вищої ради правосуддя, визначеного статтею 131 Конституції України, Голова Верховного Суду або особа, яка виконує повноваження Голови Верховного Суду, затверджує Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положення, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), а також затверджує внесення змін до зазначених документів.

Відповідно до підпункту 6 пункту 56 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Голова Верховного Суду з метою забезпечення належної діяльності судів під час воєнного стану прийняв рішення про відтермінування набрання чинності змінами до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (в частині визначення особливостей автоматизованого розподілу судових справ), внесеними рішеннями Вищої ради правосуддя від 25.01.2022 № 83/0/15-22 та від 22.02.2022 № 166/0/15-22, а саме: до 01 червня 2022 року (рішення Голови Верховного Суду від 24.03.2022 № 1/0/49-22); до 01 вересня 2022 року (рішення Голови Верховного Суду від 10.05.2022 № 129/0/149-22); до 01 грудня 2022 року (рішення Голови Верховного Суду від 24.08.2022 № 403/0/149-22); до 01 березня 2023 року (рішення Голови Верховного Суду від 16.11.2022 № 525/0/149-22).

Крім того, Вища рада правосуддя рішенням від 28.02.2023 №162/0/15-23 відтермінувала набрання чинності нормами розділу IV Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до внесення змін до цього Положення та доопрацювання програмного забезпечення автоматизованої системи документообігу.

З огляду на викладене, враховуючи, що розділ IV Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, в якому визначені особливості автоматизованого розподілу судових справ, не набрав чинності, у вирішенні питань, пов`язаних з автоматизованим розподілом судових справ, слід керуватися положеннями статей 6, 32 та підпункту 17.4 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України, а також правилами здійснення автоматизованого розподілу судових справи, визначеними у Положенні про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженому рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30.

Такі висновки щодо застосування статей 6, 32, пункту 17.4 Перехідних положень ГПК України, Положення, викладені у постановах Верховного Суду від 09.08.2023 у справі № 910/268/23, від 31.10.2023 у справі № 910/10417/22.

Так, за змістом абзацу 3 розділу ІІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30, автоматизована система забезпечує автоматизацію технологічних процесів обробки інформації в суді, зокрема розподіл судових справ між суддями (колегіями суддів).

Відповідно до пунктів 2.3.1., 2.3.2. зазначеного Положення розподіл судових справ здійснюється в суді у день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ.

Визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою шляхом:

- автоматизованого розподілу судових справ під час реєстрації відповідної судової справи;

- пакетного автоматизованого розподілу судових справ після реєстрації певної кількості судових справ;

- розподілу судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді;

- визначення складу суду з метою заміни судді (суддів);

- повторного автоматизованого розподілу судових справ.

Отже, відповідно до Положення розподіл судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді є одним із способів визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи.

Згідно з частиною тринадцятою статті 32 ГПК України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута тим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Системний аналіз положень статей 6 і 32 ГПК України, з урахуванням пункту 17.4. Перехідних положень ГПК України, а також зазначених вище пунктів Положення про автоматизовану систему документообігу суду в частині порядку визначення судді для розгляду конкретної справи дає підстави для таких висновків:

- автоматизованою системою визначається суддя для розгляду конкретної справи, а не окремої заяви, клопотання, скарги та інших документів, крім випадків, коли розгляд таких документів в іншому (окремо від основної справи) провадженні встановлено процесуальним законом;

- після визначення автоматизованою системою судді для розгляду конкретної справи всі заяви, клопотання, скарги та інші документи, що надходять у цій справі, передаються цьому судді без застосування автоматизованого розподілу, оскільки предметом автоматизованого розподілу є саме конкретна справа, а не заява чи скарга у справі, крім випадків, встановлених процесуальним законом, наприклад, частиною 1 статті 323 ГПК України;

- Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затверджене рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30, для визначення судді (судді-доповідача) застосовується в частині, що не суперечить приписам статті 32 ГПК України з огляду на вимоги пункту 17.4. Перехідних положень ГПК України, а тому перелік випадків передачі заяв (позовних заяв), клопотань, скарг та інших документів, що передаються у конкретній справі, раніше визначеному судді без застосування авторозподілу справи не є вичерпним.

Недотримання порядку визначення судді для розгляду конкретної справи може мати негативні процесуальні наслідки.

Передача судової справи раніше визначеному у судовій справі судді застосовується для авторозподілу справи, заяв, клопотань, скарг та інших документів, поданих після визначення автоматизованою системою судді (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи, та обумовлена процесуальною пов`язаністю розгляду таких документів в одній конкретній справі.

Оскільки раніше визначеному в судовій справі судді передаються заяви про забезпечення позову, а за частиною 1 статті 138 ГПК України заява про забезпечення позову може бути подана як після подання позову, так і до подання позовної заяви, тому логічним і послідовним є висновок про те, що в разі, коли заяву про забезпечення позову подано до подання позовної заяви та визначено суддю (суддю-доповідача) для розгляду цієї конкретної справи, то відповідна позовна заява, яка подається в порядку, визначеному частиною третьою статті 138 ГПК України, також повинна бути передана раніше визначеному в цій судовій справі судді без застосування автоматизованого розподілу, тобто тому судді, який був раніше визначений для розгляду конкретної справи у зв`язку з поданням заяви про забезпечення позову.

Такі висновки щодо застосування статей 6, 32, пункту 17.4. Перехідних положень ГПК України, підпункту 2.3.44. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30, викладені в постановах Верховного Суду від 17.05.2023 у справі № 910/5851/22 та від 02.05.2024 у справі № 910/15937/23.

Варто зауважити, що окремий розгляд позову та заяви про забезпечення позову у різних справах унеможливлює реалізацію приписів частин дев`ятої і тринадцятої статті 145 ГПК України щодо скасування заходів забезпечення позову судом, який розглядає позовну заяву по суті (аналогічного висновку Верховний Суд дійшов у постанові від 17.05.2023 у справі № 910/5851/22).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Правова конструкція "суд, встановлений законом" є структурним елементом права на справедливий суд, закріпленого статтею 6 Конвенції, що передбачає дві умови відповідності цьому критерію: організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

Термін "повноважний склад суду" слід сприймати як наявність повноважень суддів щодо здійснення ними своїх професійних обов`язків: компетентність у розумінні наявності повноважень на розгляд справ у суді відповідно до предмета спору, вирішення справ судом певної інстанції та судом, який має повноваження на розгляд справ у межах територіальної юрисдикції, визначеної ГПК України, що забезпечує право на розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

При цьому, як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.1989 у справі №11/1987/134/188 "Hauschildt v. Denmark", пункт 48).

Так, згідно зі статтею 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу. За результатами вирішення заяви про відвід судді суд постановляє ухвалу.

З огляду на вищенаведене, суддя Погрібна С.В. вважає за необхідне заявити самовідвід та передати матеріали справи № 910/13001/23 уповноваженому працівнику Господарського суду міста Києва для вирішення у подальшому питання.

Керуючись ст. ст. 35, 39, 38-40, 233-235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заявити самовідвід від розгляду справи № 910/13001/23.

2. Задовольнити самовідвід судді Погрібної С.В. від розгляду справи № 910/13001/23.

3. Матеріали справи № 910/13001/23 без застосування автоматизованого розподілу раніше визначеному складу суду, яким була постановлена ухвала від 14.08.2023 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви у справі № 910/13001/23.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 235 ГПК України та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана 14.01.2026.

Суддя Світлана ПОГРІБНА