ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року Справа № 926/3873/25
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ФОЛТ-ТРАНС

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ЛІЛАК

про стягнення боргу за договором перевезення в сумі 57 000,00 грн

Суддя Проскурняк О.Г.

Секретар судового засідання Гончар А.Ю.

Представники сторін:

Від позивача (в режимі ВКЗ) адвокат Чіп. Я.М.

Від відповідача - не з`явились

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОЛТ-ТРАНС" звернулось до Господарського суду Чернівецької області із позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІЛАК" про стягнення боргу за договором перевезення в сумі 57 000,00 грн.

Позов обґрунтований, тим що 01 липня 2025 року між сторонами укладено Договір-заяву на перевезення вантажу. Позивач зазначає, що він в повному обсязі виконав свої зобов`язання за Договором. При цьому, відповідачем не виконав умови Договору щодо сплати вартості наданих послуг з перевезення вантажу в сумі 57 000,00 грн., внаслідок чого виникла заборгованість.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 листопада 2025 року, судову справу № 926/3873/25 передано на розгляд судді Проскурняку О.Г.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 18 листопада 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 16 грудня 2025 року.

Ухвалою суду від 16 грудня 2025 року закрито підготовче провадження у справі № 926/3873/25; призначено справу до розгляду по суті на 13 січня 2026 року.

Адвокат позивача в судовому засіданні 13 січня 2026 року підтримав позов в повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач явку належного представник в судове засідання вкотре на забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання.

Відповідно до частини 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу, Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Як вбачається з довідки про доставку електронного листа до електронного кабінету відповідача, останній отримав ухвалу суду від 16 грудня 2025 року 17 грудня 2025 року о 15:31.

Згідно частини 1 статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відтак, з огляду на зазначене вище, неявку представника відповідача в судове засідання, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не повідомив про причини такої неявки, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі відповідача за наявними в ній матеріалами.

В порядку статей 8, 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

На виконання вимог статті 223 Господарського процесуального кодексу України, складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до статті 219 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято 13 січня 2026 року за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, 01 липня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ФОЛТ-ТРАНС (далі - Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю ЛІЛАК (далі - Замовник) укладено разовий договір-заявку на надання транспортних послуг (надалі Договір).

Частинами 1, 2 статті 909 ЦК України унормовано, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Згідно пункту 1 Договору, за цим Договором Виконавець зобов`язується надати Замовнику транспортні послуги з перевезення вантажу, на умовах визначених цим Договором, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити транспортні послуги Виконавця, надані згідно умов цього Договору.

В пункті 2 Договору сторонами визначено, що дата та час завантаження транспортного засобу 07 липня 2025 року, дата та час розвантаження 14 липня 2025 року. Вартість перевезення становить 53 000,00 грн та 4 000,00 грн простій авто.

Згідно частини 3 статті 909 ЦК України визначено, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Виконання умов договору щодо здійснення перевезення вантажу та отримання товару вантажоодержувачем, підтверджується Товарно-транспортними накладними від 07 липня 2025 року № 239/3033, № 236/3021, № 238/3029, № 237/3024.

Крім цього, в матеріалах справи наявний Акт надання послуг № 1111ФТ від 14 липня 2025 року на суму 57 000,00 грн, який підписаний та скріплений печатками сторін.

Відповідно до змісту пункту 2 Договору, оплати здійснюється шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок Перевізника протягом 10 днів з моменту вивантаження.

Для оплати за надані послуги позивачем виставлено рахунок на оплату № 1111ФТ від 14 липня 2025 року на суму 57 000,00 грн.

При цьому, в матеріалах відсутні докази виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором щодо сплати наданих послуг з перевезення на суму 57 000,00 грн, в строки визначені пунктом 2 Договору.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 526, 525 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Згідно статті 78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Стосовно розподілу судових витрат.

Частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Підпунктом 2.1. частини 2 статті 4 вказаного Закону України Про судовий збір унормовано, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставку судового збору встановлено у такому розмірі: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 1 січня 2025 року статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3 028,00 грн.

Відтак, розмір судового збору, що підлягає оплаті за подання позовної заяви майнового характеру про стягнення 57 000,00 грн становить 3 028,00 грн.

В той же час, відповідно до частини 3 статті 4 Закону України Про судовий збір, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Згідно положень пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, з огляду на задоволення позову, сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, з урахуванням коефіцієнту 0.8, слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 13, 73 79, 86, 123, 129, 194, 219, 222 - 240 Господарського процесуального кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЛІЛАК (58005, Чернівецька обл., Чернівецький р-н, м. Чернівці, вул. Кушніренка Андрія, будинок 7А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ФОЛТ-ТРАНС (49011, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Орловська (Чечелівський, Новокодацький р-ни), будинок 21, ) заборгованість за договором перевезення в сумі 57 000,00 грн та судовий збір в сумі 2 422,40 грн.

Повний текст рішення складено та підписано 16 січня 2026 року

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Західного апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Г. Проскурняк