про стягнення 3 122 352, 74 грн,
Представники сторін: не викликались
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ВР РЕХАБ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "АКСЕЛЬ МЕДІКАЛ" (далі - відповідач) про стягнення 3 122 352, 74 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за дистриб`юторським договором №12-09-1 від 12.09.2024 в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару (тренажери "Реабілітація за допомогою віртуальної реальності для пацієнтів з больовим синдромом та руховими порушеннями" від торгової марки "VRNOW"), у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 2 831 000, 00 грн, а також обов`язок сплатити на користь позивача 243 916, 21 грн пені, 25 803, 64 грн 3% річних та 21 632, 89 грн інфляційних втрат.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.12.2025 позов задоволено частково, закрито провадження у справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 350 000, 00 грн, вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АКСЕЛЬ МЕДІКАЛ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВР РЕХАБ" заборгованість у розмірі 2 481 000, 00 грн, пеню у розмірі 243 916, 21 грн, 3% річних у розмірі 25 803, 64 грн, інфляційні втрати у розмірі 21 632, 89 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 37 468, 23 грн.

22.12.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" Товариством з обмеженою відповідальністю Товариством з обмеженою відповідальністю "ВР РЕХАБ" подано клопотання про долучення до матеріалів справи та розгляд заяви про розподіл судових витрат.

Поряд з цим, у зв`язку з перебуванням судді Пукшин Л.Г. у щорічній відпустці розгляд заяви про розподіл судових витрат здійснюється після виходу судді з відпустки.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВР РЕХАБ" про розподіл судових витрат, суд дійшов висновку про її задоволення, з огляду на наступне.

Так, позивачем заявлено до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 31 000, 00 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

Як встановлено судом, правова допомога надавалася позивачу на підставі договору про надання правничої допомоги №181 від 10.08.2025 (далі - договір), укладеним між Адвокатським бюро "Киселиці Івана Юрійовича" (далі - бюро) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВР РЕХАБ" (далі - клієнт), за умовами пункту 1.1. якого клієнт доручає, а бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну (правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором та додатковими угодами до нього.

Безпосереднє представництво інтересів клієнта від імені бюро за цим договором здійснює керуючий бюро - адвокат Киселиця Іван Юрійович, діючий на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 26.02.2019 серія ДП № 4165, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Дніпропетровської області від 25.02.2019 № 112. Підписанням цього договору клієнт надає свою згоду бюро на залучення інших адвокатів (адвокатських бюро, об`єднань) для виконання доручення клієнта (пункт 1.2. договору).

Відповідно до пункту 3.1. договору порядок оплати гонорару, який клієнт сплачує бюро за надану в межах цього договору правничу допомогу, визначається сторонами окремими додатковими угодами, які є невід`ємною частиною цього договору. Бюро (адвокат) залишає за собою право в односторонньому порядку надати весь обсяг або частину роботи безоплатно.

В погоджений сторонами розмір гонорару по даному договору не включені фактичні витрати щодо виконання бюро зобов`язань за цим договором (пункт 3.2. договору).

Додатковою угодою №1 до договору від 10.08.2025 (далі - додаткова угода №1) сторони погодили, що клієнт доручає, а бюро приймає на себе обов`язок в порядку передбаченому діючим законодавством України надавати йому правничу допомогу стосовно стягнення на користь клієнта суми заборгованості по договору від 12.09.2024 №12-09-1 у загальному розмірі 2 831 000, 00 грн, а також пені, 3% річних та інфляційних збитків з Товариства з обмеженою відповідальністю "АКСЕЛЬ МЕДІКАЛ".

Пунктом 2 додаткової угоди № 1 погоджено, що клієнт надає свою згоду на залучення адвоката Адвокатського об`єднання "АРМІС" до участі у судовій справі про стягнення заборгованості з ТОВ "АКСЕЛЬ МЕДІКАЛ", в якості представника клієнта. При цьому оплату за відповідні послуги клієнт здійснює безпосередньо на рахунки бюро за 3 вартістю, що погоджується в даній Угоді. Відносини між Бюро та Адвокатським об`єднанням "АРМІС" вирішуються за окремою домовленістю між ними.

В свою чергу, 10.08.2025 між Адвокатським бюро "Киселиці Івана Юрійовича" та Адвокатським об`єднанням "АРМІС" (далі - об`єднання) було укладено Угоду про співробітництво у сфері надання правової допомоги від 14.10.2025 № І 14.10/25, відповідно до якої бюро доручає, а об`єднання приймає на себе обов`язок в порядку передбаченому діючим законодавством України надавати Товариству з обмеженою відповідальністю "ВР РЕХАБ" правничу допомогу по справі № 910/11823/25 за позовною заявою Клієнта до Товариства з обмеженою відповідальністю "АКСЕЛЬ МЕДІКАЛ" про стягнення заборгованості за договором у розмірі 3 122 352, 74 грн., яка розглядається в Господарському суді міста Києва. Об`єднання бере на себе обов`язок за необхідності представляти інтереси Клієнта у судових засіданнях по справі № 910/11823/25, а інші послуги повинні надаватись виключно бюро або за окремою письмовою домовленістю між клієнтом та об`єднанням. Бюро підтверджує, що ним було отримано письмову згоду клієнта на представлення інтересів останнього адвокатом об`єднання.

Згідно пункту 3 додаткової угоди №1 від 10.08.2025 до договору орієнтована вартість правової допомоги за даною угодою складає 25 000, 00 грн, яка може бути збільшена або зменшена залежно від обсягу та складності наданих бюро послуг. Остаточне визначення вартості наданих клієнту послуг визначається сторонами шляхом підписання акту приймання-передачі наданих послуг. Сторони погодили, що мінімальна вартість послуг по даній угоді, що надаються бюро клієнту складає:

- підготовка (складення) позовної заяви в інтересах Клієнта від 10 000, 00 грн.

- підготовка (складення) 1 (одного) клопотання (заяви) в інтересах Клієнта від 3 000,00 грн.

- підготовка (складення) відповіді на відзив в інтересах Клієнта від 7 000,00 грн.

- підготовка (складення) будь-якого іншого процесуального документу в інтересах клієнта (відповідь на відзив, пояснення, заперечення тощо) від 6 000,00 грн.

- представництво інтересів клієнта в 1 (одному) судовому засіданні у випадку, якщо судовий розгляд справи відбувся за участі адвоката бюро (в тому числі, в режимі відеоконференції) 3 000,00 грн.

30.09.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВР РЕХАБ" та Адвокатським бюро "Киселиці Івана Юрійовича" складено та підписано акт приймання-передачі наданих послуг від 30.09.2025 № 1/Д1, з яким в межах виконання умов додаткової угоди № 1 по договору в період з 10.08.2025 по 30.09.2025 бюро надало, а клієнт отримав наступні послуги (правову допомогу), а саме:

- підготовка (складення) вимоги про оплату заборгованості за поставлений товар до ТОВ "АКСЕЛЬ МЕДІКАЛ";

- підготовка (складення) та подача позовної заяви про стягнення заборгованості за договором з ТОВ "АКСЕЛЬ МЕДІКАЛ" до Господарського суду міста Києва;

- підготовка (складення) та подача заяви про забезпечення позову до Господарського суду міста Києва у відношенні до ТОВ "АКСЕЛЬ МЕДІКАЛ".

Вартість наданих послуг (правової допомоги) бюро, які вказані в даному акті склала 17 000, 00 грн без ПДВ.

17.12.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВР РЕХАБ" та Адвокатським бюро "Киселиці Івана Юрійовича" складено та підписано акт приймання-передачі наданих послуг № 2/Д1, відповідно до п. 1.2 якого: в межах виконання умов додаткової угоди № 1 по договору бюро надало, а клієнт отримав наступні послуги (правову допомогу), а саме:

- підготовка (складення) та подача заяви від 21.10.2025 про долучення доказів до матеріалів справи № 910/11823/25 в Господарському суді міста Києва;

- представництво інтересів Клієнта в судовому засіданні 22.10.2025 по справі №910/11823/25 в Господарському суді міста Києва;

- представництво інтересів Клієнта в судовому засіданні 19.11.2025 по справі №910/11823/25 в Господарському суді міста Києва;

- представництво інтересів Клієнта в судовому засіданні 03.12.2025 по справі №910/11823/25 в Господарському суді міста Києва;

- підготовка (складення) та подача Заяви від 17.12.2025 про долучення доказів до матеріалів справи № 910/11823/25 в Господарському суді міста Києва;

- представництво інтересів клієнта в судовому засіданні 17.12.2025 по справі №910/11823/25 в Господарському суді міста Києва.

Вартість наданих послуг (правової допомоги) бюро, які вказані в даному Акті склала 14 000, 00 грн без ПДВ.

Також, між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВР РЕХАБ" та Адвокатським бюро "Киселиці Івана Юрійовича" було підписано детальний опис робіт (наданих послуг) від 17.12.2025 № 1/Д1, де сторонами зафіксовано витрачений час на надання відповідних послуг.

Платіжними інструкціями від 23.09.2025 № 257 на суму 17 000, 00 грн та від 19.12.2025 № 321 на суму 14 000, 00 грн позивачем оплачено вищевказані послуги.

Судом встановлено, що Киселиця Іван Юрійович є адвокатом в розумінні Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", що підтверджується інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України.

Частинами 4-5 ст. 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, відповідно до статті 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом враховано, що відповідачем не було подано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неспівмірності витрат на правничу допомогу в заявленому відповідачем розмірі. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами, відповідачем не подавалось.

Враховуючи вищезазначене, оцінивши подані заявником докази у підтвердження понесених ним витрат, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, характеру та обсягу наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ВР РЕХАБ", з покладенням на відповідача обов`язку по відшкодуванню витрат на правничу допомогу у розмірі 31 000, 00 грн.

Керуючись ст. 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВР РЕХАБ" про розподіл судових витрат задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АКСЕЛЬ МЕДІКАЛ" (04052, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 13, секція 1, офіс 4, ідентифікаційний код 42517437) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВР РЕХАБ" (49094, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, ідентифікаційний код 41452162) витрати на правничу допомогу у розмірі 31 000 грн 00 коп.

3. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення складено 12.01.2026.

Суддя Л.Г. Пукшин