ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

"13" січня 2026 р. Справа № 916/3794/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Букарова Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25; ),

до: Акціонерного товариства "Херсонобленерго" (73000, м. Херсон, вул. Пестеля, буд. 5; ),

про стягнення 74047,08 грн.

За участю представників сторін:

від позивача не з`явився;

від відповідача адвокат Анісімов В.В., довіреність № 07/007-25 від 16.12.2025.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до акціонерного товариства "Херсонобленерго" про стягнення заборгованості у розмірі 74047,08 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2025 справу № 916/3794/25 передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Нікітенку С.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.09.2025 відкрито провадження у справі № 916/3794/25. Прийнято справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Постановлено розгляд справи здійснювати без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.12.2025 постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Постановлено здійснити розгляд справи № 916/3794/25 по суті впродовж розумного строку. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 13.01.2026 о 10:30 год. Викликано сторін у справі в судове засідання, призначене на 13.01.2026 о 10:30 год.

12 січня 2026 року до суду від Акціонерного товариства "Херсонобленерго" надійшло клопотання, в якому відповідач просить суд зупинити провадження у справі № 916/3794/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 280/5808/23 із посиланням на те, що ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05.11.2025 передано справу №280/5808/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду з метою відступу від висновків, викладених у раніше ухвалених постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.03.2024 у справі № 910/9680/23 та від 03.10.2025 у справі № 908/1162/23 щодо можливості застосування обмежень, передбачених статтями 13 та 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" до правовідносин, що виникли на територіях, які були фактично окуповані, але щодо яких Кабінетом Міністрів України не приймалося окреме рішення про застосування обмежень.

Вказане клопотання АТ "Херсонобленерго" суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

Представник позивача у судове засідання 13.01.2026 не з`явився.

Представник відповідача у судовому засіданні 13.01.2026 надав пояснення, в яких підтримав клопотання про зупинення провадження у справі та просив його задовольнити.

У судовому засіданні 13.01.2026 судом проголошено вступну та резолютивну частини ухвали і повідомлено представника відповідача про час складення повної ухвали.

Суд, розглянувши клопотання АТ "Херсонобленерго" про зупинення провадження у справі № 916/3794/25, дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч.4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України встановлено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 задля юридичної визначеності у застосуванні приписів процесуального закону, які зобов`язують визначати подібність правовідносин (подібність відносин) конкретизувала:

Висновок про те, що така подібність означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу правовідносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин) (викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі № 910/17999/16 (пункт 32), від 25 квітня 2018 року у справі № 925/3/17 (пункт 38), від 11 квітня 2018 року у справі № 910/12294/16 (пункт 16), від 16 травня 2018 року у справі № 910/24257/16 (пункт 40), у постановах Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 910/8956/15, від 6 вересня 2017 року у справі № 910/3040/16, від 13 вересня 2017 року у справі № 923/682/16 тощо);

Висновок про те, що під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, за змістом яких тотожними, аналогічними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин (викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі № 373/1281/16-ц, від 16 травня 2018 року у справі № 760/21151/15-ц, від 29 травня 2018 року у справах № 305/1180/15-ц і № 369/238/15-ц (реєстровий номер 74842779), від 6 червня 2018 року у справах № 308/6914/16-ц, № 569/1651/16-ц та № 372/1387/13-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 697/2751/14-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 648/2419/13-ц, від 12 грудня 2018 року у справі №2-3007/11, від 16 січня 2019 року у справі № 757/31606/15-ц тощо).

Конкретизація полягає у тому, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

Як встановлено судом, предметом спору у справі № 916/3794/25 є зокрема вимога про стягнення з відповідача заборгованості в частині оплати за надані послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління за періоди квітень травень, липень серпень, жовтень грудень 2022 року, з підстав невиконання відповідачем договору № 0526-03041 від 26.06.2019.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 було введено воєнний стан, дія якого в подальшому неодноразово продовжувалась та триває наразі.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 затверджений Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, згідно з яким з 01.03.2022 по 11.11.2022 Херсонська міська територіальна громада входить до переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією території України.

В свою чергу місцезнаходженням відповідача у даній справі є: 73000, м. Херсон, вул. Пестеля, буд. 5.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами-підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України. Правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним. На такі правочини не поширюється дія положення абз. 2 ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" на період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено.

У пункті 7.27 постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2025 у справі № 908/1162/23 зазначено, що об`єднана палата не вважає за необхідне відступити від висновку, викладеного Верховним Судом у постанові у справі № 910/9680/23 про поширення положень статті 131 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України на території, тимчасово окуповані в період воєнного стану, лише з огляду на загальновідомий факт окупації таких територій за відсутності відповідного рішення Кабінету Міністрів України.

Поряд з цим, судом встановлено, що ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05.11.2025 було передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 280/5808/23 з метою відступу від сформульованого правового висновку в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.03.2024 у справі № 910/9680/23 та в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2025 у справі № 908/1162/23 (до закінчення перегляду якої зупинялось провадження у даній справі).

Верховний Суд в ухвалі від 05.11.2025 у справі № 280/5808/23 підстави передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду мотивував, зокрема, таким:

- у постановах Верховного Суду від 07.03.2024 у справі № 910/9680/23, від 23.10.2025 у справі № 916/1650/23 та від 03.10.2025 у справі № 908/1162/23 не враховано, що для застосування обмежень, передбачених статтями 13 та 13-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, необхідним є не лише факт визнання відповідних територій тимчасово окупованими, а й наявність окремого рішення Кабінету Міністрів України про введення відповідних обмежень господарської діяльності на цих територіях;

- при цьому рішення про визнання територій тимчасово окупованими, яке на момент виникнення спірних правовідносин відповідно до визначеного Кабінетом Міністрів України порядку приймалось Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, не може замінювати собою рішення Кабінету Міністрів України про введення обмежень, передбачених статтями 13 та 13-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України;

- загальновідомий факт окупації певних територій сам по собі не може вважатися достатньою правовою підставою для застосування встановлених законом економічних обмежень; ця обставина також не була врахована у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2025 у справі № 908/1162/23, в якій суд дійшов висновку про можливість застосування відповідних заборон без наявності спеціального рішення Кабінету Міністрів України щодо введення таких обмежень.

Отже, виходячи з того, що предметом позову у цій справі № 916/3794/25 є стягнення з відповідача заборгованості в частині оплати за надані послуги за період, квітень травень, липень серпень, жовтень грудень 2022 року з підстав невиконання відповідачем Договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0526-03041 від 26.06.2019, та місцезнаходженням відповідача є м. Херсон, який з 02.03.2022 по 11.11.2022 віднесено до тимчасово окупованих територій України, а також з того, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 05.11.2025 передав справу № 280/5808/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду з метою відступу від висновків щодо застосування статей 13 та 13-1 Закону Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, викладених у раніше ухвалених постановах Верховного Суду від 07.03.2024 у справі № 910/9680/23 та від 03.10.2025 у справі № 908/1162/23, в якій правовідносини є подібними з тими, що розглядаються в рамках даної справи, господарський суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі № 916/3794/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 280/5808/23.

При цьому господарський суд зауважує, що такий висновок про необхідність зупинення провадження у справі № 916/3794/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 280/5808/23 узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалах від 15.12.2025 у справі № 916/4397/23, від 11.12.2025 у справі № 908/157/24, від 19.11.2025 у справі № 916/3666/22, від 19.11.2025 № 904/6645/23, від 19.11.2025 у справі № 916/1218/23, від 18.11.2025 у справі № 916/1946/23, від 18.11.2025 у справі № 913/265/23, від 13.11.2025 у справі № 910/1896/23, від 11.11.2025 у справі № 910/3831/22, від 10.11.2025 у справі № 908/2241/23.

Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 228, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити клопотання Акціонерного товариства "Херсонобленерго" про зупинення провадження у справі.

2. Зупинити провадження у справі № 916/3794/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 280/5808/23.

3. Зобов`язати сторін у справі повідомити суд про усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі № 916/3794/25.

Ухвала набирає чинності в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повну ухвалу складено 14.01.2026.

Суддя Нікітенко С.В.