ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

12.01.2026 року м. Дніпро Справа № 904/4075/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)

розглянувши матеріали апеляційної скарги та клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.12.2025р. (суддя Бажанова Ю.А., м. Дніпро, повний текст рішення складено 04.12.2025р.) у справі

за позовом Керівника Жовтоводської окружної прокуратури, м. Жовті Води в інтересах держави в особі П`ятихатської міської ради Дніпропетровської області

до ОСОБА_1 , м. П`ятихатки Дніпропетровської області

про внесення змін до п. 9 договору оренди земельної ділянки від 25.02.2013р.,-

ВСТАНОВИВ:

Керівник Жовтоводської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області в інтересах держави в особі П`ятихатської міської ради з позовною заявою, в якій просить суд внести зміни до пункту 9 договору оренди земельної ділянки від 25.02.2013 (державна реєстрація права оренди земельної ділянки № 8833275 від 09.12.2013), яка розташована за адресою: вул. Робоча, 2, м. П`ятихатки, загальна площа 0,9752 га, кадастровий номер :13:002:0014, для обслуговування приміщення ремонтної майстерні, кузнечного цеху, акумуляторної та контори, укладеного між позивачем та відповідачем, виклавши його у такій редакції: "9. Орендна плата вноситься "Орендарем" у грошовій формі з розрахунку: 2 311 951,16 грн. * 6% = 138 717,07 грн. на рік, щомісячно - 11 559,76 грн. Загальна сума орендної плати становить 138 717,07 грн. / сто тридцять вісім тисяч сімсот сімнадцять грн. 07 коп./ на рік сплачена до місцевого бюджету на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , ОКПО 37988155, код платежу 18010900".

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.12.2025р. у справі № 904/4075/25 позов задоволено. Внесено зміни до пункту 9 договору оренди земельної ділянки від 25.02.2013 (державна реєстрація права оренди земельної ділянки № 8833275 від 09.12.2013), яка розташована за адресою: вул. Робоча, 2, м. П`ятихатки, загальна площа 0,9752 га, кадастровий номер :13:002:0014, для обслуговування приміщення ремонтної майстерні, кузнечного цеху, акумуляторної та контори, виклавши його у такій редакції: "9. Орендна плата вноситься "Орендарем" у грошовій формі з розрахунку: 2 311 951,16 грн. * 6% = 138 717,07 грн. на рік, щомісячно - 11 559,76 грн. Загальна сума орендної плати становить 138 717,07 грн. / сто тридцять вісім тисяч сімсот сімнадцять грн. 07 коп./ на рік сплачена до місцевого бюджету на розрахунковий рахунок UA0004623, ОКПО 37988155, код платежу 18010900". Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Дніпропетровської обласної прокуратури 2 422,40 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , через систему "Електронний суд", звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.12.2025р. у справі № 904/4075/25 та прийняти нове рішення, яким закрити провадження у справі. Одночасно, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2025р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Кощеєв І.М. (доповідач), судді - Дармін М.О., Іванов О.Г..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.12.2025 р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи № 904/4075/25. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.12.2025р. у справі № 904/407/25 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

Матеріали справи № 904/4075/25 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає за необхідне залишити її без руху, з огляду на наступне.

За положеннями п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З 01.01.2025р. розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 3028, 00 грн.

Пунктами 2.1., 2.2. частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції на дату подання позовної заяви) визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні з позовною заявою, позивачем було сплачено судовий збір, у розмірі 3028 грн. 00 коп..

Відповідно до п. 2.4. ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Суд звертає увагу, що ставка судового збору при розрахунку його сплати за подання до суду апеляційної скарги є незмінною та не залежить від розміру сплаченого судового збору при поданні позовної заяви, оскільки позивач може сплатити судовий збір з понижуючим коефіцієнтом, може бути звільнений повністю або частково від сплати судового збору.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції враховує, що законом України від 26.05.2021р. № 2147а-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" до статті 4 Закону України "Про судовий збір" включено частину третю, відповідно до якої при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (підпункт "б" підпункту 1 пункту 17 § 1 розділу 4).

З огляду на те, що скаржником у даній справі апеляційна скарга подана в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", розмір судового збору, який підлягає ним сплаті за подання апеляційної скарги має бути розрахований судом із застосуванням понижуючого коефіцієнта, передбаченого ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір", а саме коефіцієнт 0,8 пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи, що апелянт згідно апеляційної скарги просить скасувати рішення суду в повному обсязі, то судовий збір за подання даної апеляційної скарги підлягає сплаті, у розмірі 3 633,60 грн. ( 3028,00 х 150% х 0,8).

Скаржником при поданні апеляційної скарги не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Натомість, окремим додатком до апеляційної скарги заявлене клопотання про відстрочення сплати судового збору.

В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги скаржник зазначив, що згідно даних Індивідуальних відомостей про застраховану особу - ОСОБА_1 , сформованих 22.12.2025р. засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України, останній не має грошового (фінансового доходу).

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлені Законом України «Про судовий збір», який набрав чинності 01.11.2011 року.

До вказаного Закону Законом України «Про судовий збір» № 2147-VIII від 03.10.2017 р., що набрав чинності з 15.12.2017 р., було внесено зміни.

Положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 р., враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині 1 цієї статті.

Суд звертає увагу, що Законом № 3674-VI чітко визначено, як одну з умов для звільнення від сплати судового збору, обов`язок доведення заявником обставин, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Отже, з огляду на наведене, звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується, зокрема, з майновим станом особи.

Для звільнення від сплати судового збору заявник апеляційної скарги має довести існування фінансових труднощів та такого майнового стану, що надає підстави вважати за можливе звільнити таку особу від сплати судового збору.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу скаржника на те, що ч. 1 ст. 43 ГПК України передбачено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 75 цього Кодексу.

Отже, для зменшення, розстрочення або відстрочення від сплати судового збору заявник апеляційної скарги має довести існування фінансових труднощів.

Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини можуть бути підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Установивши скрутний майновий стан як критерій для звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру), законодавець не визначив, якими саме доказами мають підтверджуватися зазначені обставини.

Водночас, сталим у правозастосовній практиці судів є підхід, відповідно до якого належним доказом для указаних цілей є довідки / відомості з реєстрів, що адмініструються Державною податковою службою України та Пенсійним фондом України (їхніми територіальними органами).

Так, у постанові Верховного Суду від 23.11.2023р. у справі №215/7312/20 зазначено, що, вирішуючи питання про звільнення від сплати судового збору, суд ураховує майновий стан сторони, який є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Такими доказами можуть слугувати: довідка органу Пенсійного фонду України про розмір виплаченої пенсії за попередній календарний рік разом із довідкою органу доходів і зборів про відсутність інших доходів за попередній календарний рік.

У постанові Верховного Суду у справі від 29.09.2021р. у справі №160/12251/20 зазначено, що документом, який відображає всю суму доходу позивача за попередній календарний рік може бути, зокрема, довідка про суми виплачених доходів та утриманих податків, яка формується на підставі відомостей, що містяться у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.06.2023р. у справі №120/3505/22, від 02.11.2023р. у справі №120/6039/22, від 18.01.2024р. у справі №520/495/23.

Розвиваючи вказаний підхід, Верховний Суд у постанові від 08.08.2024р. у справі №295/14365/19 зазначив, що Державний реєстр фізичних осіб - платників податків створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов`язані сплачувати податки, збори у порядку та на умовах, що визначаються Податковим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами України, з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотриманням податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (пункт 1 Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 № 822; далі - Положення).

Відповідно до підпунктів 2, 3 пункту 1 розділу V Положення до Державного реєстру включаються: дані про фізичних осіб, а саме: джерела отримання доходів; об`єкти оподаткування; сума нарахованого та/або виплаченого доходу; сума нарахованого та / або перерахованого податку; сума нарахованого та / або перерахованого військового збору; інформація про податкову знижку та податкові пільги платника податків; відомості про державну реєстрацію, реєстрацію і взяття на облік фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.

Отже, у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків повинні міститися відомості про всі доходи фізичної особи, незалежно від джерела їх походження та підстави виплати.

Відтак, скаржнику потрібно надати документ, з якого можна буде визначити сукупний розмір його доходу за попередній рік ( суд зазначає, що документом, який відображає всю суму доходу за попередній календарний рік може бути, зокрема, довідка про суми виплачених доходів та утриманих податків, яка формується на підставі відомостей, що містяться у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків), або документ про сплату судового збору в повному розмірі.

Водночас, подані скаржником документи, які долучені ним до клопотання, а саме: індивідуальні відомості Пенсійного фонду України про застраховану особу з 1999 р. по 2021 р., форми ОК-5, не свідчать про наявність підстав, які зумовлюють можливість звільнення від сплати судового збору.

Інших доказів на підтвердження свого майнового стану скаржником не надано.

У розумінні приписів ст. 8 Закону України "Про судовий збір" відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

Отже, ненадання апелянтом достатніх, належних доказів на підтвердження свого скрутного фінансового становища, зумовлює відсутність підстав для звільнення апелянта від сплати судового збору.

Враховуючи, що скаржник, згідно з положеннями ст. 8 Закону України "Про судовий збір" не довів суду підстави для врахування його майнового стану, коли суд може своєю ухвалою за його клопотанням відстрочити сплату судового збору або звільнити від сплати судового збору, а позов не спрямований на захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, такі підстави задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору відсутні.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Таким чином, якщо нормами процесуального законодавства передбачено вчинення стороною до подання апеляційної скарги певних дій, в тому числі щодо сплати судового збору, такі дії мають бути вчинені. Суд позбавлений права прийняти апеляційну скаргу до розгляду, а потім зобов`язувати скаржника усувати виявлені недоліки.

У ст. 129 Конституції України та ст. 42 ГПК України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, як органи державної влади, що утримуються за рахунок держбюджету, так і суб`єктів господарювання та громадян поставлено законом у рівні умови в частині обов`язку сплачувати судовий збір, у зв`язку з чим вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення чи відстрочення сплати судового збору, а також зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати, окрім випадків, встановлених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що підстави для звільнення від сплати судового збору на апеляційне оскарження рішення, викладені в зазначеному клопотанні, у суду апеляційної інстанції наразі відсутні, оскільки до даного клопотання не додано належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у ньому обставин.

Частиною 2 ст.260 ГПК України регламентовано, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст.174 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

У зв`язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення апеляційної скарги скаржнику слід заплатити судовий збір, у сумі 3 633,60 грн. та надати належні докази сплати судового збору апеляційному суду.

У разі, якщо апелянт не усуне недоліки апеляційної скарги в строк установлений судом, заява (скарга) вважається неподаною та повертається скаржнику (ч. 4 ст. 174, ч.ч.6, 8 ст. 260 ГПК України).

Керуючись ст. 8 Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 174, 234-235, 258, 260 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.12.2025р. у справі № 904/4075/25 залишити без руху, надавши апелянту строк 10 днів, з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме, для надання суду доказів сплати судового збору, у розмірі 3 633,60 грн..

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв