ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року

м. Київ

Cправа № 908/713/20 (908/908/25)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пєскова В. Г. - головуючого, Жукова С. В., Погребняка В. Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 (вх. № 6475/2025)

на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 28.11.2025

у складі колегії суддів: Верхогляд Т. А. (головуючий), Іванова О. Г., Паруснікова Ю. Б.

у справі № 908/713/20 (908/908/25)

за первісною позовною заявою- ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Грааль" Загрія Р.О.

до Запорізької міської ради

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:

1) Приватне підприємство "Піранья"

2) ОСОБА_1

3) ОСОБА_2

4) ОСОБА_3

5) ОСОБА_4

6) Товариство з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання"

7) Комунальне підприємство "Водоканал"

8) Концерн "Міські теплові мережі"

про зобов`язання вчинити певні дії,

за зустрічною позовною заявою Запорізької міської ради

до 1) ОСОБА_2

2) ОСОБА_3

3) ОСОБА_4

4) ОСОБА_1

5) Товариства з обмеженою відповідальністю "Грааль"

про витребування майна із чужого незаконного володіння,

за позовною заявою - ОСОБА_1

до Запорізької міської ради

про зобов`язання вчинити певні дії

в межах справи № 908/713/20

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Грааль",

ВСТАНОВИВ:

Перед Верховним Судом у цій справі постало питання правомірності відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу про відмову у продовженні строку підготовчого провадження.

Обставини справи

1. У квітні 2025 року ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Грааль" (далі - ТОВ "Грааль") Загрій Р. О. звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом до Запорізької міської ради про зобов`язання вчинити певні дії; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 1) Приватне підприємство "Піранья" (далі - ПП "Піранья") ; 2) ОСОБА_1 3) ОСОБА_2 ; 4) ОСОБА_3 ; 5) ОСОБА_4 ; 6) Товариство з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання"; 7) Комунальне підприємство "Водоканал" (далі - КП "Водоканал"); 8) Концерн "Міські теплові мережі".

2. Запорізька міська рада звернулася до суду із зустрічним позовом до ТОВ "Грааль" та фізичних осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

3. 27.05.2025 Господарський суд Запорізької області ухвалою прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про зобов`язання вчинити певні дії та об`єднав цей позов в одне провадження з первісним позовом у справі № 908/713/20 (908/908/25). Суд постановив розглядати справу у порядку загального провадження.

4. 17.07.2025 у судовому засіданні Господарський суд Запорізької області протокольною ухвалою відмовив у задоволенні клопотання про продовження строку підготовчого провадження.

5. 17.07.2025 ухвалою Господарського суду Запорізької області закрито підготовче провадження та призначено справу № 908/713/20 (908/908/25) до судового розгляду по суті на 14.08.2025.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та ухвали суду апеляційної інстанції

6. ОСОБА_1 звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив: скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.07.2025 у справі № 908/713/20 (908/908/25), яка прийнята в ході судового засідання в режимі відеоконференції про відмову в задоволенні клопотання про продовження строку проведення підготовчого засідання; передати справу № 908/713/20 (908/908/25) на розгляд до Господарського суду Запорізької області.

7. 28.11.2025 ухвалою Центрального апеляційного господарського суду відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на протокольну ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.07.2025 у справі № 908/713/20 (908/908/25) про відмову у продовженні строку проведення підготовчого провадження.

8. Суд апеляційної інстанції зазначив, що у переліку ухвал, визначених частиною першою статті 255 ГПК України, як таких, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, відсутня протокольна ухвала про відмову у продовженні строку проведення підготовчого провадження. Відтак, за висновком суду, скаржником подано апеляційну скаргу на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

9. У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 28.11.2025, а справу № 908/713/20 (908/908/25) - направити до Центрального апеляційного господарського суду для продовження розгляду на стадію вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.

10. ОСОБА_1 вважає, що має право на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у продовженні строку проведення підготовчого засідання, оскільки згідно з частиною першою статті 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову поновити або продовжити пропущений процесуальний строк.

11. За доводами скаржника, відмова суду першої інстанції у продовженні строку підготовчого провадження мала наслідком закриття зазначеного підготовчого провадження у справі, чим незаконно позбавлено ОСОБА_1 можливості скористатися правом на подання пояснень на заяви по суті справи інших учасників справи.

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу

12. У відзивах ТОВ "Грааль" та Запорізька міська рада просять відмовити у задоволенні касаційної скарги, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції - залишити без змін, погоджуючись з висновками суду апеляційної інстанції про відсутність у вичерпному переліку ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, ухвали про відмову у продовженні строку проведення підготовчого провадження.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

13. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що згідно зі статтею 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

14. Предметом касаційного перегляду є ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу суду першої інстанції про відмову у продовженні строку підготовчого провадження.

15. Стаття 128 Конституції України однією з основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

16. Разом із цим порядок оскарження судового рішення регулюється нормами відповідного процесуального закону.

17. Конституційний Суд України у Рішенні від 11.12.2007 № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення).

18. Відповідно до частини першої статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

19. Частиною другою статті 254 ГПК України передбачено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

20. Таким чином, положення процесуального кодексу регулюють порядок і межі оскарження процесуальних документів суду першої інстанції в апеляційному та касаційному порядку (частина друга статті 287 ГПК України).

21. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, у межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль у ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункти 53, 55 рішення ЄСПЛ від 06.12.2007 у справі «Воловік проти України», § 53, 55).

22. Згідно з пунктом «d» статті 5 Рекомендацій (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо введення в дію та поліпшення функціонування систем і процедур оскарження у цивільних і торговельних справах від 07.02.1995 для забезпечення того, щоби суд апеляційної інстанції розглядав лише вагомі питання, державам слід відтермінувати реалізацію права на оскарження з низки проміжних питань до подання основної скарги у справі.

23. Велика Палата Верховного Суду вказувала, що встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі (зокрема, права на апеляційне оскарження ухвал про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі), до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною.

24. Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 255 ГПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у пункті 4 частини п`ятої статті 260 ГПК України.

25. Наведені висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 219/10010/17.

26. У постанові від 19.11.2025 у справі № 916/992/25 Велика Палата Верховного Суду наголосила, що визначення у процесуальному законі окремих випадків, за яких судове рішення підлягає оскарженню в апеляційному порядку, не є позбавленням особи доступу до суду у розумінні Конвенції, яка визнає, що встановлення певних обмежень у цьому питанні в національному законодавстві може мати місце і є обґрунтованим.

27. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду також зазначила про те, що для правильної оцінки ухвали місцевого суду як такої, що підлягає або не підлягає самостійному апеляційному оскарженню, потрібно встановити, чи перешкоджає така ухвала подальшому провадженню у справі та/або чи має особа, яка подає апеляційну скаргу, можливість відновити свої права в інший спосіб, аніж шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду.

28. 27.05.2025 Господарський суд Запорізької області ухвалою прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача Запорізької міської ради про зобов`язання вчинити певні дії та об`єднав цей позов в одне провадження з первісним позовом у справі № 908/713/20 (908/908/25). Суд постановив розглядати справу у порядку загального провадження.

29. Згідно з частиною третьою статті 177 ГПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

30. Отже, строк підготовчого провадження у цій справі спливав 26.07.2025.

31. 17.07.2025 у судовому засіданні Господарський суд Запорізької області протокольною ухвалою відмовив у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 та ПП "Піранья" - адвоката Мартиненко К. І. про продовження строку підготовчого провадження.

32. Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження на зазначену ухвалу, суд апеляційної інстанції зазначив, що у переліку ухвал, визначених частиною першою статті 255 ГПК України, як таких, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, відсутня протокольна ухвала про відмову у продовженні строку проведення підготовчого провадження.

33. ОСОБА_1 вважає, що має право на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у продовженні строку проведення підготовчого засідання, оскільки згідно з частиною першою статті 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову поновити або продовжити пропущений процесуальний строк.

34. Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає за необхідне врахувати висновки щодо застосування норм права, які викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.06.2025 у справі № 910/3279/25, від 13.10.2025 у справі № 914/1360/24(914/936/25), від 17.10.2025 у справі № 914/1360/24(914/937/25), відповідно до яких оскаржено до апеляційного суду окремо від рішення може бути ухвала суду першої інстанції, якою, зокрема, відмовлено у продовженні саме пропущеного процесуального строку. У вказаних постановах Верховний Суд погодився з судами апеляційної інстанції про непоширення зазначеної норми на ухвали суду першої інстанції, якою відмовлено у продовженні процесуального строку, який не було пропущено.

35. Разом з тим ухвала суду про відмову у продовженні строку підготовчого провадження у справі не стосується поновлення або продовження пропущеного процесуального строку у розумінні статті 255 ГПК України, а регулює питання здійснення судом процесуальних повноважень щодо організації та тривалості здійснення підготовчого провадження, не є такою, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а обмеження права на її самостійне апеляційне оскарження не свідчить про неможливість відновити права заявника в інший спосіб, аніж шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду.

36. Отже, така ухвала не ходить до переліку ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

37. Наведене свідчить про те, що при постановленні оскаржуваної ухвали апеляційного господарського суду було правильно застосовано положення пункту 9 частини першої статті 255 ГПК України, що спростовує протилежні доводи касаційної скарги

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

38. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

39. За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

40. Враховуючи наведене, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 28.11.2025 - залишенню без змін.

Керуючись статтями 300, 301, статтями 308, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 28.11.2025 у справі № 908/713/20 (908/908/25) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді С. Жуков

В. Погребняк