ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.01.2026 р. Справа № 914/4048/25

Суддя Господарського суду Львівської області Гоменюк З.П., розглянувши матеріали

за позовом Приватного підприємства «Аверс - LVIV»,м. Львів

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», м. Львів

третя особа 1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів

третя особа 2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Львівська міська рада, м. Львів

третя особа 3 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, м. Київ

про витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Приватного підприємства «Аверс - LVIV» до відповідача Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2025, справу №914/4048/25 передано на розгляд судді Гоменюк З.П.

Згідно з ч.1 ст.176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем сплачено судовий збір за подання заяви у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3028,00 грн. Водночас, позовні вимоги у даній справі носять майновий характер та повинні бути оцінені вартістю майна, яке позивач просить суд витребувати. Таким чином, виходячи саме від вартості такого майна повинен бути визначений судовий збір у даній справі.

Стосовно наведеного позивач звертає увагу на те, що на момент подання цього позову встановити точну вартість (ціну) спірного майна неможливо з об`єктивних причин. Вартість, за якою майно могло обліковуватися у відповідача позивачу невідома. Позивач намагався з`ясувати вартість, за якою спірні об`єкти були включені до статутного фонду відповідача, шляхом формулювання відповідного питання до відповідача в порядку ст. 90 ГПК України, однак ця інформація наразі в нього відсутня. Позивач зазначає, що не є володільцем майна і не має до нього повного доступу. Спірні об`єкти нерухомості

перебувають у незаконному володінні відповідача, що унеможливлює проведення їх незалежної оцінки для встановлення ринкової вартості, як того вимагає законодавство для визначення ціни позову.

Крім того, слід наголосити, що об`єкти, які є предметом спору (будівлі закритого розподільчого пристрою), є вузькоспеціалізованими елементами енергетичної інфраструктури. Таке майно не має вільного ринкового обігу, а отже, відсутній ринок подібних об`єктів, на основі якого можна було б визначити їх ринкову вартість.

Інформація про оцінку аналогічних об`єктів відсутня як у відкритих статистичних даних, так і в даних Фонду державного майна України, оскільки такі об`єкти зазвичай не є предметом стандартних угод купівлі-продажу.

Специфічність майна унеможливлює застосування порівняльних методів оцінки. За таких обставин, коли на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, позивач просить суд застосувати частину другу статті 163 ГПК України, відповідно до якої розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.

Стосовно наведеного суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 163 ГПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України "Про судовий збір" у разі, якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Таким чином, виходячи зі змісту частини 2 статті 6 Закону України "Про судовий збір" та ч. 2 ст. 163 ГПК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у випадку, якщо він вважав, що ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна, мав здійснити розгляд справи по суті та встановити ціну позову при розгляді справи, і розподілити судові витрати за результатами такого розгляду відповідно до статті 129 ГПК України, а не залишати повторно позовну заяву без руху, та в подальшому - без розгляду.

Така позиція господарського суду кореспондується з правовою позицією Верховного суду висловленою у постанові від 19.10.2021 у справі №918/188/21.

Отже, суд прийшов до висновку, що остаточний розмір судового збору буде визначено судом в ході розгляду даної справи з наступним покладення його на сторону в порядку визначеному ст. 129 ГПК України.

Щодо клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до моменту встановлення дійсної вартості спірного майна у процесі розгляду справи, то суд вважає, що таке підлягає до задоволення враховуючи вищенаведене обгрунтування суду щодо визначення вартості спірного майна.

Крім того, до матеріалів позовної заяви було долучено клопотання про витребування доказів та залучення третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Щодо клопотання про залучення третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача, якщо рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін.

Позивач стверджує, що Залучення Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради як третьої особи є процесуально необхідним з огляду на те, що саме цей орган видав документ, на підставі якого відповідач оформив право власності на спірне майно наказ від 20.12.2011 № 2443-НЖ-С, а залучення Львівської міської ради як третьої особи є необхідним, оскільки право власності відповідача на спірне майно було оформлено на підставі наказу Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 20.12.2011 №2443-НЖ-С. Вказане управління є виконавчим органом Львівської міської ради.

З огляду на наведене, з метою повного та всебічно з`ясування обставин справи, забезпечення дотримання принципу змагальності та прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд дійшов висновку за доцільне залучити в якості третіх осіб: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (), Львівську міську раду () та Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг () в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Щодо клопотання про витребування доказів, суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач доводить, що відповідач незаконно володіє нерухомим майном, право власності на яке було оформлено на підставі наказу Управління комунальної власності від 20.12.2011 №2443-НЖ-С та відповідного Свідоцтва про право власності №С-04497. Для доведення неправомірного володіння та відсутності у відповідача правової підстави для набуття права власності, позивачу необхідно дослідити повний пакет документів, які стали підставою для видачі вказаного свідоцтва.

Відтак існує необхідність витребувати наступні документи:

У Приватного акціонерного товариства "ЛЬВІВОБЛЕНЕРГО" (, 79052, м. Львів, вул. Сяйво, 10):

- Належним чином засвідчена копія Переліку майна, переданого до статутного фонду ВАТ "Львівобленерго", затвердженого Фондом державного майна України, який став підставою для оформлення права власності на будівлі на вул. Хуторівці, 11-а на підставі наказу від 20.12.2011 №2443-НЖ-С.

На думку позивача, цей документ дозволить встановити, чи дійсно спірні об`єкти (будівлі ЗПУ і ЗРУ Л-12 та ЗПУ - б кв п/ст Л-12) були включені до переліку майна, що передавалося до статутного фонду відповідача під час корпоратизації.

У Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (, 03057 м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 19):

- Належним чином засвідчені копії документів з ліцензійної справи ПАТ «Львівобленерго» (), а саме відомість про місця та засоби провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії в частині, що стосується об`єктів за адресою м. Львів, вул. Хуторівка, 11-а (ПС "Львів-12") та документи, що підтверджують право власності, господарського відання або управління ПрАТ «Львівобленерго» на зазначені у Відомості засоби провадження діяльності (будівлі ЗПУ, ЗРУ та інше обладнання ПС "Львів-12").

На думку позивача дані докази документи можуть підтвердити/спростувати, чи заявляв відповідач спірне майно, як власне під час отримання ліцензії, та які саме правовстановлюючі документи він надав регулятору для підтвердження своїх прав.

Щодо вжиття позивачем заходів для отримання запитуваних доказів, останній покликається на здійснені ним адвокатські запити до ПАТ «Львівобленерго» та НКРЕКП.

Так, на адвокатський запит до ПАТ «Львівобленерго» відповіді не надійшло, а у відповідь на адвокатський запит від 12.09.2025, НКРЕКП листом №10960/21.1/7-25 від 19.09.2025 відмовила у наданні документів, посилаючись на те, що запитувана інформація є інформацією з обмеженим доступом в умовах воєнного стану. Це унеможливлює її отримання в позасудовому порядку.

Стаття 74 ГПК України передбачає, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. А суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до частини першої статті 81 ГПК України учасник справи у разі

неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Відповідно, позивач зобов`язаний подати таке клопотання разом з поданням позовної заяви.

Як вбачається з позовних матеріалів, представником позивача, адвокатом Булат Н.О., було направлено низку адвокатських запитів до установ, у володінні яких можуть знаходитись ключові для справи документи. Однак, у відповідь на

зазначені запити, позивач або отримав відмову у наданні інформації, з посиланням на те що така інформація є інформацією з обмеженим доступом або не отримав відповіді.

з метою повного та всебічно з`ясування обставин справи, забезпечення дотримання принципу змагальності та прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд дійшов висновку за доцільне задовольнити клопотання та витребувати запитувані докази у третіх осіб.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про відсутність підстав для залишення позову без руху та необхідність призначення справи до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 20, 162, 164, 172, 174, 176, 178, 181, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти справу до розгляду та відкрити провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

2. Відстрочити позивачу сплату судового збору у даній справі до моменту встановлення дійсної вартості спірного майна у процесі розгляду справи.

3. Залучити до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (), Львівську міську раду () та Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг ().

4. Витребувати в Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради ():

- Належним чином засвідчену копію Переліку майна, переданого до статутного фонду ВАТ "Львівобленерго", затвердженого Фондом державного майна України, який став підставою для оформлення права власності на будівлі на вул. Хуторівці, 11-а на підставі наказу від 20.12.2011 №2443-НЖ-С.

5. Витребувати в Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг ():

- Належним чином засвідчені копії документів з ліцензійної справи ПАТ «Львівобленерго» (), а саме відомість про місця та засоби провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії в частині, що стосується об`єктів за адресою м. Львів, вул. Хуторівка, 11-а (ПС "Львів-12") та документи, що підтверджують право власності, господарського відання або управління ПрАТ «Львівобленерго» на зазначені у Відомості засоби провадження діяльності (будівлі ЗПУ, ЗРУ та інше обладнання ПС "Львів-12").

6. Підготовче засідання у справі призначити на 11.02.26 на 13:30 год. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Львівської області за адресою: 79014, м. Львів, вул. Личаківська, 128, зал судових засідань №13 (-1 поверх).

7. Визнати явку представників учасників справи в судове засідання обов`язковою.

8. Встановити відповідачу для подання відзиву на позов строк у 15 календарних днів з дня отримання цієї ухвали. Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Роз`яснити, що в разі ненадання відповідачем у встановлений судом строк без поважних причин відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

9. Встановити позивачу для подання відповіді на відзив строк у 5 календарних днів з дня отримання відзиву на позов. Копія відповіді на відзив та доданих до неї документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відповіді на відзив до суду.

10. Встановити відповідачу для подання заперечення строк у 5 календарних днів з дня отримання відповіді на відзив. Копія заперечення та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) заперечення до суду.

11. Позивачу: надіслати на адресу третіх осіб копії позовної заяви з додатками, докази надсилання надати суду.

12. Третім особам: надати письмові пояснення по суті позовних вимог, копії пояснень направити сторонам.

13. Зобов`язати учасників справи:

зареєструватися в системі обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу (створити поштову скриньку електронного суду), розміщеній на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: https://e-court.mail.gov.ua, та подати до суду заявку про отримання процесуальних документів в електронному вигляді у конкретній справі, яку необхідно роздрукувати на офіційному веб-порталі судової влади України. Детальнішу інформацію про переваги «Електронного суду», а також інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці Господарського суду Львівської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за адресою: https://lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

14. Запропонувати учасникам справи:

надавати суду всі необхідні документи в електронному вигляді на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою, факсом або іншими дистанційними засобами зв`язку.

Роз`яснити учасникам процесу, що згідно ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку явки в судове засідання представника, останньому при собі слід мати документ, що підтверджує повноваження представника у відповідності до статті 60 Господарського процесуального кодексу України (якщо в матеріалах справи такий документ відсутній), а також документ, що посвідчує особу представника.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Гоменюк З.П.