ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2026 р. м. Житомир Справа № 906/1428/25

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика"

до фізичної особи-підприємця Шевченка Юрія Сергійовича

про стягнення 35241,72 грн

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" звернулось до суду з позовом про стягнення з ФОП Шевченка Юрія Сергійовича 35241,72 грн. за договором №484199-КС-001 про надання кредиту від 23.12.2023р.

Ухвалою від 03.11.2025р. суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

19.11.2025р. від позивача надійшли:

- відповідь на відзив (а.с.57-97);

- клопотання про витребування у АТ КБ "Приват Банк" доказів, які становлять банківську таємницю(а.с.98-125).

21.11.2025р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 14.11.2025р. (а.с.127-145).

25.11.2025р. від позивача надійшли додаткові пояснення у справі (а.с.146-153).

27.11.2025р. від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі (а.с.154-161).

Враховуючи відсутність клопотання будь-якої із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем умов договору про надання кредиту № 484199-КС-001 від 23.12.2023р. в частині повернення кредитних коштів та сплати відсотків.

На виконання умов договору, позивач надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 30000,00 грн. Відповідач кредитні кошти повернув частково, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість по тілу кредиту в розмірі 18151,50 грн. та 17090,22 грн. по відсотках.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив проти доводів та вимог позивача. З огляду на обставини укладення договору, його правову природу та надмірність заявлених санкцій, вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вказав, що договір позики був укладений за умов введення відповідача в оману, має споживчий характер, а застосовані процентні ставки є економічно необґрунтованими та свідчать про орієнтацію послуги на фізичних осіб, що, на думку відповідача, свідчить про намагання позивача уникнути застосування імперативних норм Закону України «Про споживче кредитування».

Також відповідач зазначив про ненадання йому примірника договору та недоведеність господарського характеру спірних правовідносин, у зв`язку з чим заявив про непідсудність спору господарському суду та просив закрити провадження у справі.

Крім того, у разі визнання судом наявності юрисдикції, відповідач просив відмовити у стягненні неустойки та надмірних процентів або зменшити їх розмір, посилаючись на принципи справедливості, пропорційності та заборону нарахування штрафних санкцій у період воєнного стану.

Позивач не погодився з доводами відповідача щодо укладення ним договору в статусі фізичної особи. Наголосив, що договір містить умови щодо регулювання правовідносин, які виникли між сторонами, Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям.

Водночас, позивач заявив клопотання (вх. №01-44/3717/25) про витребування доказів. Просить суд витребувати у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо факту випуску банківської картки № НОМЕР_1 , дані про особу, на ім`я якої вона була емітована, а також виписки про рух коштів по рахунку, відкритому для її обслуговування, за період з 23.12.2023р. по 28.12.2023р.

За результатами розгляду заявленого позивачем клопотання суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Частиною другою цієї статті передбачено, що у такому клопотанні повинні бути зазначені, зокрема, обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.

Суд встановив, що обставини, для з`ясування яких заявлено клопотання підтверджуються іншими доказами, які подані відповідачем, та не заперечуються ним, у зв`язку з чим витребування додаткових доказів не є необхідним для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно витягу з ЄДРЮОФОПГФ державна реєстрація фізичної особи-підприємця - Шевченко Юрія Сергійовича проведена 26.01.2022 р. (а.с. 162, 163).

23.12.2023 р. Шевченко Юрій Сергійович, як фізична особа-підприємець, заповнив анкету клієнта в інформаційно-телекомунікаційній системі https://my.tpozyka.com, в якій зазначив відомості про особу- позичальника, РНОКПП, паспортні дані, адресу реєстрації та проживання, електронну пошту, номер телефону, виторг та прибуток за останній місяць, номер банківської картки для перерахунку коштів - НОМЕР_1 , а також бажану суму кредиту (а.с.25).

У візуальній формі послідовності дій клієнта щодо укладення електронного договору на сайті www.my.bizpozyka.com (а.с.24) відображено наступна послідовність дій:

23.12.2023 13:22:38 - вхід в особистий кабінет - клієнт використовуючи номер телефону ідентифікувався в ІТС та зайшов в особистий кабінет - клієнт;

23.12.2023 13:22:39 - отримання інформації про статус клієнта - перевірка теперішнього статусу клієнта - товариство;

23.12.2023 14:22:54 - передача інформації обраних клієнтом умов кредиту - клієнт надає всю необхідну інформацію для формування товариством належної пропозиції клієнту - клієнт;

23.12.2023 14:22:55 - запит для відображення інформаційного повідомлення - клієнту на номер телефону відправлено смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором UA-6608 для підписання інформаційного повідомлення, про отримання згоди від третіх осіб на передачу та обробку їх персональних даних - товариство;

23.12.2023 14:23:09 - підписання інформаційного повідомлення - клієнт підписав одноразовим ідентифікатором UA-6608 для підписання інформаційного повідомлення, про отримання згоди від третіх осіб на передачу та обробку їх персональних даних - клієнт;

23.12.2023 14:23:15 - формування шаблону оферти товариство направило (розмістило) клієнту в ІТС індивідуальну оферту (з відповідними активними посиланнями), яка містить істотні умови договору - товариство;

23.12.2023 14:24:48 - запит на формування одноразового ідентифікатора для підписання договору відправлення в смс-повідомленні на номер телефону клієнта одноразового ідентифікатора UA-3231 - товариство;

23.12.2023 14:24:54 - запит на відправку шаблону акцепту - клієнт ознайомився з офертою товариства та приймає її умови - клієнт;

23.12.2023 14:26:15 - підписання договору клієнтом акцептування клієнтом умов оферти, шляхом надсилання товариству акцепту та підписання договору одноразовим ідентифікатором UA-3231 (дані в електронній формі у вигляді алфавітно цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти договір, та надсилаються іншій стороні цього договору) - клієнт;

23.12.2023 14:26:07 - підписання договору Товариством - підписання договору кваліфікованим електронним підписом відповідальної особи Товариства. Електронний договір укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України "Про електронну комерцію" - товариство;

23.12.2023 14:26:19 - формування інформаційного повідомлення про успішне підписання договору - після укладення договору, товариство направило (розмістило) клієнту в ІТС підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа - товариство;

23.12.2023 14:26:21 - відправка документів на електронну пошту - договір, додатки до нього та Правила кредитування відправлені клієнту на електронну пошту, вказану як електронний засіб зв`язку з позичальником - товариство;

23.12.2023 14:26:24 - відображення документів у особистому кабінеті розміщення в особистому кабінеті клієнта підписаного договору та додатків до нього, Правил кредитування в цілодобовому онлайн доступі - товариство.

23.12.2023р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (кредитодавець) та Фізичною особою - підприємцем Шевченком Юрієм Сергійовичем (позичальник) було укладено договір №484199-КС-001 про надання кредиту, за умовами п.1 якого Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 30000,00 грн. (тридцять тисяч грн.) на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям (надалі - Договір) (а.с.18,19).

Вказаний договір підписувався та надсилався сторонами шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаними у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію".

У пункті 1 договору визначено наступні умови кредитування:

- тип Кредиту: кредит.

- строк кредиту: 24 тижнів.

- стандартна процента ставка: в день 2,00000000, фіксована.

- знижена процента ставка за кредитом: в день 1,15013259, фіксована.

- комісія за надання кредиту (далі - комісія): 4500,00 грн.

- загальний розмір наданого Кредиту: 30000,00 грн.

- термін дії Договору до 08.06.2024р.

- орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 78000,00 грн.

Цілі (мета) Кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької, господарської діяльності, незалежної професійної діяльності або будь-якої іншої не забороненої законом діяльності. Цей Кредит не є споживчим кредитом.

Відповідно до п. 2 договору, протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів.

В пункті 3 договору сторони погодили графік платежів, згідно з яким передбачено 12 обов`язкових платежів по 6500,00 грн., починаючи з 06.01.2024р. до 08.06.2024р. Загальна сума платежів становить 78000,00 грн., з яких: 30000,00 грн. - основна сума (кредит), 43500,00 грн. - проценти за користування кредитом, 4500,00 грн. - комісія за надання кредиту.

Згідно п.5 договору позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає договір.

У п. 8 договору визначено, що підписанням цього договору позичальник підтверджує, що до укладання договору отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачені законодавством України, зокрема передбачену частиною другою ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Відповідно до п.10 договору позичальник не має інших документів, що посвідчують його особу, окрім документа, реквізити якого зазначені в розділі 16 цього договору.

Пунктом 14 договору визначено, що інші умови правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною договору. Усі неврегульовані договором правовідносини сторін регулюються законодавством України.

Згідно п. 5.7 Правил про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором про надання кредиту у повному обсязі, ця сума погашає вимоги Кредитодавця у такій черговості:

1) у першу чергу - відшкодовуються витрати Кредитодавця, пов`язані з поверненням виданого Кредиту (судові витрати, витрати на державного/приватного виконавця, нотаріуса тощо);

2) у другу чергу - нараховані Кредитодавцем неустойка (штраф), інші платежі відповідно до Договору про надання кредиту - у разі їх нарахування;

3) у третю чергу - прострочені проценти за користування Кредитом та прострочена сума Кредиту;

4) у четверту чергу - проценти за користування Кредитом;

5) у п`яту чергу - сума Кредиту.

Згідно довідок ТОВ "ФК"Елаєнс" та роздруківок платіжної системи Fondy, 23.12.2023р. відповідачу було перераховано 30000,00 грн. за договором № 484199-КС-001 від 23.12.2023р. (а.с. 26, 119).

ТОВ Фінансова компанія "Елаєнс" здійснювало переказ коштів відповідачу на підставі договору про надання послуг з переказу грошових коштів №41084239_14/12/17 укладеного з ТОВ "Бізнес Позика" 14.12.2017р. (а.с.122-124).

Відповідно до довідок ТОВ "ПрофітГід", яке є технологічним оператором платіжних послуг через сервіс "Platon", позичальником в погашення кредиту було сплачено 52000,00 грн. (а.с.104-109).

Судом встановлено, що з метою стягнення грошової заборгованості за договором Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Шевченка Юрія Сергійовича 35241,72 грн., з яких: 18151,50 грн. заборгованість за кредитом, 17090,22 грн. заборгованість за відсотками.

07.04.2025 р. Господарським судом Житомирської області видано судовий наказ № 906/432/25 про стягнення з Фізичної особи - підприємця Шевченка Юрія Сергійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика": 18151,50 грн заборгованість за кредитом; 17090,22 грн заборгованість за процентами; та 242,24 грн витрати по сплаті судового збору (а.с.164).

Ухвалою суду від 28.07.2025 р. за заявою ФОП Шевченка Ю.С. судовий наказ від 07.04.2025 у справі №906/432/25, виданий Господарським судом Житомирської області скасовано. Роз`яснено стягувачу про право звернутися до суду з тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 165-167).

Оскільки позичальник свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів не виконав, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" звернулося до суду з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця Шевченка Юрія Сергійовича 35241,72 грн., з яких: 18151,50 грн. заборгованість за кредитом, 17090,22 грн. заборгованість за відсотками.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між сторонами виникли правовідносини кредитування на підставі договору про надання кредиту №484199-КС-001 від 23.12.2023р.

Згідно ч.1ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1ст. 1046 Цивільного кодексу України).

Як визначено ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1ст. 638 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За приписом частини 8 статті 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Частиною 11 статті 11 Закону передбачено, що покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар.

Підтвердження вчинення електронного правочину повинно містити такі відомості:

- умови і порядок обміну (повернення) товару або відмови від виконання роботи чи надання послуги;

- найменування продавця (виконавця, постачальника), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії щодо товару, роботи, послуги;

- гарантійні зобов`язання та інформація про інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом товару або з виконанням роботи чи наданням послуги;

- порядок розірвання договору, якщо строк його дії не визначено.

Дія цього положення не поширюється на електронні правочини, пов`язані з одноразовим наданням інформаційних електронних послуг або послуг проміжного характеру в інформаційній сфері, оплата яких здійснюється дистанційно. Постачальник таких послуг має надати змогу споживачеві ознайомитися з найменуванням постачальника, його місцезнаходженням та порядком прийняття претензії щодо послуги.

Згідно з частиною 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до статті 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ "Бізнес Позика" та ФОП Шевченком Ю.С. було укладено кредитний договір №484199-КС-001 від 23.12.2023р. через телекомунікаційну систему шляхом обміну електронними повідомленнями та направленням позичальнику одноразового ідентифікатору, введенням якого він підтвердив факт прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (а.с.18,19).

Відповідач заперечує факт підписання ним договору саме як фізичною особою- підприємцем та вказує, що це був договір про надання споживчого кредиту.

Суд зауважує, що Закон України "Про електронну комерцію" допускає можливість укладення електронного договору із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем, який прирівнюється до письмової форми договору у випадку його підписання, з-поміж інших способів, шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором. При цьому за суттю та логікою наведених правових положень підписання договору шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором відноситься до обов`язку замовника (покупця), а не самого виконавця (продавця), оскільки електронний підпис одноразовим ідентифікатором являється сукупністю даних в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно з п. 6 ч. 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону одноразовим ідентифікатором є алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Отже, підписання договору (електронного правочину) за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора є належним та допустимим доказом на підтвердження укладення сторонами такого договору.

Слід вказати, що особисті дані позичальника, контактний номер телефону, номер рахунку, бажану суму кредиту заповнюються особисто позичальником в анкеті. Згідно витягу з вказаної анкети, статус позичальника вказано "фізична особа-підприємець".

Окрім того, в договорі, який відповідач підписав за допомогою одноразового ідентифікатора UA-3231, зокрема, в пунктах 1, 5, зазначено, що договір укладено на підставі Правил про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям і позичальник підтвердив, що ознайомлений з їх змістом.

Суд зауважує, що у справі № 906/432/25 відповідач у заяві про скасування судового наказу (вх. №01-19/48/25 від 16.04.2025р.) не заперечував обставин укладення з ним, як з фізичною особою-підприємцем кредитного договору. Свої доводи обгрунтовував виключно незгодою з розміром заявленої до стягнення заборгованості та періодом нарахування процентів за користування кредитом.

Однак в межах даного спору відповідач стверджує, що договір укладено з ним як з фізичною особою, що свідчить про зміну правової позиції залежно від процесуальної вигоди (а.с.162-163).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінка, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.12.2025р. справа № 393/613/22.

Сторона, яка раніше визнавала певні правові наслідки своїх дій та будувала на цьому процесуальну поведінку, не може згодом заперечувати ті самі обставини без належного та об`єктивного обґрунтування.

Судом встановлено, що на виконання умов договору позивач надав відповідачу кредитні кошти у загальному розмірі 30000,00 грн., шляхом перерахування на, вказаний відповідачем в анкеті, рахунок (картку) (а.с. 26, 119).

Факт отримання вказаної суми відповідач не заперечує. Зарахування вказаних коштів на рахунок відповідача підтверджується випискою по рахунку, наданою відповідачем разом із відзивом.

Суд встановив, що згідно з пунктом 1 договору, метою надання кредиту було придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької, господарської або іншої не забороненої законом діяльності, при цьому договір прямо передбачає, що кредит не є споживчим. Виходячи з цього, надані відповідачу кошти призначалися саме для здійснення підприємницької діяльності, разом з тим на позивача не покладено обов`язок контролю цільового використання відповідачем отриманого кредиту.

За даними позивача, що не спростовується відповідачем, на виконання п. 3 договору кредитування останній здійснив часткове повернення кредиту, сплативши 8 платежів по 6500,00 грн. на загальну суму 52000,00 грн., з яких 11848,50 грн. занесені на погашення кредиту, 35651,5 грн. - на погашення відсотків та 4500,00 грн. - комісії.

Відповідач у строк до 08.06.2024р. кредит у повному обсязі не повернув, в результаті чого у нього утворилась заборгованість за тілом кредиту в сумі 18151,50 грн. Враховуючи вищевикладене вимоги позивача щодо стягнення з ФОП Шевченка Ю.С. щодо стягнення 18151,50 грн. кредиту є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім суми боргу за кредитом позивач просить стягнути з відповідача 17090,22 грн. прострочених платежів за відсотками.

Частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Як уже зазначалося, у пункті 1 договору погоджено фіксовану процентну ставку в розмірі 1,15013259 в день.

Згідно погодженого сторонами графіку платежів, сторони домовились про те, що повернення кредиту відбувається шляхом сплати відповідачем фіксованої суми щомісячно (6500,00 грн.), з кінцевою датою повернення - 08.06.2024р.

Відповідно до п. 2 договору, протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - проценти за користування кредитом), нараховуються за ставкою вказаною у п. 1 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п.3. договору.

У п. 2.1. договору визначено, що в разі якщо погашення кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в п.3 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п. 1 договору.

За умовами п. 2.2. договору сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п.3 договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 1 договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3. до договору, та до закінчення терміну дії договору.

За змістом п. 3 договору, у разі дотримання позичальником погодженого графіку платежів, застосовуватися буде знижена процентна ставка, та повернення кредиту відбувається шляхом сплати відповідачем фіксованої суми щомісячно (6500,00 грн.), з початковою датою повернення - 06.01.2024р. та кінцевою датою - 08.06.2024р. Саме до вказаної дати позивач здійснював нарахування процентів за кредитом (розрахунок на а.с.10-14).

Враховуючи, що відповідач не дотримувався графіку платежів, визначеного п. 3 договору, тому позивач на підставі п.2.2. договору правомірно нараховував та пред`явив до стягнення проценти за стандартною процентною ставкою.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 17090,22 грн. відсотків є правомірними та обґрунтованими.

Відповідач доказів сплати заборгованості за тілом кредиту та процентами не надав, доводи позивача не спростував.

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, тому згідно приписів п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір в сумі 2422,40 грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Шевченка Юрія Сергійовича ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_2 )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" (01133, м. Київ, б. Лесі Українки, буд. 26, оф. 411, ):

- 18151,50 грн. заборгованості по тілу кредиту,

- 17090,22 грн. заборгованості по відсотках,

- 2422,40 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання рішення.

Повне рішення складено: 02.01.26

Суддя Сікорська Н.А.

1 - до справи