ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення без руху заяву про відкриття провадження

05.01.2026р. Справа №925/1491/25

Розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи

Суддя Левшина Г.В.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулась до господарського суду Черкаської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 05.12.2025р. заяву ОСОБА_1 від 02.12.2025р. про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність з доданими до неї документами передати за підсудністю до господарського суду Донецької області.

29.12.2025р. матеріали справи №925/1491/25 надійшли до господарського суду Донецької області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2025р. для розгляду даної справи визначена суддя Левшина Г.В.

Як вбачається з матеріалів справи, постановляючи ухвалу про передачу даної справи за підсудністю, господарський суд Черкаської області виходив з того, що заявниця у своїй заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність як фізичної особи не зазначила, що вона є внутрішньо переміщеною особою і відповідну довідку до заяви не додала.

Поряд із цим, господарським судом Донецької області встановлено наявність в матеріалах справи копії довідки №7127- від 17.02.2023р. про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 , фактична адреса перебування зазначена АДРЕСА_2 (а.с. 221, том 1).

Отже боржник фізична особа ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Адресою фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи може бути адреса відповідного місця компактного поселення внутрішньо переміщених осіб (адреса містечка із збірних модулів, гуртожитку, оздоровчого табору, будинку відпочинку, санаторію, пансіонату, готелю тощо).

Указана інформація та довідка №7127- від 17.02.2023р. про взяття заявника на облік як внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання такої особи та надає їй процесуальне право звертатися до суду, територіальна підсудність якого поширюється на місце проживання, яке зазначено у довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постановах від 02.09.2019р. у справі №753/20939/17, від 01.05.2024р. у справі №297/2195/22.

Отже, справа була підсудна господарському суду Черкаської області.

Однак згідно із ч.6 ст.31 ГПК України спори між судами щодо підсудності не допускаються, тому за наявності чинної ухвали господарському суду Черкаської області у цій справі від 05.12.2025р. справа (заява) розглядається господарським судом Донецької області .

Розглянувши зазначену заяву та додані до неї документи, суд встановив, що подана заява не відповідає вимогам Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законами України. Застосування положень ГПК України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 113 КУзПБ передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Вимоги до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність містяться, зокрема у ст. ст. 115, 116 КУзПБ.

Згідно ч. 2 ст. 115 КУзПБ боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; наявні ознаки загрози неплатоспроможності.

Крім того, господарський суд зазначає, що КУзПБ встановлює обов`язок боржника у своїй заяві про відкриття справи навести всі обставини неплатоспроможності та документально їх підтвердити.

Метою законодавця при запровадженні процедури банкрутства фізичних осіб є створення правового механізму, який дозволить фізичній особі - боржнику відновити її задовільний фінансовий стан через механізм погашення всіх існуючих боргів, що реалізується в тому числі шляхом реструктуризації зобов`язань.

Передумовою звернення фізичної особи - боржника до господарського суду із відповідною заявою та намір кінцевого результату є повне відновлення платоспроможності такої особи.

Звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність, фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог ст.ст.76-77 ГПК України, що також передбачено ст. 116 КУзПБ.

Не надання всіх доказів до заяви про відкриття провадження у справі унеможливлює для господарського суду здійснити перевірку обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясувати наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Водночас при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

Перелік документів (доказів), які в обов`язковому порядку додаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність чітко визначений, зокрема ч. 3 ст. 116 КУзПБ.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 116 КУзПБ до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються:

1) довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником;

2) документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця;

3) конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;

4) опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна;

5) копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно;

6) перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором;

7) копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;

8) відомості про всі наявні рахунки/електронні гаманці боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках, електронних гаманцях;

9) копія трудової книжки (за наявності);

10) відомості про роботодавця (роботодавців) боржника;

11) декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства;

12) докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень;

13) інформація про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини;

14) інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.115 Кодексу України з процедур банкрутства боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи є перевірка підтвердження належними та допустимими доказами обставин, що вказані боржником як ознаки його неплатоспроможності чи її загрози відповідно до вищезазначених положень частини другої статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства .

Водночас, при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

Крім того, Верховний Суд у постанові №917/1604/21 від 16.11.2022 зазначив, що у справах про банкрутство (у т.ч. неплатоспроможність фізичних осіб) стадія відкриття провадження має своїми наслідками не лише заходи процесуального характеру, а й майнового. При цьому, внаслідок введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, ухвала про відкриття провадження у такій категорії справ поширюється на майнові відносини між боржником та невизначеним на момент винесення ухвали підготовчого засідання колом осіб - конкурсних кредиторів.

Таким чином, оскільки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність має відповідні вищезазначені правові наслідки, то на фізичну особу-боржника (як єдиного суб`єкта звернення із заявою про відкриття провадження у такій справі) покладається обов`язок підтверджувати обставини його неплатоспроможності чи її загрози доказами у відповідному обсязі, у тому числі первинними документами, задля забезпечення перевірки господарським судом підстав та моменту виникнення зазначених боржником грошових вимог кредиторів, встановлення їх характеру та розміру.

Такий правовий висновок вбачається обґрунтованим також з тих підстав, що лише фізична особа-боржник (яка є єдиним суб`єктом звернення із відповідною заявою) наділена правом на подання відповідних доказів у підтвердження обставин своєї неплатоспроможності чи її загрози. Тому відсутність на цій стадії інших учасників справи, які мають право подати свої доводи чи заперечення щодо таких обставин чи доказів, зумовлює необхідність добросовісного виконання боржником своїх процесуальних обов`язків щодо доказування наявності обставин для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Крім того, стандарт доказування "достатність доказів" було виключено із Господарського процесуального кодексу України, водночас у справах про неплатоспроможність фізичної особи господарський суд враховує, окрім належності та допустимості, також достатність поданих боржником доказів для підтвердження та доведення обставин неплатоспроможності чи її загрози, як підстави для відкриття провадження у такій справі.

Також, суд звертає увагу, що докази повинні бути актуальними на дату подання відповідної заяви до суду.

Поряд із цим, судом встановлено, що ОСОБА_1 надано кредитний звіт ТОВ "Українське бюро кредитних історій" станом на 29.10.2025р. Проте, враховуючи дату звернення із поданою заявою до суду (02.12.2025р.), відповідні дані не є актуальними, оскільки могли зазнати змін. Конкретизований список кредиторів і боржників поданий станом на 29.10.2025р., що теж свідчить про неактуальність зазначеної у ньому інформації.

У конкретизованому списку кредиторів зазначено про наявність у боржниці заборгованості в розмірі 484040,83 грн. перед 4 фінансовими установами - АТ «Ідея Банк», АТ «Таскомбанк», ПуАТ «КБ «Акордбанк», АТ «Пумб».

Разом з тим в матеріалах заяви взагалі відсутні актуальні розрахунки заборгованості та довідки про стан заборгованості на дату звернення до суду з заявою по кредитним зобов`язанням перед ПуАТ «КБ «Акордбанк».

Суд зважає на направлення запитів до кредиторів щодо надання кредитних договорів та інформації про стан заборгованості, у той же час зазначає, що їх надіслання не свідчить про вчинення усіх заходів, спрямованих на отримання необхідної інформації.

Крім того, суд не може залишити поза увагою те, що заява та додані до неї докази не в повній мірі підтверджують, що боржниця припинила погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців. Наприклад, виписка про рух коштів по рахунку в ПуАТ «КБ «Акордбанк» надана лише за період з 20.09.2025 по 20.10.2025р., по рахунку АТ «Пумб» за період з 01.09.2025р. по 30.09.2025р.

Також суд акцентує зауважує про те, що "Конкретизований список моїх кредиторів і боржників з переліком всіх збережених договорів, додатків, умов тощо" містить дату договору і дату строку кредиту. Однак не містить вказівки на дату припинення погашення платежів (зокрема, останнього платежу) і вказівки на докази цьому (посилання у заяві). Майже за всіма кредитними договорами наведеними у вищеназваному Конкретизованому списку строк виконання ще не настав і настане у майбутньому (АТ "Таскомбанк" - 14.11.2029р., ПуАТ «КБ «Акордбанк» - 14.11.2026р., АТ «Пумб» - 10.07.2026р.), однак підстав включення їх до загальної суми заборгованості, Плану реструктуризації, припинення їх погашення не вказано.

Згідно ч.5 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства, декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували року подання до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Боржник також подає декларацію про майновий стан за рік, в якому подається заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, станом на перше число місяця, що передує місяцю подання заяви до суду. До членів сім`ї боржника належать особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, інші особи, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких з боржником не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Крім того, відповідно до п.9 Приміток до затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 №2627/5 форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, боржник за розділами декларації зазначає всю інформацію про членів сім`ї, яка йому відома та яку він може отримати з офіційних джерел (правовстановлювальні документи, відповідні державні реєстри). Якщо член сім`ї не надав боржнику інформацію і така інформація не може бути отримана ним з офіційних джерел, у відповідному рядку декларації зазначається "Член сім`ї не надав інформацію".

Заявницею до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додано декларації про майновий стан боржника за 2022, 2023, 2024 роки та станом на 01.11.2025р.

В графі 7 Дані про членів сім`ї боржника Розділу І Декларацій за 2022, 2023, 2024 роки та станом на 01.11.2025р. заявницею зазначені члени сім`ї: 1) чоловік ОСОБА_2 , 2) син ОСОБА_3 , 3) син ОСОБА_4 .

Надані заявником декларацій не містять повних відомостей про майно та активи всіх членів сім`ї боржника, зазначено «член сім`ї інформації не надав».

Водночас, до заяви не додано доказів звернення до відповідних офіційних джерел щодо отримання інформації про членів сім`ї, яка необхідна була йому для заповнення розділів декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність.

Судом також звернуто увагу, що у справі №910/6639/20, Верховний Суд дійшов висновку, що з огляду на мету та цілі Кодексу України з процедур банкрутства інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів та належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

На переконання суду, коло членів сім`ї боржника в частини п`ятої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства визначено у зв`язку із встановленням його обов`язку подати декларацію про майновий стан боржника за відповідною формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства, як додаток до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Подання декларації про майновий стан боржника полягає у необхідності підтвердження наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, зазначених у частині другій статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Подання декларації про майновий стан надає можливість не лише встановити перелік та вартість майна, стан доходів та витрат на відповідну дату, а й динаміки розміру активів за відповідний період. Поряд з цим, ця декларація повинна містити відомості, що можуть свідчити про ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами.

Судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 910/6639/20 також зазначила, що включення до кола членів сім`ї осіб, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхніх дітей, у тому числі повнолітніх, батьків, осіб, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, пояснюється фідуціарним, зазвичай, характером відносин боржника з цими особами (обов`язок діяти якнайкраще в інтересах таких осіб), що може сприяти ухиленню від виконання боржником зобов`язань перед кредиторами шляхом перереєстрації майна (майнових прав) на цих осіб. До цих зловживань правом боржник може вдатись незалежно від того, що ці особи проживають окремо від боржника, не пов`язані з ним спільним побутом та сімейними правами і обов`язками. Також, судом зазначається, що законодавцем не передбачено випадки неподання декларації про майновий стан членів сім`ї, а встановлений обов`язок боржника подати декларацію про майновий стан боржника і членів його сім`ї за три роки (за кожен рік окремо).

За таких обставин, заявнику слід усунути недоліки заяви та подати суду належним чином оформлені декларації про майновий стан боржника у відповідності до вимог ч.5 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Окремо суд звертає увагу на те, що заявником було надано план реструктурізації заборгованості, за змістом якого останньою, зокрема, було зазначено про необхідність щомісячної сплати навпіл з чоловіком оренди житла та комунальних послуг у сумі 6100,00 грн.

Втім, матеріали справи фактично містять розписку від 13.09.2025р. за змістом якої вбачається, що житло, розташоване за адресою АДРЕСА_2 , було надано заявниці для безкоштовного користування.

Крім того, ОСОБА_1 було включено до загальних витрат боржника щомісячні витрати на придбання ліків в сумі 5000,00 грн., а також допомога синам на військові потреби в сумі 5000,00 грн.

Однак жодних належних доказів на підтвердження цих витрат матеріали заяви не містять (платіжних інструкцій про здійснення грошових переказів та оплат, фіскальних чеків тощо).

Одночасно, суд звертає увагу заявниці, що власноручні розписки не є належними та допустимими доказом на підтвердження зазначених в них обставин, в розумінні статей 76-78 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, суд вважає за необхідне зобов`язати ОСОБА_1 надати суду проєкт плану реструктуризації боргів, який відповідає вимогам чинного законодавства та подати належні докази на підтвердження витрат.

Щодо доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, суд зазначає таке.

Абз.7 п.16 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу установлено, зокрема, що тимчасово, під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, а також протягом шести місяців після його припинення чи скасування стосовно боржника справу про неплатоспроможність може бути відкрито без здійснення авансування передбаченої цим Кодексом винагороди арбітражному керуючому на депозитний рахунок суду. У такому разі до заяви про відкриття справи про неплатоспроможність додається копія укладеної заявником угоди з обраним ним арбітражним керуючим про виконання арбітражним керуючим повноважень у справі про неплатоспроможність до її закриття з виплатою на умовах, визначених цією угодою, винагороди в розмірі, що не має перевищувати розмір, встановлений цим Кодексом.

За таких обставин, законодавцем надано особі право під час звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подати: або докази авансування заявником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією у встановленому розмірі; або угоду, укладену між заявником та обраним ним арбітражним керуючим. При цьому, суд зазначає, що відповідна угода повинна бути укладена у порядку визначеному Цивільним кодексом України із дотриманням умов, визначених Кодексом.

До матеріалів справи долучено підписаний з арбітражною керуючою Белінською Н.О. договір від 06.11.2025р. про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

У заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявник зазначає, що вона здійснила оплату за укладеним договором з арбітражним керуючим у розмірі 4542,00 грн.

До матеріалів справи надано платіжну інструкцію №240671308 від 07.11.2025р. на підтвердження авансування винагороди арбітражному керуючому за договором від 06.11.2025р. в сумі 4542,00 грн. Отримувачем переказу є господарський суд Черкаської області.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне роз`яснити заявниці її право на звернення до відповідного суду з клопотанням про повернення авансованих коштів з депозитного рахунку господарського суду Черкаської області.

В подальшому відповідні кошти мають бути авансовані на депозитний рахунок саме господарського суду Донецької області, в провадженні якого наразі перебувають матеріали відповідної заяви.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявником при зверненні до суду не дотримано вимог, встановлених статті 116 Кодексу.

Згідно частини 1 статті 113 Кодексу провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

За приписом частини 3 статті 37 Кодексу господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (частина 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи те, що заявником подано відповідну заяву без дотримання вимог статті 116 Кодексу, суд вважає за необхідне залишити зазначену заяву без руху та надати ОСОБА_1 час для усунення недоліків.

Керуючись статтями 2, 9, 30, 37, 113, 115, 116 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 12, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи залишити без руху.

ОСОБА_1 у строк, який не перевищує десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, усунути недоліки заяви, а саме надати:

- належні докази на підтвердження підстав виникнення зобов`язань перед всіма кредиторами, яких зазначено у списку кредиторів;

- докази припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань (банківські виписки, довідки із фінансових установ із зазначенням останнього здійсненого боржником платежу, претензії відповідних осіб тощо);

- докази звернення заявника до відповідних офіційних джерел щодо отримання інформації про членів сім`ї, яка необхідна йому була для заповнення розділу ІІ та ІІІ декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність;

- належні докази на підтвердження інформації, яку зазначено в плані реструктуризації (платіжні інструкції про здійснення грошових переказів та оплат, фіскальні чеки тощо);

- докази авансування винагороди керуючому реструктуризацією на депозитний рахунок господарського суду Донецької області.

Роз`яснити заявниці, що у випадку невиконання ним вимог суду про усунення недоліків заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалу складено та підписано 05.01.2026р.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Левшина