ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________ У Х В А Л А
02.01.2026р. Справа № 911/3205/25
Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В. розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Олга-Логістик» до боржника ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за поставлений товар за договором поставки № 252 від 04.04.2024 у розмірі 1854,00 грн -
Засобами підсистеми «Електронний суд» 16.10.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю «Олга-Логістик» сформовано до Господарського суду Київської області заяву до ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 1854,00 грн, що виникла у зв`язку з неналежним виконанням боржником зобов`язань за договором поставки № 252 від 04.04.2024, а також про стягнення 302,80 гривень судового збору за подання заяви.
Ухвалою від 28.10.2025 Господарського суду Київської області у справі №911/3205/25 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Олга-Логістик» про видачу судового наказу, разом з доданими до неї матеріалами, передано на розгляд Господарського суду Донецької області.
29.12.2025 матеріали заяви надішли до Господарського суд Донецької області.
Заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Олга-Логістик» обґрунтована тим, що на момент укладання спірного договору, ОСОБА_1 маючи статус фізичної особи-підприємця порушила його умови щодо оплати вартості поставленого товару.
Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом ГПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.
Згідно з ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За приписами ч. 1, 2 ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.
Пунктом 6 частини 1 ст. 175 ГПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
У заяві про видачу судового наказу Товариство з обмеженою відповідальністю «Олга-Логістик» зазначило боржником фізичну особу ОСОБА_1 .
У відповідності до ч. 9 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.
Як встановлено судом, боржник не перебуває у статусі фізичної особи підприємця, оскільки 11.06.2025 припинив підприємницьку діяльність, що підтверджується інформацією з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.
Отже, заявник звернувся із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з боржника, який на час розгляду заяви про видачу судового наказу вже не має статусу фізичної особи-підприємця.
При цьому, судом враховується правова позицію, що викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 р. у справі № 910/8729/18, відповідно до якої, якщо правовідносини заявника та боржника виникли з господарського договору, то зобов`язання за таким договором у боржника з втратою його статусу як фізичної особи-підприємця не припинились.
З 15.12.2017 господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем (аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 р. у справі № 338/180/17).
Однак, справа № 910/8729/18 розглядалась судами в порядку позовного, а не наказного провадження.
Разом з тим, частиною 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті, а процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо правонаступництва та обсягу відповідальності фізичної особи, що виникає у зв`язку із втратою нею статусу підприємця.
Проте, звертаючись з заявою про видачу судового наказу в порядку наказного провадження, визначаючи в якості боржника саме Фізичну особу Пузанову Ельвіру Віталіївну, яка втратила статус фізичної особи-підприємця, заявником не прийнято до уваги, що процедура наказного провадження застосовується виключно по відношенню до суб`єктів господарювання, та що наказне провадження має чіткі, формальні межі, які не дозволяють врахувати наведені вище обставини, а припинення статусу підприємця унеможливлює застосування до розглядуваних правовідносин процедури наказного провадження.
Суд зазначає, що, визначаючись із подальшими заходами за для захисту своїх прав, заявнику варто врахувати викладену позицію Великої Палати Верховного Суду у взаємозв`язку із сутністю правовідносин, що існували, як під час здійснення боржником підприємницької діяльності, так і після припинення у боржника статусу підприємця та звернутися до суду в межах відповідної форми позовного провадження.
За таких обставин, з урахуванням того, що процедура наказного провадження застосовується виключно щодо юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, а станом на дату розгляду заяви підприємницька діяльність боржника припинена, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Олга-Логістик» про стягнення з Пузанової Ельвіри Віталіївни заборгованості у розмірі 1854,00 грн, яка виникла внаслідок порушення умов договору поставки № 252 від 04.04.2024.
Відповідно до ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.
Згідно з ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 147, 151, 152, 154, 175, 234 Господарського процесуального кодексу України, -
Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Олга-Логістик» про стягнення з Пузанової Ельвіри Віталіївни заборгованості в сумі 1854,00 грн, яка виникла внаслідок порушення умов договору поставки № 252 від 04.04.2024.
Ухвала складена та підписана 02.01.2026.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду у строк та в порядку, встановленими статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов