УХВАЛА

м. Київ

13.01.2026Справа № 910/13261/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування»

до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»

про стягнення 160 000, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із вказаною позовною заявою до відповідача про стягнення 160 000, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2025 було відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

20.11.2025 від Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» надійшов відзив на позовну заяву.

27.11.2025 від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» надійшла відповідь на відзив.

28.11.2025 Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Як вбачається з матеріалів справи № 910/13261/25 позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем свого грошового зобов`язання щодо сплати грошового відшкодування за страховим випадком який стався 24.12.2022 на трасі А/Д Львів-Луцьк за участю автомобіля «Hyundai Tucson» під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілю «Hyundai Tucson» були спричинені механічні пошкодження.

Предметом вказаного спору є майнова вимога позивача про стягнення з відповідача суми грошових коштів у загальному розмірі 160 000, 00 грн.

Судом встановлено, що у справі № 910/6817/24 вирішено спір між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.08.2024 у справі № 910/6817/24 відмовлено у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення 160 000 грн.

Позивач, у даній справі посилається на ті ж самі обставини, які були ним наведені у справі № 910/6817/24, доповнюючи її новими доказами.

З приводу цього суд зазначає, що не вважаються зміною підстав позову доповнення позову новими доказами при збереженні в ньому первісних обставин.

Суд зазначає, що вирішення спору у даній справі по суті фактично призведе до переоцінки обставин, встановлених Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.08.2024 у справі № 910/6817/24, що не відповідає принципу юридичної визначеності та суперечить положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Підстави спору (позову), тобто, обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, що підтверджують позов у справах є порушення відповідачем свого зобов`язання щодо сплати страхового відшкодування.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо: 3) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

За приписами пункту 2 частини першої статті 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, зокрема якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Із аналізу наведеної норми права вбачається, що однією з цілей застосування цих норм процесуального права законодавець визначив, уникнення можливості формування різних висновків та тлумачень щодо наявних між сторонами обставин та правовідносин, як і уникнення застосування можливості подачі нового позову з тим же предметом, з тих же підстав та між тими ж сторонами, як засобу, направленого на спробу переглянути висновки судів за результатами розгляду попереднього позову, що не відповідатиме принципу юридичної визначеності.

Отже, передумовою для застосування положень пункту 2 частини першої статті 175 ГПК України є наявність двох справ з тотожним суб`єктним складом, предметом та підставами. Однак, зміна хоча б однієї з наведених складових не перешкоджає особі звернутися до суду з позовною заявою і не дає суду підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду із вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів, які характеризують суть конкретного позову, його зміст та правову природу, а саме: предмета і підстави позову.

Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава.

Слід зазначити, що правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову.

Підставою позову може бути як один, так і декілька юридичних фактів матеріально-правового характеру.

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Тобто, предметом позову як вимоги про захист порушеного або оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу.

Отже, предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Чинні процесуальні норми ГПК України не позбавляють заявника права на розгляд спору про той же предмет, у разі зазначення ним інших підстав позову та надання доказів, якими він обґрунтовує ці підстави.

Разом з тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Дана правова позиція наведена в Постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 909/783/20.

Суд наголошує, що неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України", а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» у якому встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Враховуючи викладене та керуючись п.3 ч.1 ст 231, ст.ст. 232,234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1.Провадження у справі № 910/13261/25 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення 160 000, 00 грн. - закрити.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені розділом IV «Перегляд судових рішень» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.В. Алєєва