ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2026 р.м. ХарківСправа № 922/3965/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго", 61037, Харківська обл., м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, буд. 149
до Науково-виробничого підприємства "Хартрон-Плант ЛТД" (Товариство з обмеженою відповідальністю), 61070, Харківська обл., м. Харків, вул. Академіка Проскури, буд. 1
простягнення 96 916,51 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго" звернулось до Господарського суду Харківської області із позовом до Науково-виробничого підприємства "Хартрон-Плант ЛТД" (Товариство з обмеженою відповідальністю) про стягнення заборгованості за порушення строків оплати за надану послугу з розподілу електричної системи в сумі 96 916,51 грн., з яких: 11 146,00 грн., 3% річних; 85 770,51 грн., інфляційних збитків.

Також до стягнення заявлені судові витрати.

Крім того, позивачем у 1 пункті прохальної частини позовної заяви заявлено клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії від 05.12.2018 року відповідно до заяви приєднання до договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії №12/14491, яка є додатком №9 до договору в частині своєчасного розрахунку.

Ухвалою суду від 10.11.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/3965/25. Задоволено клопотання позивача викладене у 1 пункті прохальної частини позовної заяви про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.

Як вбачається із Комп`ютерної програми Діловодство спеціалізованого суду у позивача та відповідача наявні зареєстровані електронні кабінети, у зв`язку із чим, ухвалу суду від 10.11.2025 року про відкриття провадження у справі, було направлено судом в їх електронні кабінети, про що свідчать наявні у матеріалах справи довідка про доставку електронного листа, а саме:

- Документ в електронному вигляді "Ухвала про відкриття провадження(спрощене)" від 10.11.2025 року у справі № 922/3965/25 (суддя Ємельянова О.О.) було надіслано одержувачу Науково-виробниче підприємство "Хартрон-Плант ЛТД" (Товариство з обмеженою відповідальністю) в його Електронний кабінет. Документ доставлено до Електронного кабінету: 10.11.2025 року о(б) 18:37 год.»;

- «Документ в електронному вигляді "Ухвала про відкриття провадження(спрощене)" від 10.11.2025 року у справі № 922/3965/25 (суддя Ємельянова О.О.) було надіслано одержувачу Акціонерне товариство "Харківобленерго" в його Електронний кабінет. Документ доставлено до Електронного кабінету: 10.11.2025 року о(б) 18:34 год.»;

- «Документ в електронному вигляді "Ухвала про відкриття провадження(спрощене)" від 10.11.2025 року у справі № 922/3965/25 (суддя Ємельянова О.О.) було надіслано одержувачу Шаповалов Віталій Володимирович в його Електронний кабінет. Документ доставлено до Електронного кабінету: 10.11.2025 року о(б) 18:34 год.».

Частиною 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з положеннями пункту 2 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є: день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Враховуючи вищевикладене, та наявні у матеріалах справи докази отримання сторонами у справі ухвали суду від 13.10.2025 року про відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про належне повідомлення сторін у справі про розгляд справи у суді.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що станом на 09.01.2026 відповідач відзив на позов не надав, у зв`язку із чим, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина третя статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України").

Судом також враховано, що в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Враховуючи предмет та підстави позову у даній справі, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення. Відповідач мав достатньо часу для подання відзиву на позовну заяву, однак відповідним правом на його подання не скористався, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем до суду надано не було.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

Відповідно до пункту 10 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Згідно вимог статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

При цьому, будь-яких клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до вимог статті 252 Господарського процесуального кодексу України від учасників справи не надходило.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд, має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи достатність часу наданого сторонами для подання заяв по суті справи чи з процесуальних питань, суд вважає за можливе завершити розгляд справи.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Як зазначає позивач, 11.06.2017 року набрав чинності Закон України Про ринок електричної енергії, який розмежує діяльність суб`єкта господарювання з постачання та діяльність з розподілу електричної енергії.

Відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 1446 Акціонерне товариство Харківобленерго є оператором системи розподілу та здійснює діяльність з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території м. Харкова та Харківської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, та не є постачальником електричної енергії.

Основними нормативно-правовими документами, які встановлюють вимоги та регулюють взаємовідносини між ОСР, електропостачальниками та споживачами (разом Учасники роздрібного ринку), є зокрема, Закон України «Про ринок електричної енергії» (надалі Закон), Кодекс систем розподілу (надалі КСР), затверджений Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 310 та Правила роздрібного ринку електричної енергії (надалі ПРРЕЕ), затверджені Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312 (надалі Постанова № 312), в яких визначені права, обов`язки та відповідальність сторін.

Пунктом 1.2.5 та пунктом 3.1.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 (далі ПРРЕЕ), передбачають, що для можливості постачати електричну енергію своїм споживачам, постачальник повинен укласти з оператором системи розподілу публічний договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії.

За твердженнями позивача, між відповідачем Науково-виробничого підприємства "Хартрон-Плант ЛТД" (Товариство з обмеженою відповідальністю) (електропостачальник) та між позивачем - Акціонерним товариством «Харківобленерго» (оператор системи розподілу) 05.12.2018 року було підписано заяву - приєднання до договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії №12/14491 яка є додатком № 9 до договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії.

У заяві - приєднання до договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії №12/14491 від 05.12.2018 року визначено, що договір діє з 01.01.2019 року до дати початку дії нового ринку електричної енергії згідно із Законом України «Про ринок електричної енергії».

Пунктом 1.1. договору визначено, що цей договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам електропостачальника як послуги оператора системи. Укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання постачальника до умов цього договору.

Пунктом 1.2 визначено, що умови цього договору є однаковими для усіх електропостачальників та розроблені відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312.

Згідно пункту 2.1. договору, оператор системи надає споживачу послуги з розподілу електричної енергії за сукупністю споживачів, які входять до групи постачальника згідно з реєстром за ЕІС кодами споживачів та їх точками вимірювання. Реєстр ведеться оператором системи в електронному вигляді. Оператор системи забезпечує надання послуг з розподілу в обсязі, необхідному та достатньому для виконання постачальником функцій відповідного суб`єкта роздрібного ринку електричної енергії, та надання інших послуг, зокрема з відключення та підключення споживачів.

Постачальник здійснює придбання та оплату послуг з розподілу електричної енергії згідно з умовами глави 3 цього договору за сукупністю споживачів постачальника, які згідно з умовами договору про постачання електричної енергії (комерційних пропозицій постачальника) здійснюють оплату послуг з розподілу електричної у складі вартості (ціни) електричної енергії постачальника, та інших послуг оператора системи згідно з порядком розрахунків, який є додатком № 1 до цього договору (пункт 2.2. договору).

Пунктом 3.1. договору визначено, що ціна послуг з розподілу визначається згідно щ Порядком встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, затвердженим регулятором. Ціна інших послуг визначається згідно з калькуляціями, розрахованими на підставі Методики розрахунку вартості робіт з підключення електроустановок споживача до електричних мереж ліцензіата та інших додаткових робіт і послуг, пов`язаних із ліцензованою діяльністю, затвердженої регулятором.

Вартість договору складає вартість послуг з розподілу електричної енергії за сукупністю споживачів постачальника, яким згідно з умовами договору про постачання електричної енергії (комерційних пропозицій постачальника) послуги з розподілу електричної енергії придбає постачальник, та вартості інших послуг згідно з договором (пункт 3.2. договору).

Пунктом 3.3. договору визначено. що розрахунковим періодом для цілей цього договору є календарний місяць.

Оплата (придбання) послуг з розподілу електричної енергії здійснюється постачальником у формі попередньої оплати, у тому числі плановими авансовими платежами (пункт 3.4. договору)

Пунктом 9.1. договору визначено. що цей договір набирає чинності з дня приєднання постачальника до умов цього договору і діє протягом 1 року, якщо інший строк не зазначено у заяві приєднання.

Також, між сторонами було укладено додаткову угоду від 10.06.2019 року відповідно до якої сторони, враховуючи умови пункту 9.1. договору, дійшли згоди продовжити дію договору до дати набрання чинності нормативним актом, прийнятим уповноваженим нормотворчим суб`єктом у сфері енергетики, на виконання законів щодо затвердження типової форми договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії.

27.07.2019 року між сторонами було укладено додаткову угоду.

01.07.2020 року між сторонами було укладено додаткову угоду відповідно до умов якої, сторони дійшли згоди, продовжити дію договору на строк до 24 години 00 хвилин 31.12.2020 року. Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде письмово заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Відповідно до пункту 1.1. додатку 1 «Порядок розрахунків» до договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії розрахунковим періодом є календарний місяць (з першого по останнє число включно), у якому здійснюється купівля-продаж електричної енергії постачальником.

Пунктом 1.2. додатку 1 Порядок розрахунків визначено, що вартість послуг оператора системи з розподілу електроенергії постачальнику визначається як добуток обсягу розподіленої електричної енергії мережами оператора системи споживачам постачальника, які входять в балансуючу групу постачальника згідно з реєстром за ЕIС кодами споживачів та їх точок вимірювання, та яким згідно з умовами договорів про постачання електричної енергії (комерційних пропозицій постачальника) тариф на розподіл електричної енергії, який діяв у розрахунковому періоді, розрахований відповідно до Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, затвердженого Регулятором. Обсяг розподілу електроенергії постачальнику відповідає фактичному обсягу електричної енергії, спожитої споживачами постачальника на відповідних класах напруги Вартість інших (додаткових) послуг (робіт), Оператора системи, визначається згідно з Порядком та Методиками, затвердженими Регулятором.

Згідно пункту 2.1. додатку 1 Порядок розрахунків, оплата послуг з розподілу електричної енергії здійснюється постачальником самостійно на поточний рахунок, що вказаний в реквізитах оператора системи, за вартістю, розрахованою виходячи з обсягів електричної енергії, зазначених у Реєстрі (скоригованому Реєстрі) на поточний розрахунковий період, та діючого тарифу на розподіл електричної енергії, з урахуванням ПДВ.

Постачальник здійснює остаточний розрахунок за розподіл електричних енергії відповідно до акта наданих послуг з розподілу електричної енергії між оператором системи та постачальником, складеного за підсумками розрахункового періоду (пункт 2.9. цього додатка до договору), та рахунку-фактури (додаток 5.1. до договору) протягом 5 (п`яти) банківських днів від дня їх отримання. Сума остаточного розрахунку визначається як різниця між вартістю розподіленої електричної енергії споживачам постачальника, зазначеної а акті наданих послуг з розподілу електричної енергії, та сумарною оплатою постачальника за розрахунковий період з урахуванням ПДВ (пункт 2.4. додатку 1 Порядок розрахунків).

У разі неотримання постачальником рахунків та актів наданих послуг (виконаних робіт) оператор системи направляє зазначені документи поштовим зв`язком. У такому разі рахунки та акти вважаються отриманими постачальником з дня їх відправлення (пункт 2.6. додатку 1 Порядок розрахунків).

За твердженнями позивача, останнім на виконання умов договору, було видано рахунки-фактура на оплату послуги з розподілу електричної енергії за період з лютого 2022 року по березень 2022 року, а саме:

1.рахунок-фактура за лютий 2022 року на суму 647 422,83 грн. (строк оплати рахунку до 21.03.2022 року);

а також:

- акт наданих послуг з розподілу електричної енергії від 28.02.2022 року за лютий 2022 року на суму 733 741,09 грн.,

- акт коригування до акт надання послуг з розподілу електричної енергії за лютий 2022 року від 31.05.2022 року (- 3 602,27 грн.), у зв`язку із чим, скоригована вартість послуг за лютий 2022 року становить суму у розмірі 730 138,82 грн.

2. рахунок-фактура за березень 2022 року на суму 220 287,37 грн. (строк оплати рахунку до 19.04.2022 року),

а також:

- акт наданих послуг з розподілу електричної енергії від 31.03.2022 року за березень 2022 року на суму 220 287,37 грн.,

- акт коригування до акт надання послуг з розподілу електричної енергії за березень 2022 року від 31.05.2022 року (370,93 грн.) у зв`язку із чим, скоригована вартість послуг за лютий 2022 року становить суму у розмірі на суму 220 658,30 грн.

Вказані рахунки як зазначає позивач, було направлено відповідачу на електронну адресу, зазначену у заяві-приєднання до договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Проте, відповідачем в порушення умов договору, оплату послуг з розподілу електричної енергії розподіленої у лютому березні 2022 року було здійснено з порушенням встановлених у рахунках-фактурах строків, про свідчать платіжні інструкції, а саме від 18.02.2022 року № 135 на суму 30 000,00 грн., від 18.02.2022 року № 386 на суму 30 000,000 грн., від 18.02.2022 року № 379 на суму 26 960,00 грн., від 30.08.2022 року № 2199 на суму 536 547,55 грн., від 31.08.2022 року № 2200 на суму 100 000,00 грн., від 05.09.2022 року № 2224 на суму 112 657,87 грн.; від 08.09.2022 року № 2227 на суму 115 273,44 грн.

Згідно пунктів 4.2. 4.3. додатку 1 Порядок розрахунків, у разі порушення постачальником строків оплати, передбачених пунктом 2.4. та пунктом 2.5. цього додатка до договору, оператор системи проводить нарахування 3 5 річних від суми боргу. Сума грошового зобов`язання за цим договором повинна бути сплачена постачальником із урахуванням встановленого індексу інфляції.

Внаслідок прострочення строків оплати вартості послуги з розподілу електричної енергії позивачем було нараховано відповідачу 3 % річних у сумі 11 146,00 грн. та інфляційні втрати у сумі 85 770,51 грн., що стало причиною звернення із відповідним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (стаття 11 Цивільного кодексу України).

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається із матеріалів справи та не спростовано відповідачем, позивачем на виконання умов договору, було видано рахунки-фактура на оплату послуги з розподілу електричної енергії за період з лютого 2022 року по березень 2022 року, про що свідчать наявні у матеріалах справи, а саме:

- рахунок-фактура за лютий 2022 року на суму 647 422,83 грн. (строк оплати рахунку до 21.03.2022 року); акт наданих послуг з розподілу електричної енергії від 28.02.2022 року за лютий 2022 року на суму 733 741,09 грн., акт коригування до акт надання послуг з розподілу електричної енергії за лютий 2022 року від 31.05.2022 року (- 3 602,27 грн.), у зв`язку із чим, скоригована вартість послуг за лютий 2022 року становить суму у розмірі 730 138,82 грн.

- рахунок-фактура за березень 2022 року на суму 220 287,37 грн. (строк оплати рахунку до 19.04.2022 року), акт наданих послуг з розподілу електричної енергії від 31.03.2022 року за березень 2022 року на суму 220 287,37 грн., акт коригування до акт надання послуг з розподілу електричної енергії за березень 2022 року від 31.05.2022 року (370,93 грн.) у зв`язку із чим, скоригована вартість послуг за лютий 2022 року становить суму у розмірі на суму 220 658,30 грн.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З аналізу вищевикладеного слідує, що укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобов`язання щодо його виконання.

При цьому, як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору, обов`язок щодо своєчасної оплати за послуги з розподілу електричної енергії здійснено з порушення строків їх оплат, про що свідчать наявні у матеріалах справи платіжні інструкції, а саме: від 18.02.2022 року № 135 на суму 30 000,00 грн., від 18.02.2022 року № 386 на суму 30 000,000 грн., від 18.02.2022 року № 379 на суму 26 960,00 грн., від 30.08.2022 року № 2199 на суму 536 547,55 грн., від 31.08.2022 року № 2200 на суму 100 000,00 грн., від 05.09.2022 року № 2224 на суму 112 657,87 грн.; від 08.09.2022 року № 2227 на суму 115 273,44 грн., у зв`язку зі чим, останнім, заявлено до стягнення із відповідача 3 % річних у сумі 11 146,00 грн. та інфляційні втрати у сумі 85 770,51 грн.

Щодо стягнення із відповідача нарахованих позивачем 3 % річних у сумі 11 146,00 грн. за період загальний період з 17.04.2022 року по 05.09.2022 року визначений наданому до суду розрахунку суми позовних вимог, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 2.1. додатку 1 Порядок розрахунків, оплата послуг з розподілу електричної енергії здійснюється постачальником самостійно на поточний рахунок, що вказаний в реквізитах оператора системи, за вартістю, розрахованою виходячи з обсягів електричної енергії, зазначених у Реєстрі (скоригованому Реєстрі) на поточний розрахунковий період, та діючого тарифу на розподіл електричної енергії, з урахуванням ПДВ.

Постачальник здійснює остаточний розрахунок за розподіл електричних енергії відповідно до акта наданих послуг з розподілу електричної енергії між оператором системи та постачальником, складеного за підсумками розрахункового періоду (пункт 2.9. цього додатка до договору), та рахунку-фактури (додаток 5.1. до договору) протягом 5 (п`яти) банківських днів від дня їх отримання. Сума остаточного розрахунку визначається як різниця між вартістю розподіленої електричної енергії споживачам постачальника, зазначеної а акті наданих послуг з розподілу електричної енергії, та сумарною оплатою постачальника за розрахунковий період з урахуванням ПДВ (пункт 2.4. додатку 1 Порядок розрахунків).

Згідно пунктів 4.2. 4.3. додатку 1 Порядок розрахунків, у разі порушення постачальником строків оплати, передбачених пунктом 2.4. та пунктом 2.5. цього додатка до договору, оператор системи проводить нарахування 3 5 річних від суми боргу. Сума грошового зобов`язання за цим договором повинна бути сплачена постачальником із урахуванням встановленого індексу інфляції.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем до позовної заяви було надано рахунки за спірний період, а саме:

- лютий 2022 року на суму 647 422,83 грн. (строк оплати рахунку до 21.03.2022 року);

- березень 2022 року на суму 220 287,37 грн. (строк оплати рахунку до 19.04.2022 року).

Та акт наданих послуг з розподілу електричної енергії від 28.02.2022 року за лютий 2022 року на суму 733 741,09 грн., акт коригування до акт надання послуг з розподілу електричної енергії за лютий 2022 року від 31.05.2022 року (- 3 602,27 грн.), у зв`язку із чим, скоригована вартість послуг за лютий 2022 року становить суму у розмірі 730 138,82 грн., акт наданих послуг з розподілу електричної енергії від 31.03.2022 року за березень 2022 року на суму 220 287,37 грн., акт коригування до акт надання послуг з розподілу електричної енергії за березень 2022 року від 31.05.2022 року (370,93 грн.) у зв`язку із чим, скоригована вартість послуг за лютий 2022 року становить суму у розмірі на суму 220 658,30 грн.

Також, позивачем до позовної заяви додано платіжні інструкції про здійснення відповідачем оплат, а саме: від 18.02.2022 року № 135 на суму 30 000,00 грн., від 18.02.2022 року № 386 на суму 30 000,000 грн., від 18.02.2022 року № 379 на суму 26 960,00 грн., від 30.08.2022 року № 2199 на суму 536 547,55 грн., від 31.08.2022 року № 2200 на суму 100 000,00 грн., від 05.09.2022 року № 2224 на суму 112 657,87 грн.; від 08.09.2022 року № 2227 на суму 115 273,44 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом здійснено перевірку нарахованих позивачем відповідачу 3 % річних (відповідно до наданого розрахунку за загальний період з 17.04.2022 року по 05.09.2022 року) та встановлено, що позивачем при здійсненні розрахунку було допущено помилку. а саме невірно визначено суми боргу на які здійснено нарахування, з огляду на наступне.

Як вбачається із наявних у матеріалах справи рахунків фактури, актів та платіжних інструкцій про сплату відповідачем боргу, сума боргу за лютий 2022 року становить, а саме:

- з 22.03.2022 року по 31.05.2022 суму року суму у розмірі 647 422,83 грн. (із урахуванням суми оплати від 18.02.2022 року 86 318,26 грн.),

- з 01.06.2022 року по 30.08.2022 року суму у розмірі 643 820,56 грн. (із урахуванням акту коригування від 31.05.2022 року на суму - 3 602,27 грн.),

- з 31.08.2022 року суму у розмірі 107 273,01 грн. (із урахуванням оплати від 30.08.2022 року на суму 536 547,55 грн.),

- з 01.09.2022 року по 05.09.2022 року суму боргу у розмірі 7 273,01 грн. (із урахуванням оплати від 31.08.2022 року на суму 100 000,00 грн.),

- з 06.09.2022 року суму бору 0,00 грн. (із урахуванням оплати від 05.09.2022 року на суму 112 657,87 грн.).

за березень 2022 року становить, а саме:

- з 20.04.2022 року по 31.05.2022 року суму у розмірі 220 287,37 грн.;

- з 01.06.2022 року по 05.09.2022 року суму у розмірі 220 658,30 грн. (із урахуванням акту коригування від 31.05.2022 року на суму + 370,93 грн.),

- з 05.09.2022 року по 08.09.2022 року суму боргу у розмірі 115 273,44 грн. (із урахуванням оплати від 05.09.2022 року на суму 112 657,87 грн.);

- з 09.09.2022 року суму боргу 0,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, та встановлення судом вірних сум боргу та періодів його виникнення, судом було здійснено власний розрахунок 3 % річних за допомогою онлайн - системи "Ліга-закон" та встановлено, що до стягнення за розрахунком суду підлягає сума 3 % річних у загальному розмірі 10 405,48 грн.

В частині стягнення 3 % річних 740,52 грн. відмовити як безпідставно заявлені.

Також, судом здійснено перевірку нарахованих позивачем відповідачу заборгованості з інфляційних втрат у сумі 85 770,51 грн. (за загальний період з травня 2022 року по вересень 2022 року) та встановлено, що позивачем у розрахунку здійснено помилку, а саме невірно було визначено суми боргу, на яку останнім здійснено нарахування інфляційних втрат, та невірно визначено періоди такого нахування, у зв`язку із чим, суд зазначає наступне.

За змістом статей 524, 533 -535 і 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (подібний висновок викладений, зокрема, у пункті 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц).

При цьому, у постанові Верховного Суду від 26.06.2020 року у справі № 905/21/19 викладено правовий висновок про те, що при розрахунку "інфляційних втрат" у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин за аналогією закону підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 27.07.2007 року № 265, а також визначений порядок нарахування інфляційних втрат у випадку часткового помісячного погашення суми основного боргу.

Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 Цивільного кодексу України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078).

Суд, також приймає до уваги, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця, інфляційна складова обчислюється без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця з урахуванням цього місяця. Якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання становить неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується залежно від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, із застосуванням математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого сталося прострочення, а саме: час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу; час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 5 липня 2019 року у справі №905/600/18, де колегія встановила чітке правило для розмежування моменту врахування індексу інфляції за конкретний місяць. Якщо сума боргу сплачується з 1 по 15 число місяця, то індекс інфляції за цей місяць враховується у розрахунку.

Проте, позивачем вказаного вище судом враховано не було, що стало причиною невірного здійсненого рахунку інфляційних втрат та невірно визначеного періоду.

Враховуючи вищевикладене, та встановлення судом вірної суми виникнення боргу та його періодів при перевірці нарахування 3 % річних, судом здійснено власний розрахунок інфляційних втрат (відповідно до наданого розрахунку за заявлений позивачем загальний період з травня 2022 року по вересень 2022 року) за допомогою онлайн - системи "Ліга-закон", та встановив що із урахуванням здійснення відповідачем часткових оплат, вірний період нарахуванням інфляційних втрат відповідно до вищевикладених норм, є по серпень 2022 року, а не як помилково вказано позивачем при здійсненні розрахунку по вересень 2022 року.

При цьому, суд враховує, що позивачем за березень 2022 року визначено суму боргу 220 287,37 грн. та на неї здійснено нарахування, у зв`язку із чим, суд із урахуванням встановленого періоду та сими боргу за лютий 2022 року, а також визначення нарахування позивачем на зобов`язання березня 2022 року на суму боргу 220 287,37 грн., із урахуванням здійсненого судом розрахунку, дійшов висновку, що до стягнення підлягає сума інфляційних втрат у загальному розмірі - 61 138,07 грн.

В частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 24 632,44 грн. відмовити.

Крім того, при здійснення перевірки та розрахунку суми заявлених позовних вимог за допомогою онлайн - системи "Ліга-закон", суд враховує позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14 лютого 2018 року у справі № 917/1622/16, а саме щодо здійснення перерахунку заявлених позовних вимог саме за допомогою інструменту "Калькулятори" системи інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН".

Частинами 1, 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, та оскільки відповідач будучи обізнаним про розгляд справи у суді, будь-яких заперечень щодо позовних вимог, чи конррозрахунку суми боргу не надав, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку у про часткове задоволення позовних вимог та про стягнення із відповідача суми інфляційних втрат у загальному розмірі - 61 138,07 грн., та суми 3 % річних у загальному розмірі 10 405,48 грн.

В частині стягнення 3 % річних 740,52 грн. та інфляційних втрат у розмірі 24 632,44 грн. відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1 788,21 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У позові відмовити частково.

Стягнути з Науково - виробничого підприємства "Хартрон-Плант ЛТД" (Товариство з обмеженою відповідальністю) (61070, Харківська обл., м. Харків, вул. Академіка Проскури, буд. 1, ) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, Харківська обл., м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, буд. 149, ) заборгованість за порушення строків оплати за надану послугу з розподілу електричної системи в сумі 71 543,55грн., з яких: 10 405,48 грн., 3% річних; 61 138,07 грн., інфляційних збитків, та судовий збір у розмірі 1 788,21 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 3 % річних 740,52 грн. та інфляційних втрат у розмірі 24 632,44 грн. відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Інформацію щодо роботи суду та щодо розгляду конкретних судових справ можна отримати на сайті суду, а також за допомогою Телеграм-бота Господарського суду Харківської області https://t.me/GospSud_kh_bot.

Реквізити сторін:

позивач: Акціонерне товариство "Харківобленерго" (61037, Харківська обл., м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, буд. 149, );

відповідач: Науково - виробниче підприємство "Хартрон-Плант ЛТД" (Товариство з обмеженою відповідальністю) (61070, Харківська обл., м. Харків, вул. Академіка Проскури, буд. 1, ).

Повне рішення складено "12" січня 2025 р.

СуддяО.О. Ємельянова