СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року м. Харків Справа № 905/1055/19 (905/35/25)

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Гребенюк Н.В., суддя Істоміна О.А.,

за участю секретаря судового засідання Гаркуши О.Л.,

представників:

від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Вірченко Ю.М. (у режимі відеоконференції);

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» (вх.2525Д/3) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 11.11.2025 (суддя Кротінова О.В., повний текст складено 18.11.2025),

постановлену за результатом розгляду заяви Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» №144 від 07.10.2025,

у справі №905/1055/19 (905/35/25)

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, м.Дніпро,

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод», м.Кривий Ріг Дніпропетровської області,

про стягнення заборгованості в сумі 60 554 224,44 грн.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Донецької області перебуває справа №905/1055/19 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод" (далі - ПрАТ "ЄМЗ", боржник).

Ухвалою господарського суду від 23.03.2021 затверджено план санації ПрАТ "ЄМЗ", схвалений зборами кредиторів боржника; введено у справі № 905/1055/19 процедуру санації боржника; керуючим санацією боржника призначено арбітражного керуючого Шульгу І.В.

В межах справи про банкрутство ГУ ПФУ в Дніпропетровській області звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до ПрАТ "ЄМЗ" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період серпень 2022 року - грудень 2024 року за списком № 1 у розмірі 54 680 908,25 грн. та списком № 2 у розмірі 5 873 316,19 грн., всього 60 554 224,44 грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 10.04.2025 у справі №905/1055/19 (905/35/25) позовні вимоги ГУ ПФУ в Дніпропетровській області до ПрАТ "ЄМЗ" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період серпень 2022 року - грудень 2024 року за списком № 1 у розмірі 54 680 908,25 грн. та списком № 2 у розмірі 5 873 316,19 грн., всього 60 554 224,44 грн., задоволено; стягнуто з ПрАТ "ЄМЗ" на користь ГУ ПФУ в Дніпропетровській області 60 554 224,44 грн., а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 726 650,69 грн.

Тобто, грошові вимоги, присуджені до стягнення рішенням Господарського суду Донецької області від 10.04.2025 у справі №905/1055/19 (905/35/25), виникли вже після затвердження плану санації та є поточними (про що також зазначено в постанові Верховного Суду від 22.12.2025 у справі №905/1055/19 (905/35/25)).

06.05.2025 на примусове виконання рішення Господарським судом Донецької області у справі №905/1055/19 (905/35/25) видано відповідний наказ.

Господарським судом Донецької області 07.10.2025 від ПрАТ «ЄМЗ» через підсистему «Електронний суд» отримано заяву №144, за змістом якої заявник просить:

заборонити Міністерству юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби, при примусовому виконанні наказу Господарського суду Донецької області від 06.05.2025 за справою №905/1055/19 (905/35/25), протягом перебування ПрАТ «ЄМЗ» у процедурі судової санації, яка здійснюється у межах справи №905/1055/19 про банкрутство ПрАТ «ЄМЗ», що знаходиться у провадженні Господарського суду Донецької області, без погодження Господарського суду Донецької області накладати арешт на грошові кошти, що знаходяться на санаційному рахунку ПрАТ «ЄМЗ» № НОМЕР_1 у АТ «ПУМБ», а також здійснювати стягнення з санаційного рахунку ПрАТ «ЄМЗ» № НОМЕР_1 у АТ «ПУМБ»;

надіслати судове рішення, прийняте за результатами розгляду цієї заяви, банку, в якому відкритий санаційний рахунок заявника, а також органам державної виконавчої служби: Акціонерному товариству «Перший український міжнародний банк» за адресою: 04070, м.Київ, вул.Андріївська, будинок 4; Міністерству юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції за адресою: 01001, м.Київ, вул.Архітектора Городецького, будинок 13; Південному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м.Одеса) за адресою: 49619, м.Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 21-А; Криворізькому відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровській області за адресою: 50015, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, проспект Степана Тільгі, будинок 20.

В обґрунтування своєї заяви боржник посилається на дії органу виконання рішення при примусовому виконанні виконавчих документів стосовно боржника, які свідчать про здійснення виконавчого провадження в загальному порядку, без урахування перебування майна боржника у специфічному правовому становищі, притаманному процедурі санації, а саме - при недотриманні норм абз.1, 6 ч.4 ст.50 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ). З санаційного рахунку боржника 22.07.2025 стягнуто 643,05 грн. з виконання наказу від 06.05.2025 у справі №905/1055/19 (905/35/25), яке (стягнення) у подальшому здійснюється постійно, не дивлячись на ухвалу суду від 19.08.2025, постановлену за результатом розгляду скарги боржника на дії державного виконавця. Боржник посилається на неможливість виконання плану санації боржника в умовах постійного вчинення органом виконання рішень дій зі стягнення грошових коштів з санаційного рахунку боржника, а також на неефективність, в аспекті забезпечення виконання плану санації, процедури скарги у порядку норм ст.ст.339-341 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України). На переконання заявника, дієвим буде такий засіб захисту, який полягає у забороні органу виконання рішення вчиняти певні виконавчі дії.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 11.11.2025 у справі №905/1055/19 (905/35/25):

- відмовлено в задоволенні заяви ПрАТ «ЄМЗ» №144 від 07.10.2025 про спонукання вчинити певні дії (п.1 резолютивної частини ухвали);

- залишено без задоволення вимоги Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що містить звернення від 03.11.2025 (п.2 резолютивної частини ухвали).

В основу ухвали в частині відмови в задоволенні заяви ПрАТ «ЄМЗ» покладено наступні висновки суду. Заява ПрАТ «ЄМЗ» №144 від 07.10.2025 розцінена судом як застосування судового контролю в порядку розділу VI ГПК України. Запитувані у зверненні дії не пов`язані підставою, з якою визначено право на звернення у порядку ст.339-1 ГПК України, та направлені на майбутнє щодо обставин, які не настали. З огляду на таке, підстав вчинення запитуваної дії в порядку судового контролю не встановлено. Судом також не встановлено підстав, а заявником не обґрунтовано, надсилання судового рішення, прийнятого за результатом розгляду заяви, банку та Південному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м.Одеса), Криворізькому відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровській області.

Не погодившись із означеною ухвалою місцевого господарського суду в частині пункту 1, ПрАТ «ЄМЗ» 28.11.2025 через підсистему «Електронний суд» звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно з якою просить, зокрема, ухвалу Господарського суду Донецької області від 11.11.2025 у частині пункту 1 - скасувати, у цій частині прийняти нове судове рішення про задоволення вимог заяви боржника №144 від 07.10.2025.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ПрАТ «ЄМЗ» зазначає наступне:

- суд першої інстанції помилково розглядав заяву боржника як скаргу на дії державного виконавця та застосував до правовідносин сторін норми ст.ст.339-341 ГПК України. Боржник звертався із заявою в порядку КУзПБ;

- судовий контроль за процедурою санації, саме про застосування якого боржник просив суд першої інстанції, здійснюється відповідно до ч.ч.4-6, 9-11 ст.50, ч.5 ст.54, ч.7 ст.55, ч.1 ст.56, ч.ч.8-12 ст.57 КУзПБ, а відтак заява боржника підлягає розгляду судом у порядку норм КУзПБ;

- з огляду на відсутність у КУзПБ як специфічного інституту забезпечення, так і заборони здійснювати забезпечення вимог за спорами, які виникають у процедурі банкрутства (санації), до правовідносин, що склалися між боржником, органом виконання рішень та іншими учасниками справи про банкрутство боржника (кредиторами за планом санації), слід застосувати за аналогією закону норми п.п.2, 4 ч.1 ст.137 ГПК України (заходи забезпечення позову);

- застосування інституту скарги у порядку норм ст.ст.339-341 ГПК України не є дієвим та ефективним способом захисту інтересів боржника та кредиторів, які, насамперед, полягають у забезпеченні виконання боржником плану санації. Визначений боржником у заяві спосіб захисту є дієвим, ефективним, співмірним, не обтяжливим до виконання та не протирічить закону.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2025 для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Істоміна О.А., суддя Стойка О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2025 витребувано з Господарського суду Донецької області матеріали оскарження ухвали від 11.11.2025 у справі №905/1055/19 (905/35/25), необхідні для розгляду скарги; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів оскарження ухвали.

Матеріали оскарження ухвали 10.12.2025 надійшли на адресу суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2025 апеляційну скаргу ПрАТ «ЄМЗ» залишено без руху з метою усунення скаржником допущених при поданні апеляційної скарги недоліків.

Через підсистему «Електронний суд» 17.12.2025 від ПрАТ «ЄМЗ» отримано заяву (вх.14522) про усунення недоліків апеляційної скарги.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії Істоміної О.А., на підставі розпорядження керівника апарату суду від 17.12.2025, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Гребенюк Н.В., суддя Стойка О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.12.2025, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ «ЄМЗ» на ухвалу Господарського суду Донецької області від 11.11.2025 у справі №905/1055/19 (905/35/25); встановлено строк по 01.01.2026 (включно) для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв та/або клопотань, що пов`язані з розглядом апеляційної скарги; призначено розгляд означеної апеляційної скарги на 06.01.2026.

Через підсистему «Електронний суд» 29.12.2025 від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України отримано відзив на апеляційну скаргу (вх.14939; у межах встановленого судом строку), згідно з прохальною частиною якого заявник просить апеляційну скаргу ПрАТ «ЄМЗ» на ухвалу Господарського суду Донецької області від 11.11.2025 у справі №905/1055/19 (905/35/25) залишити без задоволення.

За коротким змістом відзиву Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зазначає наступне:

- стаття 137 ГПК України передбачає заходи забезпечення позову, але, як зазначив заявник (боржник), заяву подано в порядку КУзПБ. Заяву подано в межах справи в процедурі санації. Посилання на норми КУзПБ та ст.137 ГПК України свідчать про те, що заява боржника подана як забезпечення його іншої заяви, але зазначеними нормами не передбачається забезпечення заяви;

- висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 16.10.2025 у справі №910/9446/23, на які посилається боржник, ніяким чином не пов`язані з діяльністю органів державної виконавчої служби;

- судовий контроль відповідно до КУзПБ стосується дотримання захисту інтересів кредиторів на всіх етапах процедури банкрутства. Орган примусового виконання рішень не є учасником процедури банкрутства;

- боржник вимагає в даній справі застосувати правила ст.137 ГПК України, але в цій справі він не є заявником чи «позивачем» і з часу подання заяви про банкрутство, яку боржник прирівнює до позовної заяви, уже пройшло понад 6 років. ГПК України не передбачає забезпечення уявних заяв учасника господарської справи;

- боржник не оскаржує висновки суду першої інстанції, в апеляційній скарзі боржник фактично дублює свою заяву, яку не задовольнив Господарський суд Донецької області.

ГУ ПФУ в Дніпропетровській області правом, наданим ст.263 ГПК України, не скористалося, відзиву на апеляційну скаргу не надало. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч.3 ст.263 ГПК України).

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії Стойки О.В., на підставі розпорядження керівника апарату суду від 02.01.2026, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Гребенюк Н.В., суддя Істоміна О.А.

Через підсистему «Електронний суд» 05.01.2026 від ПрАТ «ЄМЗ» отримано відповідь на відзив (вх.144) Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на апеляційну скаргу. Згідно з прохальною частиною документа заявник просить прийняти ці додаткові пояснення до уваги при ухваленні судового рішення за апеляційною скаргою; вимоги апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Донецької області від 11.11.2025 у частині пункту 1 задовольнити в повному обсязі.

За коротким змістом означеного документу ПрАТ «ЄМЗ» звертає увагу на наступне:

- Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, не будучи учасником процедури банкрутства в тому аспекті, що він не є кредитором у справі, є тією особою, яка порушила інтереси кредиторів та боржника щодо обсягу активів боржника;

- боржник у заяві пропонує застосувати норм ст.137 ГПК України за аналогією закону. Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не навів аргументів, які б свідчили про неможливість застосування норм ст.137 ГПК України до правовідносин сторін за аналогією закону. Якщо інтереси боржника та через нього інтереси кредиторів мають бути забезпечені (боржник вважає, що мають), у законодавстві України немає іншого джерела врегулювання вказаних відносин, ніж норми ст.137 ГПК України;

- судом першої інстанції помилково здійснено розгляд заяви боржника в порядку норм ст.ст.339-341 ГПК України, тоді як скарга заявлялася в порядку застосування норм ч.4 ст.50 КУзПБ, тобто в межах судового контролю у справі про банкрутство, а не в межах скарги на дії державного виконавця. Метою звернення боржника до суду першої інстанції із заявою №144 від 07.10.2025 було саме запобігання порушень прав боржника/кредиторів, а не реагування на порушення, яке вже відбулося.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 06.01.2026 представник Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України проти задоволення вимог апеляційної скарги ПрАТ «ЄМЗ» заперечив, просив оскаржувану ухвалу залишити без змін.

ГУ ПФУ в Дніпропетровській області явку повноважного представника в судове засідання не забезпечило, про наявність поважних причин неявки суд завчасно не повідомило. Належне повідомлення останнього про дату, час та місце судового засідання підтверджене матеріалами справи.

ПрАТ «ЄМЗ» явку повноважного представника в судове засідання не забезпечило. За змістом прохальної частини відповіді на відзив (вх.144 від 05.01.2026) просило розглянути апеляційну скаргу без участі представника ПрАТ «ЄМЗ», за наявними в матеріалах справи документами.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в цьому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали оскарження ухвали, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, у межах доводів та вимог апеляційної скарги (апелянт оскаржує ухвалу суду першої інстанції в частині розгляду заяви ПрАТ «ЄМЗ» №144 від 07.10.2025 про заборону вчинення певних дій), колегія суддів Східного апеляційного господарського суду не встановила наявності підстав для задоволення вимог апеляційної скарги з огляду на наступне.

01.08.2025 Господарським судом Донецької області в межах справи №905/1055/19 (905/35/25) отримано від ПрАТ ЄМЗ через підсистему Електронний суд скаргу (вих.№129 від 01.08.2025) на дії державного виконавця. За змістом цієї скарги боржник просив:

- визнати протиправними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Ліани Олегівни зі стягнення 22.07.2025 з рахунку ПрАТ ЄМЗ № НОМЕР_1 в АТ ПУМБ на користь Міністерства юстиції України () грошових коштів у розмірі 643,05 грн.;

- заборонити державному виконавцю Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савці Ліані Олегівні здійснювати стягнення з санаційного рахунку ПрАТ ЄМЗ № НОМЕР_1 в АТ ПУМБ за наказом Господарського суду Донецької області від 06.05.2025 у справі №905/1055/19 (905/35/25) до 29.02.2026 дати початку виконання зобов`язань за додатком 5 до змін до плану санації ПрАТ ЄМЗ, затверджених ухвалою Господарського суду Донецької області від 29.07.2025 по справі №905/1055/19, а після 29.02.2026 без письмової згоди Господарського суду Донецької області у справі №905/1055/19 (905/35/25).

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 19.08.2025 у справі №905/1055/19 (905/35/25), залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 07.10.2025, скаргу ПрАТ ЄМЗ №129 від 01.08.2025 на дії державного виконавця задоволено частково. Визнано неправомірними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Ліани Олегівни зі стягнення 22.07.2025 з рахунку ПрАТ ЄМЗ № НОМЕР_1 в АТ ПУМБ на користь Міністерства юстиції України () грошових коштів у розмірі 643,05 грн. Заборонено державному виконавцю Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савці Ліані Олегівні здійснювати стягнення з санаційного рахунку ПрАТ ЄМЗ № НОМЕР_1 в АТ ПУМБ за наказом Господарського суду Донецької області від 06.05.2025 за справою №905/1055/19 (905/35/25) без погодження Господарського суду Донецької області, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство ПрАТ ЄМЗ. У задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

Ухвала господарського суду Донецької області від 19.08.2025 та постанова Східного апеляційного господарського суду від 07.10.2025 були залишені без змін постановою Верховного Суду від 22.12.2025 у справі № 905/1055/19 (905/35/25).

Східним апеляційним господарським судом також встановлено, що в межах справи №905/1055/19 про банкрутство ПрАТ ЄМЗ керуючий санацією Шульга І.В. звертався до Господарського суду Донецької області із заявою вих.№134 від 11.09.2025 про застосування заходів судового контролю. Заявник просив:

- протягом перебування ПрАТ ЄМЗ () у процедурі судової санації, яка здійснюється у межах справи №905/1055/19 про банкрутство ПрАТ ЄМЗ, що знаходиться у провадженні Господарського суду Донецької області, заборонити органам державної виконавчої служби (державним виконавцям), приватним виконавцям, без погодження Господарського суду Донецької області накладати арешт на грошові кошти, що знаходяться на санаційному рахунку ПрАТ ЄМЗ № НОМЕР_1 в АТ ПУМБ, а також здійснювати стягнення з санаційного рахунку ПрАТ ЄМЗ № НОМЕР_1 в АТ ПУМБ;

- надіслати судове рішення, прийняте за результатами розгляду цієї заяви банку, у якому відкритий санаційний рахунок заявника, а також органам державної виконавчої служби: Акціонерному товариству Перший український міжнародний банк () за адресою: 04070, м.Київ, вул.Андріївська, будинок 4; Міністерству юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції () за адресою: 01001, м.Київ, вул.Архітектора Городецького, будинок 13; Південному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м.Одеса) () за адресою: 49619, м.Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 21-А; Криворізькому відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області () за адресою: 50015, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, проспект Степана Тільгі, будинок 20.

Мотивуючи означену заяву керуючий санацією послався на перебування боржника в процедурі санації та допущення державним виконавцем неправомірних дій, внаслідок яких з санаційного рахунку боржника 22.07.2025 стягнуто 643,05 грн. з виконання наказу від 06.05.2025 у справі №905/1055/19 (905/35/25). Враховуючи означене, керуючий санацією звернувся до суду з відповідної скаргою на дії державного виконавця, яка була частково задоволена судом. Таким чином, на думку заявника, права боржника є захищеними, але обсяг такого захисту є недостатнім. На переконання заявника, дієвим є засіб захисту, який надасть заявнику захист від порушень з боку державних/приватних виконавців на перспективу та буде діяти протягом усієї процедури санації, тобто такий, який є аналогом запобіжних мір у позовному провадженні.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 16.09.2025 у справі №905/1055/19 відмовлено в задоволенні заяви №134 від 11.09.2025 про застосування заходів судового контролю.

Вказана ухвала керуючим санацією не оскаржувалась.

07.10.2025 ПрАТ «ЄМЗ» звернулося до господарського суду із заявою №144, в якій просить заборонити Міністерству юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень при примусовому виконанні наказу Господарського суду Донецької області у справі №905/1055/19 (905/35/25) протягом перебування боржника у процедурі санації, без погодження Господарського суду Донецької області накладати арешти на грошові кошти, що знаходяться на санаційному рахунку, а також здійснювати з нього стягнення; надіслати судове рішення за результатом розгляду заяви банку, в якому відкритий санаційний рахунок боржника, та органам державної виконавчої служби.

Господарським судом Донецької області, за результатами обговорення обставин звернення та мети такого звернення, заява ПрАТ ЄМЗ (№144 від 07.10.2025) розцінена як застосування судового контролю в порядку розділу VI ГПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

За змістом апеляційної скарги ПрАТ «ЄМЗ» зазначає наступне. Суд першої інстанції помилково розглядав заяву боржника як скаргу на дії державного виконавця та застосував до правовідносин сторін норми ст.ст.339-341 ГПК України. Боржник звертався із заявою в порядку КУзПБ. Судовий контроль за процедурою санації, саме про застосування якого боржник просив суд першої інстанції, здійснюється відповідно до ч.ч.4-6, 9-11 ст.50, ч.5 ст.54, ч.7 ст.55, ч.1 ст.56, ч.ч.8-12 ст.57 КУзПБ, а відтак заява боржника підлягає розгляду судом у порядку норм КУзПБ.

Судова колегія враховує наступне. Відповідно до ч.4 ст.50 КУзПБ з моменту постановлення ухвали про введення процедури санації управління боржником переходить до керуючого санацією.

Згідно із ч.6 ст.50 КУзПБ керуючий санацією зобов`язаний відкрити спеціальний рахунок для проведення санації та розрахунків з кредиторами, а також розглядати вимоги конкурсних кредиторів.

З огляду на зазначене, з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі і нормами КУзПБ, які мають пріоритет у правовідносинах за участю боржника, встановлені спеціальні правила звернення стягнення на майно боржника. Водночас, з огляду на зміст зазначених правових норм, законодавець виключає можливість вчинення виконавцем дій поза межами процедури судової санації.

Тобто, виконавець може здійснювати виконавчі дії щодо майна (коштів) боржника щодо вимог, на які не поширюється дія мораторію у справі про банкрутство, виключно після вчинення дій, які не суперечитимуть виконанню плану санації у справі про банкрутство. Аналогічний правовий висновок міститься в п. 57 постанови Верховного Суду від 22.12.2025 у справі №905/1055/19(905/35/25).

Таким чином Верховний Суд, розглядаючи цю справу дійшов висновку, що правові норми КУзПБ мають пріоритет у відносинах за участю боржника, тобто мають пріоритет, в тому числі, перед нормами Закону України «Про виконавче провадження». Навіть, якщо на вимоги не поширюється дія мораторію у справі про банкрутство, виконавець не може здійснювати виконавчі дії щодо майна боржника, якщо це буде суперечити виконанню плану санації боржника.

Отже, вказаними нормами КУзПБ врегульовано правовідносини за участю боржника щодо звернення стягнення на його майно, у тому числі щодо забезпечення недоторканості санаційного рахунку.

За таких обставин відсутня необхідність повторного врегулювання судом питання щодо виключення можливості вчинення виконавцем дій поза межами процедури судової санації виключно для виконавчої служби.

Як установлено місцевим господарським судом під час розгляду заяви ПрАТ «ЄМЗ» №144 від 07.10.2025 та не спростовано останнім за змістом апеляційної скарги, що після постановлення ухвали Господарського суду Донецької області від 19.08.2025 державною виконавчою службою не проводились жодні виконавчі дії стосовно боржника, будь-які стягнення не здійснювались (доказів протилежного апелянтом не надано та про наявність відповідних обставин не зазначено).

Тобто, після постановлення ухвали суду першої інстанції від 19.08.2025 у справі №905/1055/19 (905/35/25) державним виконавцем чи іншою посадовою особою органу державної служби не приймалось рішення, не вчинялись дії, за наявності яких сторона виконавчого провадження могла б вважати порушеними її права. Із цими обставинами також погоджується апелянт, про що також зазначено судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

Крім того судова колегія приймає до уваги, що Господарським судом Донецької області в межах справи №905/1055/19 (905/35/25) реалізовано судовий контроль та постановлено ухвалу від 19.08.2025, якою визнано неправомірними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Ліани Олегівни по стягненню 22.07.2025 з рахунку ПрАТ ЄМЗ № НОМЕР_1 в АТ ПУМБ на користь Міністерства юстиції України () грошових коштів у розмірі 643,05 грн. Також судом було заборонено державному виконавцю здійснювати стягнення з санаційного рахунку ПрАТ ЄМЗ № НОМЕР_1 в АТ ПУМБ за наказом Господарського суду Донецької області від 06.05.2025 за справою №905/1055/19 (905/35/25) без погодження Господарського суду Донецької області, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство ПрАТ ЄМЗ.

Наведені ПрАТ «ЄМЗ» в обґрунтування заяви №144 від 07.10.2025 обставини були предметом розгляду суду в межах розгляду скарги боржника на дії державного виконавця (№129), їм надано судом оцінку і постановлене відповідне судове рішення (ухвала від 19.08.2025).

Апелянт посилається на те, що його метою є запобігання неправомірним діям виконавчої служби щодо стягнення з санаційного рахунку боржника грошових коштів та накладення на них арешту з боку виконавчої служби.

Судова колегія, аналізуючи зміст вимог керуючого санацією за заявою вих.№129 від 01.08.2025 та рішення суду за ухвалою від 19.08.2025 дійшла висновку, що ці вимоги також спрямовані на майбутнє, оскільки боржник просив суд заборонити державному виконавцю здійснювати стягнення з санаційного рахунку ПрАТ ЄМЗ без погодження Господарського суду Донецької області, у провадженні якого перебуває справа №905/1055/19 про банкрутство ПрАТ ЄМЗ. Саме ці вимоги були задоволені судом першої інстанції в ухвалі від 19.08.2025 у справі №905/1055/19 (905/35/25).

За змістом апеляційної скарги ПрАТ «ЄМЗ», разом з іншим, посилається на те, що з огляду на відсутність в КУзПБ як специфічного інституту забезпечення, так і заборони здійснювати забезпечення вимог за спорами, які виникають у процедурі банкрутства (санації), до правовідносин, що склалися між боржником, органом виконання рішень та іншими учасниками справи про банкрутство боржника (кредиторами за планом санації), слід застосувати за аналогією закону норми п.п.2, 4 ч.1 ст.137 ГПК України (заходи забезпечення позову).

Судова колегія відхиляє означені доводи скаржника з огляду на те, що заходи забезпечення позову не можуть застосовуватися в межах процедури санації боржника, оскільки КУзПБ , а саме частинами 4 - 6, 9 - 11 статті 50, частиною 5 статті 54, частиною 7 статті 55, частиною 1 статті 56, частинами 8 - 12 статті 57 КУзПБ - передбачено, що суд здійснює функції нагляду за процедурою санації, що проявляється у його повноваженнях щодо накладення арешту на майно боржника та інших обмежень дій боржника щодо розпорядження його майном, розгляду заяв про визнання правочинів (договорів), укладених боржником, недійсними, розгляду інформації керуючого санацією про виконання плану санації, розгляд заяв про відшкодування збитків, що виникли через відмову від виконання договору, у процедурі провадження у справі про банкрутство, припинення процедури санації достроково у разі невиконання умов виконання плану санації та / або в разі невиконання поточних зобов`язань боржника, розгляд змін до плану санації, скасування заходів забезпечення вимог кредиторів, розгляд звіту керуючого санацією та скарг кредиторів, затвердження або відмова в затвердженні звіту керуючого санацією, продовження строку процедури санації тощо. Аналогічний висновок здійснено Верховним Судом у постанові від 16.01.2025 у справі №910/9446/23 в аспекті врахування приписів КУзПБ та спроможності суду застосувати повноваження з нагляду за процедурою санації.

Отже саме вказані заходи щодо забезпечення виконання плану санації можуть бути застосовані судом, в провадженні якого знаходиться справа про банкрутство боржника.

На вказаний висновок Верховного Суду також посилається апелянт, але при цьому робить інший висновок, а саме щодо необхідності застосування заходів забезпечення позову, передбачених пунктами 2 і 4 ст. 137 ГПК України, що є необґрунтованим та помилковим з огляду на зазначене вище.

Окрім наведеного, судова колегія погоджується із зауваженнями суду першої інстанції, викладеними за змістом оскаржуваної ухвали, стосовно того, що заявником не обґрунтовано підстав для надсилання ухвали суду першої інстанції, постановленої за наслідками розгляду заяви керуючого санацією №144 від 07.10.2025, Акціонерному товариству «Перший український міжнародний банк», Південному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м.Одеса), Криворізькому відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області, а судами першої та апеляційної інстанції таких підстав не встановлено.

За змістом апеляційної скарги ПрАТ «ЄМЗ» також зазначає, що контроль за процедурою санації має відбуватися у порядку норм КУзПБ у справі №905/1055/19.

Разом із тим судова колегія звертає увагу, що у заяві №144 (аркуш заяви 23) керуючий санацією зазначає, що він вважає дієвим та ефективним способом захисту заборону органу виконання рішень при примусовому виконанні наказу Господарського суду Донецької області від 06.05.2025 у справі №905/1055/19 (905/35/25), протягом перебування боржника у процедурі санації, без погодження Господарського суду Донецької області накладати арешт на грошові кошти, що знаходяться на санаційному рахунку ПрАТ «ЄМЗ», та здійснювати стягнення з санаційного рахунку боржника.

Таким чином заява керуючого санацією, яка розглядається господарським судом, спрямована на убезпечення майна боржника - грошових коштів на санаційному рахунку від неправомірних дій державного виконавця, які, на думку апелянта, можуть бути здійснені виконавчою службою саме з виконання рішення у справі №905/1055/19(905/35/25), а не у справі №905/1055/19.

У відповіді на відзив вих.№150 від 10.11.2025 керуючий санацією просив подальший розгляд заяви здійснювати у межах справи про банкрутство боржника №905/1055/19.

Але, як зазначено в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, Господарським судом Донецької області, за результатами обговорення обставин звернення та мети такого звернення під час судового засідання встановлено, що «вимога подальшого розгляду заяви (№144 від 07.10.2025) у межах справи про банкрутство №905/1055/19, яку містить заява (відповідь на відзив) №150 від 10.11.2025, є позицією заявника подальшого розгляду заяви №144 від 07.10.2025 у рамках справи №905/35/25, у межах справи про банкрутство №905/1055/19, як результат розгляду тверджень виконавчого органу».

Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що заява керуючого санацією № 144 має розглядатися в межах справи №905/1055/19 (№905/35/25), тобто, як контроль дій виконавчої служби в межах позовного провадження у справі про банкрутство.

Враховуючи сформульовані заявником вище зазначені вимоги за заявою №144 судова колегія погоджується із судом першої інстанції, що фактично вимоги керуючого санацією за заявою № 144 були заявлені в межах позовного провадження у справі про банкрутство.

Крім того судова колегія також враховує, що керуючий санацією вже звертався 11.09.2025 до суду першої інстанції із заявою №134 від 08.09.2025 про застосування заходів судового контролю в межах справи №905/1055/19 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» із вимогами:

протягом перебування Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» () у процедурі судової санації, яка здійснюється у межах справи №905/1055/19 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод», що знаходиться у провадженні Господарського суду Донецької області, заборонити органам державної виконавчої служби (державним виконавцям), приватним виконавцям, без погодження Господарського суду Донецької області накладати арешт на грошові кошти, що знаходяться на санаційному рахунку Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» у АТ «ПУМБ», а також здійснювати стягнення з санаційного рахунку Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» у АТ «ПУМБ»; надіслати судове рішення, прийняте за результатами розгляду цієї заяви банку, у якому відкритий санаційний рахунок Заявника, а також органам державної виконавчої служби: Акціонерному товариству «Перший український міжнародний банк» () за адресою: 04070, м.Київ, вул. Андріївська, будинок 4; Міністерству юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції, () за адресою: 01001, м.Київ, вул. Архітектора Городецького, будинок 13; Південному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м.Одеса) () за адресою: 49619, м.Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 21-А; Криворізькому відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровській області () за адресою: 50015, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, проспект Степана Тільгі, будинок 20.

В обґрунтування означеної заяви керуючий санацією посилається на перебування боржника в процедурі санації та допущення державним виконавцем неправомірних дій, внаслідок яких, з санаційного рахунку боржника 22.07.2025 стягнуто 643,05 грн з виконання наказу від 06.05.2025 у справі №905/1055/19 (905/35/25), внаслідок чого, керуючий санацією звернувся до суду з відповідної скаргою на дії державного виконавця, яка була частково задоволена судом, проте, не дивлячись на те, що права заявника є захищеними, вважає, що обсяг такого захисту є недостатнім. На думку заявника, дієвим буде такий засіб захисту, який надасть заявнику захист від порушень з боку державних/приватних виконавців перспективно, та буде діяти протягом усієї процедури санації.

Посилається на ст. 50 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 339-341 Господарського процесуального кодексу України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.13, 16 Цивільного кодексу України та практику Верховного Суду: у постанові від 16.01.2025 у справі №910/9446/23, у постанові від 10.05.2025 у справі №1/Б-294 (921/209/24), у постанові від 16.12.2020 у справі №910/8302/18, у постанові від 19.11.2020 у справі №913/160/17.

Отже керуючий санацією вже звертався у справі №905/1055/19 із вимогами про заборону органам виконавчої служби, державним і приватним виконавцям без погодження Господарського суду Донецької області накладати арешт на грошові кошти, що знаходяться на санаційному рахунку та здійснювати стягнення грошових коштів.

За таких обставин судова колегія вважає, що позиція самого заявника не є чіткою. Відтак, не є помилкою суду першої інстанції застосування до розглядуваної заяви №144, у тому числі ст.ст.339-341 ГПК України.

Рішення у справі №905/1055/19(905/35/25) про стягнення з боржника боргу на користь ГУ ПФУ було прийнято судом 10.04.2025, процедуру санації введено і призначено керуючого санацією Шульгу І.В. 23.03.2021.

Отже, прийняття рішення у справі №905/1055/19( 905/35/25) та відкриття виконавчого провадження відбулося під час процедури санації і керуючий санацією був обізнаний про ці події.

Згідно письмових пояснень представника державної виконавчої служби, наданих до апеляційного суду, всі платіжні інструкції з метою виконання наказу стягувача ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, були виготовлені (але стягнення не здійснено) державним виконавцем до ухвалення судом першої інстанції ухвали від 19.08.2025. Після прийняття судом вказаної ухвали про заборону державному виконавцю стягувати грошові кошти на користь стягувача Державна виконавча служба не здійснює будь-яких дій з їх списання з санаційного рахунку.

Вказані обставини щодо відсутності будь-яких дій виконавчої служби зі списання грошових коштів санаційного рахунку після винесення ухвали від 19.08.2025 не спростовуються апелянтом.

Судова колегія приймає до уваги доводи державної виконавчої служби, що боржник після одержання копії постанови про відкриття виконавчого провадження не надав державній виконавчій службі будь-якої інформації про знаходження боржника в процедурі санації.

Керуючим санацією також не було надіслано виконавчій службі копії ухвали про відкриття процедури санації. Отже саме відсутність інформації про наявність процедури санації боржника є причиною здійснення державною виконавчою службою заходів з виконання рішення суду. На цей час така обставина судом усунута за результатами прийняття ухвали від 19.08.2025 у цій справі.

Отже керуючим санацією не доведено наявність фактичних обставин, на які він в тому числі посилається, як на підставу для застосування судом до державної виконавчої служби процесуальних заходів на підставі його заяви № 144.

На підставі викладеного у сукупності, судова колегія вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, оскільки застосування заходів забезпечення позову відповідно статті 137 ГПК України на стадії виконання рішення не є можливим. Разом з тим, враховуючи доводи апеляційної скарги, враховуючи принцип процесуальної справедливості, надання апелянту можливості захистити свою позицію в суді, судова колегія надала відповідь на поставлені апелянтом питання.

Оскільки суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з дотриманням норм права, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги ПрАТ «ЄМЗ» без задоволення, а ухвали Господарського суду Донецької області від 11.11.2025 у справі №905/1055/19 (905/35/25) - без змін.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» на ухвалу Господарського суду Донецької області від 11.11.2025 у справі №905/1055/19 (905/35/25) залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Донецької області від 11.11.2025 у справі №905/1055/19 (905/35/25) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження визначені ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 15.01.2026.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя О.А. Істоміна