cправа № 915/1172/24
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Мамалуй О.О. - головуючий, Кролевець О.А., Рогач Л.І.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву фізичної особи-підприємця Караюза Петра Володимировича
про ухвалення додаткового рішення
у справі № 915/1172/24
за позовом фізичної особи-підприємця Караюза Петра Володимировича
до товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Миколаївської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»
про визнання недійсним та скасування рішення комісії по розгляду актів про порушення споживачами природного газу та рішення про нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму газу,
3. Додатковим рішенням господарського суду Миколаївської області від 31.03.2025 у справі № 915/1172/24, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.10.2025, задоволено заяву фізичної особи-підприємця Караюза Петра Володимировича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто з ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» на користь ФОП Караюза Петра Володимировича витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20 000,00 грн.
4. Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.10.2025, на рішення господарського суду Миколаївської області від 13.03.2025 та на додаткове рішення господарського суду Миколаївської області від 31.03.2025 у справі № 915/1172/24, в якій просило Суд скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
5. У відзиві на касаційну скаргу позивач просив Суд відмовити відповідачеві в задоволенні касаційної скарги, судові рішення судів попередніх інстанцій - залишити без змін.
6. Крім того ФОП Караюз П.В. у відзиві вказав, що ним у зв`язку з розглядом зазначеної касаційної скарги будуть понесені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 12 000,00 грн. Докази на підтвердження розміру понесених позивачем судових витрат відповідно до положень ч. 8 ст. 129 ГПК України будуть подані суду не пізніше, ніж протягом п`яти днів після винесення постанови суду, про що позивач заявляє на стадії подання відзиву на скаргу.
7. Постановою Верховного Суду від 18.12.2025 у справі № 915/1172/24 залишено без задоволення касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Миколаївської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України». Рішення господарського суду Миколаївської області від 13.03.2025 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.10.2025, ухвалену за результатами розгляду апеляційної скарги на зазначене рішення, додаткове рішення господарського суду Миколаївської області від 31.03.2025 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.10.2025, ухвалену за результатами розгляду апеляційної скарги на зазначене додаткове рішення, у справі № 915/1172/24 залишено без змін.
8. 22 грудня 2025 року позивач звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить Суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на отримання професійної правничої допомоги у сумі 12 000,00 грн.
9. У зв?язку з перебуванням суддів у відпустці: Баранця О.М з 22 грудня 2025 року до 02 січня 2026 року /десять робочих днів/ та з 05 січня 2026 року до 09 січня 2026 року /п`ять календарних днів/ (підстава: Наказ голови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.12.2025 № 4736/0/6-25) та Кролевець О А. з 22 грудня 2025 року до 30 грудня 2025 року /сім робочих днів/ та з 01 січня 2026 року до 02 січня 2026 року /два календарних днів/ (підстава: Наказ голови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.12.2025 № 4737/0/6-25), протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2025 визначено новий склад колегії суддів: Мамалуй О.А. - головуючий суддя, Могил С.К., Краснов Є.В.
10. Ухвалою Верховного Суду від 22.12.2025 прийнято до розгляду заяву фізичної особи-підприємця Караюза Петра Володимировича про ухвалення додаткового рішення у справі № 915/1172/24.
11. У зв?язку з перебуванням суддів у відпустці: Могила С. К. з 29.12.2025 до 06.01.2026 та з 07.01.2026 до 09.01.2026 (наказ голови Касаційного господарського суду від 03.12.2025 № 4740/0/6-25) та Краснова Є.В. з 29.12.2025 до 09.01.2026 (наказ голови Касаційного господарського суду від 16.12.2025 № 4974/0/6-25) розпорядженням В.о. заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 01.01.2026 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 915/1172/24.
12. Відповідно до протоколів щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.01.2026, від 02.01.2026 призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи.
13. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2026 визначено новий склад колегії суддів: Мамалуй О.А. - головуючий суддя, Кролевець О.А., Рогач Л.І.
14. Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.
15. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).
16. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
17. Відповідно до ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
18. Стаття 16 ГПК України вказує, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
19. Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
20. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
21. За приписами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
22. Частиною 1 ст. 124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
23. Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
24. Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
25. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
26. Як зазначалося вище, позивач у відзиві на касаційну скаргу повідомив Суд, що очікує понести у зв?язку з розглядом цієї справи у суді касаційної інстанції витрати на професійну правничу допомогу, розмір якої становить12 000,00 грн.
27. Крім того, 22.12.2025 позивач подав до суду докази на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу: копію додаткової угоди від 01.02.2024; копію договору № 3.04.24 про надання правничої допомоги; копію ордеру на надання правничої правової допомоги серії ВЕ № 1115730 від 04.04.2024; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; копію акта про надання правничої допомоги від 20.12.2025; копію розрахунку № 3.
28. Тобто, позивачем дотримано вимоги ч. 1 ст. 124 ГПК України щодо надання разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, та дотримано вимоги ч. 8 ст. 129 ГПК України щодо строків подання доказів розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи.
29. 04 квітня 2024 року між фізичною особою-підприємцем Караюз П.В. та Адвокатським бюро «Бартошук Євролекс» укладено договір про надання правничої допомоги (з урахуванням додаткової угоди від 01.05.2024), відповідно до вимог яких в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України, клієнт доручає виконавцю, а виконавець приймає на себе зобов`язання щодо здійснення представницьких повноважень, захисту прав і законних інтересів клієнта, надання клієнту правової допомоги, у т.ч. за окремими дорученнями (п. 1 договору).
30. Відповідно до п. 2.1 договору виконавець зобов`язався на підставі письмових або усних доручень клієнта: надавати клієнту усні та письмові консультації з питань діючого законодавства України; здійснювати юридичний аналіз первинної документації клієнта, з наданням висновків та рекомендацій відносно дотримання вимог чинного законодавства України; здійснювати представництво та захист інтересів клієнта в органах державної влади, установах, організаціях, підприємствах всіх форм власності з будь-яких питань, які стосуються прав та інтересів клієнта; представляти інтереси клієнта в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій (господарських, адміністративних та загальних), з наданням виконавцю усіх прав, передбачених процесуальним законодавством та Законом України "Про виконавче провадження"; здійснювати підготовку та підписання листів, претензій та інших документів в інтересах клієнта; здійснювати складання, підписання та подання в інтересах клієнта позовних заяв, відзивів, заперечень, заяв, клопотань, скарг, апеляційних скарг, касаційних скарг та інших процесуальних документів; повідомляти клієнту інформацію про хід виконання доручень клієнта; усю надану виконавцю інформацію та документи використовувати виключно в інтересах клієнта і лише у зв`язку з виконанням доручень і наданням послуг, що є предметом цього договору.
31. Пунктом 4.1 договору, в редакції додаткової угоди від 01.05.2024, гонорар за виконання окремих доручень може бути узгодженим сторонами у фіксованому розмірі. У такому випадку розмір гонорару визначається сторонами в розрахунку суми гонорару за виконання кожного окремого доручення та відповідному акті про надання правничої допомоги.
32. Згідно з розрахунком суми гонорару за правничу допомогу, сторони договору дійшли згоди про виконання виконавцем окремого доручення наступного змісту: здійснення представництва прав і законних інтересів клієнта у суді касаційної інстанції (Касаційному господарському суді) під час розгляду справи № 915/1172/24 (дослідження та правовий аналіз касаційної скарги, складання та подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу; в разі необхідності - підготування та подання суду інших документів по суті відповідної справи (касаційної скарги) та процесуальних документів; представництво інтересів клієнта у судових засіданнях у справі № 915/1172/24 в суді касаційної інстанції).
33. Сторони узгодили фіксовану суму гонорару за виконання зазначеного доручення - 12 000,00 грн, які підлягають сплаті клієнтом на розрахунковий рахунок виконавця протягом 20 банківських днів з моменту прийняття рішення у справі судом касаційної інстанції та підписання сторонами акта про надання правничої допомоги.
34. Позивачем надано акт від 20.12.2025 про надання правничої допомоги, згідно з яким виконавець належним чином і у повному обсязі надав, а клієнт прийняв правничу допомогу, що полягає у наступному: здійснення представництва прав і законних інтересів клієнта в суді касаційної інстанції (Касаційному господарському суді) під час розгляду справи № 915/1172/24 (дослідження та правовий аналіз касаційної скарги, складання та подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу; в разі необхідності - підготування та подання суду інших документів по суті відповідної справи (касаційної скарги) та процесуальних документів; представництво інтересів клієнта у судових засіданнях у справі № 915/1172/24 в суді касаційної інстанції).
Вартість наданих послуг (гонорар) складає 12 000,00 грн. Клієнт не має жодних претензій до якості наданих виконавцем послуг; після завершення розрахунків у повному обсязі виконавець не матиме жодних претензій до клієнта.
35. Згідно з ч. 4 - 6 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
36. Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
37. Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказав, що у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Водночас обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5 - 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 -7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
38. Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
39. У постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що фіксований розмір гонорару означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
40. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).
41. Верховний Суд приймає до уваги, що позивач отримав такі послуги, як складання відзиву на касаційну скаргу, що підтверджується відзивом.
42. Верховний Суд зазначає, що складення та подання до Верховного Суду відзиву представником є дійсною та необхідною послугою, метою якої є донесення позиції та думки учасника справи щодо наявної касаційної скарги відповідача на рішення та додаткове рішення місцевого господарського суду, постанов суду апеляційної інстанції.
43. Тобто витрати позивача на правничу допомогу є реальними та такими, які безпосередньо пов`язані з розглядом справи та підтверджуються матеріалами справи, розмір гонорару визначений за погодженням адвоката з клієнтом і є фіксованим.
44. Верховний Суд дійшов висновку, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу повною мірою відповідають обсягу наданих адвокатом послуг крізь призму критеріїв розумності, співмірності, встановлення їхньої дійсності, необхідності та не є надмірними.
45. Від відповідача заперечень на заяву про ухвалення додаткової постанови щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу до Верховного Суду не надходило.
46. Отже, враховуючи положення статей 86, 123, 126, 129 ГПК України та беручи до уваги принципи диспозитивності та змагальності господарського судочинства, критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн, указану суму витрат належить стягнути з відповідача.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
1. Заяву фізичної особи-підприємця Караюза Петра Володимировича про ухвалення додаткового рішення у справі № 915/1172/24 задовольнити.
3. Доручити господарському суду Миколаївської області видати відповідний наказ.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя О. О. Мамалуй
Судді О. А. Кролевець