ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2026 р.м. ХарківСправа № 922/4041/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

без виклику учасників справи

розглянувши матеріали позовної заяви (вх. № 4041/25 від 14.11.2025)

за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" (04053, місто Київ, вулиця Кудрявська, будинок 26/28; ),

до відповідача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТОПТУЛ" (61038, місто Харків, вулиця Маршала Батицького, будинок 8; ),

про стягнення пені у розмірі 35 199,99 грн та штрафу у розмірі 24 639,99 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою (вх. № 4041/25 від 14.11.2025) до відповідача, ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТОПТУЛ", в якій просить суд стягнути штрафні санкції у загальному розмірі 59 839,98 грн, з них:

- 35 199,99 грн пеня;

- 24 639,99 грн штраф.

Підставою позову визначено, зокрема, договір поставки № ШГВ 25-293-2 від 08.05.2025 року. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань зі здійснення поставки Товару в обумовлені Договором строки.

Також позивач просить судові витрати, які складаються з судового збору, покласти на відповідача.

18.11.2025 ухвалою Господарського суду Харківської області прийнято до розгляду позовну заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" (вх. № 4041/25 від 14.11.2025) та відкрито провадження у справі № 922/4041/25. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження разом із доказами їх надіслання (надання) позивачу згідно зі ст. 250, 251 ГПК України. Встановлено позивачу строк 5 днів з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив разом із доказами його надсилання (надання) відповідачу згідно зі ст. 251 ГПК України. Встановлено відповідачу строк 5 днів з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечень на відповідь на відзив разом із доказами їх надсилання (надання) позивачу згідно зі ст. 251 ГПК України.

Сторони подали наступні заяви по суті справи:

- 02.12.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позов (вх. № 27982);

- 08.12.2025 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 28597).

Відповідач не скористався своїм правом на подання заперечення на відповідь на відзив в порядку ст. 167 ГПК України. Водночас, відповідач обізнаний про подання позивачем відповіді на відзив, адже остання направлена відповідачу до електронного кабінету системи «Електронний Суд», про що свідчить квитанція про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС № 5302514.

З урахуванням встановленого судом строку, відповідач мав право на подання заперечення в порядку ст. 167 ГПК України до 15.12.2025 року (включно). Однак, відповідач не скористався своїм правом на подання заперечення на відповідь на відзив в порядку ст. 167 ГПК України.

Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач є належно обізнаним про подання позивачем відповіді на відзив та не скористався своїм правом на подання заперечень, що є його суб`єктивною поведінкою, а отже не подання відповідачем заперечення в порядку ст. 167 ГПК України не є перешкодою для розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункти 10, 11 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 42, ч. 1 ст. 43 ГПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

На підставі викладеного, враховуючи, що судом вчинено всіх необхідних заходів для належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи, та враховуючи, що подання заперечення на відповідь на відзив є правом (а не обов`язком) відповідача, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до частини 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Суд констатує про те, що ним було дотримано строки розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, всебічно та повно перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив таке.

Як зазначено у позовній заяві, 08.05.2025 року між Акціонерним товариством «Укргазвидобування» (надалі - «Покупець» або «Позивач») та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОПТУЛ» (надалі - «Постачальник» або «Відповідач»), за результатами проведеної процедури відкритих торгів з особливостями 42120000-6 Насоси та компресори (Компресори в асортименті) Лот №2 - 42120000-6 - Насоси та компресори (Компресори поршневі) С_25Т-293, укладений Договір поставки № ШГВ 25-293-2 від 08.05.2025 (надалі - «Договір»).

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві Компресори поршневі (далі - Товар), зазначений в специфікації, що додається до Договору і є його невід`ємною частиною, а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар. Під поставкою Сторони розуміють передачу Товару Постачальником для прийняття Покупцем.

Згідно з п. 5.1. Договору строк поставки, умови та місце поставки Товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується в Специфікації/ях до цього Договору. Відповідно до п. 3 Додатку №1 до Договору «Специфікація №1» строк поставки Товару: протягом 60 календарних днів з дати укладання договору про закупівлю.

У випадку, якщо Покупець виявить помилки в документах, що передбачені п. 5.5., 5.6.1.-5.6.4. та/або відсутність одного з документів, передбачених п. 5.5., 5.6.1.-5.6.4., Постачальник зобов`язаний виправити такі помилки та/або надати відсутній документ/-ти. Строк поставки не буде подовжено на час виправлення помилок та/або надання відсутніх документів.

Відповідно до п. 5.5 Договору Постачальник зобов`язаний забезпечити Товар наступними товаросупровідними документами (в рамках кожної поставки. Такі документи повинні бути надані Постачальником Покупцю одночасно із здійсненням поставки Товару), зокрема, експлуатаційні документи:

- документи зазначені по поз. 1,2 в п.11-13 та по поз. 3 в п.10-12 Додатку №4 до Договору, видані фактичним виробником Товару;

- на ресивер компресора надати копію Дозволу на застосування машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки на обладнання, що постачається (згідно п. 5 Групи А переліку машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністірв України від 03 лютого 2021 р. №77) у відповідності до постанови КМУ від 26.10.2011р. №1107 або декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці у відповідності до постанови КМУ від 24.03.2022 №357 на товар.

Згідно з п. 5.9 Договору, прийняття Товару проводиться шляхом підписання уповноваженими представникaми Сторін акту/актів приймання-передачі Товару або видаткової/видаткових накладної/накладних. У випадку виявлення недоліків Товару або товаросупровідної документації, Покупець має право не підписувати акт/акти прийманні-передачі Товару або видаткову/видаткові накладну/накладні до усунення виявлених недоліків, а Постачальник зобов`язаний усунути недоліки та оплатити документально-підтверджені витрати Покупця, спричинені такими недоліками. Поставка Товару з недоліками вважається поставкою неякісного Товару. Підписанням цього Договору Постачальник підтверджує, що він з Порядком приймання товарно-матеріальних цінностей під час виконання договорів в АТ «Укргазвидобування», який встановлює приймання товарно-матеріальних цінностей/ Товарів по кількості та якості (далі - Порядок) і розміщений на офіційному сайті АТ «Укргазвидобування» ознайомлений, та зобов`язується дотримуватись вимог цього Порядку.

Відповідно до пункту 7.9 Договору у разі прострочення Постачальником виконання зобов`язань з поставки Товару, останній сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,1 % від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого Товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7 % від вказаної вартості. Сторони домовились, що нарахування пені здійснюється до моменту належного виконання Постачальником порушеного зобов`язання.

Як зазначає позивач, він листом №305.4-305-2-4627 від 09.05.2025 направив рознарядку на поставку в повному обсязі компресорів поршневих згідно Специфікації № 1 та у відповідності до Додатку № 4 до Договору №ШГВ25-293-2 від 08.05.2025. Листом №24/06-01 від 24.06.2025 року ТОВ «ТОПТУЛ» повідомило про намір поставки Товару.

Згідно з товарно-транспортною накладною № 17986 від 27.06.2025 та видатковою накладною № ВТА-0027061 від 27.06.2025 ТОВ «ТОПТУЛ» здійснено відвантаження компресорів в кількості 7 шт. на загальну суму 351 999,96 гривень.

30.06.2025 року товар прибув на Центральний склад (Юліївка) с. Старий Мерчик. 01.07.2025 розпочато проведення вхідного контролю товарно-матеріальних цінностей.

Під час проведення вхідного контролю встановлено, що відсутній повний пакет супровідної документації згідно Договору поставки №ШГВ 25-293-2 від 08.05.2025, а саме:

- відсутні документи зазначені по поз. 1,2 в п. 11-13 та по поз. 3 в п. 10-12 Додатку №4 до Договору №ШГВ 25-293-2 від 08.05.2025, видані фактичним виробником товару (п. 5.5 Договору №ШГВ 25-293-2 від 08.05.2025);

- відсутня копія Дозволу на ресивер компресора, на застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки на обладнання, що постачається (згідно п.5 Групи А переліку машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2021 р. №77) у відповідності до постанови КМУ від 26.10.2011 р. № 1107 або декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці у відповідності до постанови КМУ від 24.03.2022 №357.

Листом № 305.4-305-2-6941 від 14.07.2025 року Постачальнику запропоновано направити до 16.07.2025 yпoвнoвaжeнy oсoбy/представника для участі у комісійному прийманні ТМЦ.

Листом №14/07-2025 від 14.07.2025 року ТОВ «ТОПТУЛ» запропонував надати декларацію та/або сертифікат відповідності на ресивер компресора замість Дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки.

Листом №305.4-305-2-7112 від 17.07.2025 року Постачальнику надано відповідь на лист №14/07-2025 та повторно запропоновано направити до 21.07.2025 yпoвнoвaжeнy oсoбy/представника для участі у комісійному прийманні ТМЦ. ТОВ «ТОПТУЛ» yпoвнoвaжeнy oсoбy/представника для участі у комісійному прийманні ТМЦ до 21.07.2025 не направило, відсутні документи не надало.

Згідно висновків Акту вхідного контролю ТМЦ № 796 від 21.07.2025 та Акту невідповідності ТМЦ по якості № 1 від 21.07.2025, поставлений товар не відповідає якісним характеристикам Договору. Листом №305.4-305-2-7309 від 24.07.2025 року Постачальнику повідомлено, що у зв`язку з неможливістю прийняття та оприбуткування товару, його необхідно вивезти у строк до 01.08.2025. Відповідно до накладної на внутрішньогосподарське переміщення товарноматеріальних цінностей 01.08.2025 року, товарно-транспортної накладної № 846 від 01.08.2025 ТОВ «ТОПТУЛ» здійснив вивезення товару.

Листом №08/08-2025 від 08.08.2025 року ТОВ «ТОПТУЛ» запропонував укласти Додаткову угоду до Договору № ШГВ 25-293-2 від 08.05.2025 про розірвання Договору. Листом №305.4-305-2-8218 від 18.08.2025 року Постачальнику повідомлено, що АТ «Укргазвидобування» не приймає його пропозицію про розірвання Договору, та наполягає на здійсненні поставки ТОВ «ТОПТУЛ» Товару на умовах, визначених Договором. Листом №26/08-2025 від 26.08.2025 року ТОВ «ТОПТУЛ» пропонує розглянути пропозицію прийняти Товар за Договором з супровідними документами, які були надані, або укласти Додаткову угоду про розірвання Договору. Листом №305.4-305-2-8973 від 08.09.2025 року Постачальнику повідомлено, що АТ «Укргазвидобування» пропозицію ТОВ «ТОПТУЛ» про розірвання Договору вважає за необхідне відхилити та зобов`язати контрагента виконати взяті на себе зобов`язання за Договором. Листом №09/09-2025 від 09.09.2025 року ТОВ «ТОПТУЛ» повторно запропонувало поставити товар з супровідними документами, які були надані, або укласти Додаткову угоду про розірвання Договору.

11.09.2025 року на адресу ТОВ «ТОПТУЛ» направлено Вимогу від 10.09.2025 року № 305.4-305-2-9065 про сплату пені та штрафу за непоставлений Товар. Листом №15/09-2025 від 15.09.2025 року ТОВ «ТОПТУЛ» надав відповідь на Вимогу, якою запропонував вирішити спір в досудовому порядку, прийняти Товар за Договором з супровідними документами, які були надані, або укласти Додаткову угоду про розірвання Договору.

Отже, як зазначає позивач, відповідач Товар не поставив, чим не виконав свої зобов`язання з поставки Товару у встановлений Договором строк і порушив умови п.п. 1.1, 5.1, пп. 6.3.1 п. 6.3 Договору, Додаток №4 до Договору, п. 3 Специфікації № 1 від 08.05.2025 до Договору.

02.12.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позов (вх. № 27982).

Відповідач зазначає, що Товар було поставлено в строки не пізніше, ніж передбачено Договором.

Договір було укладено за результатами публічної закупівлі. Приймаючи участь у публічній закупівлі ТОВ «ТОПТУЛ» було надано всі наявні супровідні документи на Товар, які були визнані АТ «Укргазвидобування» як відповідні та достатні для постачання Товару.

Зазначені вище документи були надані разом з Товаром при поставці, а також: - додатково з листом від 18.07.2025 № 18/07-2025 (Додаток 2 до Відзиву на позовну заяву), направленого за попередньою домовленістю з Наталією Стаценко (представником АТ «Укргазвидобування) Новою поштою, що підтверджується Експрес-накладною № 3096 від 21.07.2025 р. (Додаток 3 до Відзиву на позовну заяву); - електронним листом на електронну пошту представника АТ «Укргазвидобування» Наталії Стаценко e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується скріншотом електронного листа, відправленого з офіційної адреси електронної пошти ТОВ «ТОПТУЛ» (Додаток 4 до Відзиву на позовну заяву).

Документи було надано українською мовою, як передбачено вимогами Додатку 4 до Договору та п. 5.5. Договору, та неодноразово в своїх листах Відповідач пропонував надати додатково оригінали Технічних паспортів, каталогу запасних частин та керівництва з експлуатації, складених мовою виробника, при повторній поставці товару у разі згоди Позивача прийняти Товар з такими документами.

Надані Відповідачем Позивачу Декларація про відповідність від 04.04.2025 р. на компресори торгової марки AIRKRAFT (Додаток 5 до Відзиву на позовну заяву) та Сертифікат відповідності на компресори торгової марки AIRKRAFT містять інформацію про відповідність компресорів торгової марки AIRKRAFT артикули: AK200-510-380; AK100-360Т-380 ITALY; AK500-988-380 вимогам ДСТУ.

Як зазначає відповідач, надані Декларація про відповідність від 04.04.2025 р. на компресори торгової марки AIRKRAFT та Сертифікат відповідності на компресори торгової марки AIRKRAFT підтверджують відповідність поставленого Товару вимогам щодо відповідності Стандартам, передбаченим Додатком 1 до Договору.

Щодо надання Дозволу на ресивер компресора, на застосування мaшин, меxaнiзмiв, yстаткування пiдвищенoї небезпеки нa oблaднaння, щo постачається, відповідач зазначає наступне.

Позивач в своїй позовній заяві посилається на п. 5.5. Договору, переписуючи його повний текст, але акцентує увагу лише на реченні: «На ресивер компресора надати копію Дозволу на застосування мaшин, меxaнiзмiв, yстаткування пiдвищенoї небезпеки нa oблaднaння, щo постачається (згiднo п. 5 Гpyпи A пеpелiкy мaшин, меxaнiзмiв, устаткування пiдвищеної небезпеки, затвердженого постановою КМУ від 03.02.2021 № 77)» та не приймає до уваги продовження даного речення, а саме: «у відповідності до постанови КМУ від 26.10.2011 р. № 1107 АБО декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці у відповідності до постанови КМУ від 24.03.2022 № 357.

Як вважає відповідач, абзацами 7-9 пункту 5.5. Договору передбачено як альтернативу можливість надання дійсних на дату поставки скановані оригінали або скановані копії декларації та/або сертифікату відповідності вимогам: Технічного регламенту безпеки машин, затвердженого постановою КМУ від 30.01.2013 № 62; Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015 № 1067; Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015 № 1077.

Надана Відповідачем Позивачу Декларація про відповідність від 04.04.2025 р. на компресори торгової марки AIRKRAFT містить інформацію про відповідність компресорів торгової марки AIRKRAFT артикули: AK200-510-380; AK100-360Т-380 ITALY; AK500-988-380: Технічному регламенту безпеки машин, затвердженого постановою КМУ від 30.01.2013 № 62; Технічному регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015 № 1067; Технічному регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015 № 1077, Технічному регламенту про обмеження використання деяких небезпечних речовин в електричному та електронному обладнанні, затвердженому постановою КМУ від 10.03.2017 р. № 139.

Таким чином, на переконання відповідача, надана Декларація про відповідність від 04.04.2025 р. на компресори торгової марки AIRKRAFT підтверджує відповідність поставленого Відповідачем Товару вимогам: Технічного регламенту безпеки машин, затвердженого постановою КМУ від 30.01.2013 № 62; Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015 № 1067; Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015 № 1077, та згідно з абзацами 7-9 пункту 5.5. Договору може бути надана Постачальником як альтернативний документ Дозволу на застосування мaшин, меxaнiзмiв, yстаткування пiдвищенoї небезпеки нa oблaднaння.

У відзиві зазначено, що Відповідач в своїх листах та в усному порядку неодноразово звертав увагу Позивача на передбачену умовами п. 5.5. можливість надання або Дозволу на застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, або Декларації про відповідність, однак, Позивач вимагав в обов`язковому порядку надати Дозвіл.

Також, щодо отримання Дозволу на застосування мaшин, меxaнiзмiв, yстаткування пiдвищенoї небезпеки нa oблaднaння, відповідач зазначає наступне.

Ресивер компресора поршневого підпадає під дію Технічного регламенту простих посудин високого тиску № 1025, з чим погоджується і Позивач в своєму листі від 08.09.2025 № 305.4-305-2-8973. Відповідач листом від 09.09.2025 р. № 09/09-2025 повідомив Позивача про те, що не може надати Дозвіл на застосування ресивер, оскільки відповідно до підпункту 3 пункту 2 Технічного регламенту № 27 такий Дозвіл не видається, адже у разі, якщо на обладнання поширюються вимоги відповідного технічного регламенту, отримання дозволу на його застосування не вимагається. Аналогічний висновок зазначено в листі-роз`ясненні Північно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці від 04.11.2025 № ПНС/2/19093-25 наданому на запит ТОВ «ТОПТУЛ».

Відносно застосування штрафних санкцій, відповідач зазначає, що ним виконано обов`язок передати товар за Договором, вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення та відсутня його вина (умисел, або необережність) в питанні, що стосується передачі документів.

08.12.2025 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 28597).

Окрім викладеного у позові, позивач зазначає, що Постачальник підписав Договір без заперечень і взяв на себе всі зобов`язання по поставці товару в обсягах, у строки, що визначені сторонами, а також щодо надання всіх супровідних документів товару, які узгоджені сторонами в умовах Договору.

Щодо доводів ТОВ «ТОПТУЛ» про надання Сертифікатів відповідності, Декларацій про відповідність та технічних паспортів українською мовою зазначає наступне:

- з наданих Постачальником копій сертифікатів і Декларацій відповідності, вбачається що вони видані не Постачальнику - ТОВ «ТОПТУЛ» і не задекларованому Виробнику «FIAC AIR COМPRЕSSORS s.p.a.»), а ТОВ «ЛАУНЧ УКРАЇНА», що унеможливлює визначення відповідності Товару цим Сертифікатам і Деклараціям, а також ідентифікацію марки й моделі поставленого обладнання, оскільки відсутні паспорти виробника й маркувальні таблички на обладнанні;

- у відповідності з пунктом 7 Технічного регламенту безпеки машин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 р. № 62, виробник або його уповноважений представник крім складання декларації про відповідність повинен: нанести знак відповідності технічним регламентам відповідно до пункту 24 цього Технічного регламенту, але ані безпосередньо на обладнанні, ані маркуванні уповноваженого представника, знаку відповідності технічним регламентам відповідно до пункту 24 Технічного регламенту немає. Що також ставить під сумнів факт відповідності обладнання будь-якому Технічному регламенту;

- в Сертифікатах відповідності виданих ТОВ «ЛАУНЧ УКРАЇНА» та Деклараціях про відповідність зазначені артикули обладнання, що відповідають Специфікації до Договору, але фактично поставлене обладнання має зовсім інше маркування щодо моделі й виробника. Тобто не відслідковується ніякого зв`язку поставленого обладнання ані з наданими Сертифікатами й Деклараціями, ані з Договором;

- наданий при поставці ТОВ «ТОПТУЛ» в якості паспорта документ не може вважатися Технічним паспортом/формуляром, виданим фактичним виробником, оскільки не містить інформації про серійний/заводський номер виробу та відмітки заявленого виробника про приймальний контроль обладнання після виготовлення, а є фактично роздрукованим постачальником файлом з описом технічних характеристик, достовірність яких неможливо перевірити в зв`язку з ненаданням постачальником Паспорту виробника;

- неможливо ідентифікувати поставлене обладнання на предмет відповідності Специфікації до Договору, оскільки на поставленому обладнанні відсутнє маркування виробника FIAC AIR COМPRЕSSORS s.p.a., всі інші - не відповідають Специфікації.

Позивач зазначає, що вимога про необхідність надання документів, прописаних в пункті 5.5. Договору, продиктована безумовним дотриманням Закону України «Про охорону праці», що гарантує безпечну експлуатацію обладнання підвищеної небезпеки та відповідність його вимогам нормативно-правових актів та нормативних документів щодо забезпечення захисту працівників під час експлуатації обладнання.

На ресивери поршневих компресорів, що є предметом поставки, поширюється дія Технічного регламенту простих посудин високого тиску, затвердженого Постановою КМ України № 1025 від 28.12.2016, тобто ресивери є обладнанням, яке входить в пункт 5 групи А Переліку машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою КМУ від 03.02.2021 № 77, а відповідно потребує отримання Дозволу згідно Постанови КМ України № 1107 від 26.10.2011 або Декларації відповідності МТБ вимогам законодавства з питань ОП у відповідності Постанови КМ України № 357 від 24.03.2022.

Твердження Постачальника про те, що Ресивер є невід`ємною частиною компресора, не відповідає дійсності, оскільки ресивер виготовлений як окреме обладнання і з`єднаний з компресором за допомогою різьбового з`єднання, тобто має роз`ємне з`єднання й відповідно підпадає під дію Технічного регламенту простих посудин високого тиску, затвердженого Постановою КМ України № 1025 від 28.12.2016 та потребує отримання Дозволу відповідно до Постанови КМ України № 1107 від 26.10.2011 або Декларації відповідності МТБ вимогам законодавства з питань ОП у відповідності до Постанови КМ України № 357 від 24.03.2022.

Надаючи правову кваліфікацію вищевказаним обставинам, що стали предметом спору між сторонами у даній справі, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з такого.

У відповідності до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

У силу положень ч.ч.1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України унормовано, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Як встановлено судом та визнається сторонами, 08.05.2025 року між позивачем та відповідачем укладено договір поставки № ШГВ 25-293-2 від 08.05.2025 року.

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві Компресори поршневі (далі - Товар), зазначений в специфікації, що додається до Договору і є його невід`ємною частиною, а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар. Під поставкою Сторони розуміють передачу Товару Постачальником для прийняття Покупцем.

Згідно з п. 5.1. Договору строк поставки, умови та місце поставки Товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується в Специфікації/ях до цього Договору. Відповідно до п. 3 Додатку №1 до Договору «Специфікація №1» строк поставки Товару: протягом 60 календарних днів з дати укладання договору про закупівлю.

У відповідності до ч. 1 ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Враховуючи день укладення Договору, а також приписи ч. 1 ст. 253 ЦК України, відповідач зобов`язаний був поставити товар до 07.07.2025 року (включно). Означена обставина не заперечується сторонами.

Як вбачається із матеріалів справи, 27.06.2025 року відповідачем здійснено відвантаження на адресу позивача товару за Договором, що підтверджується видатковою накладною № ВТА-0027061 від 27.06.2025 року та товарно-транспортною накладною № 17986 віл 27.06.2025 року. Означена обставина також не заперечується сторонами.

Водночас, позивач листом № 305.4-305-2-6941 від 14.07.2025 року зазначив, що під час проведення вхідного контролю ТМЦ методом перерахунку спеціалістами філії ГПУ «Шебелинкагазвидобування» виявлені невідповідності поставленого Товару умовам договору, а саме:

- відсутні документи зазначені по поз. 1,2 а п. 11-13 та по поз. 3 в п. 10-12 Додатку №4 до Договору №ШГВ 25-293-2 від 08.05.2025, видані фактичним виробником товару (п. 5.5 Договору №ШГВ 25-293-2 від 08.05.2025);

- відсутня копія Дозволу на ресивер компресора, на застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки на обладнання, що постачається (згідно п.5 Групи А переліку машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2021 р. №77) у відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці у відповідності до постанови КМУ від 24.03.2022 №357 на товар (п. 5.5 Договору №ШГВ 25-293-2 від 08.05.2025).

Як зазначено у листі № 305.4-305-2-6941 від 14.07.2025 року, у зв`язку з вищевикладеним приймання Товару призупинено.

Цим же листом відповідачу запропоновано направити до 16.07.2025 року yпoвнoвaжeнy oсoбy/представника від ТОВ «ТОПТУЛ» з документами, що посвідчують його особу та повноваження якої повинні бути підтверджені відповідним документом до місця приймання ТМЦ, а саме на Центральний склад «Юліївський» філії ГПУ «Шебелинкагазвидобування», що знаходиться за адресою: 63011, Харківська обл., Богодухівський район, смт. Старий Мерчик, для участі у комісійному прийманні ТМЦ. Уповноважена особа Постачальника повинна прибути не пізніше 48 годин. У разі неприбуття уповноваженої особи протягом встановленого строку, або у випадку відмови уповноваженої особи Постачальника від підписання відповідних документів, прийняття/неприйняття ТМЦ здійснюється в односторонньому порядку Покупцем шляхом складання та підписання таких документів. В такому випадку самостійно складені і підписані Покупцем документи вважаються належним та допустимим підтвердженням виявлених невідповідностей та є погодженим Постачальником.

В свою чергу, відповідач листом за вих. № 14/07-2025 від 14.07.2025 року зазначив, що на ресивер компресора поширюється дія Технічного регламенту простих посудин високого тиску, затвердженого постановою КМУ від 28.12.2016 № 1025, яким встановлюється вимоги до такого обладнання та його обігу на ринках України. ТОВ «ТОПТУЛ» має можливість надати декларацію та сертифікат відповідності на зазначене обладнання.

Позивач листом №305.4-305-2-7112 від 17.07.2025 року наполягав на неухильному виконанні умов Договору та надання позивачу документів, що були запитані у відповідача листом № 305.4-305-2-6941 від 14.07.2025 року. Також, позивач повторно запропонував відповідачу до 21.07.2025 направити уповноважену особу до місця прийняття ТМЦ для усунення зауважень та приймання участі у комісійному прийманні ТМЦ.

21.07.2025 позивачем складено Акт вхідного контролю ТМЦ № 796 від 21.07.2025 та Акт невідповідності ТМЦ по якості № 1 від 21.07.2025.

У відповідності до п. 1 Акта вхідного контролю ТМЦ № 796 від 21.07.2025 «Наявність належним чином оформленої всієї супровідної документації до ТМЦ, в тому числі щодо кількості екземплярів документів, відповідає вимогам, що вказані в договорі» позивачем проставлено «+» напроти «Ні» та написані пояснення:

- відсутні документи зазначені по поз. 1,2 а п. 11-13 та по поз. 3 в п. 10-12 Додатку №4 до Договору №ШГВ 25-293-2 від 08.05.2025, видані фактичним виробником товару (п. 5.5 Договору №ШГВ 25-293-2 від 08.05.2025);

- відсутня копія Дозволу на ресивер компресора, на застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки на обладнання, що постачається (згідно п.5 Групи А переліку машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2021 р. №77) у відповідності до постановки КМУ від 26.10.2011 № 1107 або декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці у відповідності до постанови КМУ від 24.03.2022 №357.

Неприйняття позивачем товару на підставі відсутності факту надання відповідачем вищезазначених документів і стало фактично підставою для висновку позивача про прострочення здійснення поставки, а отже і про застосування штрафу та пені на підставі п. 7.9. Договору.

Проаналізувавши доводи сторін, суд зазначає наступне.

Відносно вимоги про надання Дозволу на ресивер компресора або декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається із п. 5.5. Договору Сторони погодили, що Постачальник (тобто відповідач) зобов`язаний забезпечити товар наступними товаросупровідними документами, зокрема: експлуатаційні документи: на ресивер компресора надати копію Дозволу на застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки на обладнання, що постачається (згідно п.5 Групи А переліку машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2021 р. №77) у відповідності до постановки КМУ від 26.10.2011 № 1107 АБО декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці у відповідності до постанови КМУ від 24.03.2022 №357.

Суд звертає увагу, що до матеріалів справи не представлено ані додаткової угоди, ані протоколу розбіжностей, погодженого сторонами, щодо зміни п. 5.5. Договору. Укладаючи Договір, Відповідач був чітко та однозначно обізнаний про необхідність надання або Дозволу на застосування ресивер компресора (згідно п.5 Групи А переліку машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2021 р. №77) у відповідності до постановки КМУ від 26.10.2011 № 1107 або декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці у відповідності до постанови КМУ від 24.03.2022 №357.

Якщо відповідач вважав би таку умови неприйнятною або незаконною, то він мав би вчинити відповідні дії перед контрагентом задля уникнення непорозумінь у майбутньому. Натомість, відповідач безумовно погодився з таким пунктом Договору, а позивач, відповідно, розраховував про надання відповідачем одного із зазначених документів.

Означене вже самостійно свідчить про обґрунтованість висновку позивача, викладеного у Акті вхідного контролю ТМЦ № 796 від 21.07.2025, про відсутність всіх передбачених документів, наданих відповідачем, для прийняття товару, адже у відповідності до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами і відповідач зобов`язаний був надати один з документів - дозвіл на застосування ресивер компресора або декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці.

Окремо суд зазначає, що вимога про надання Дозволу на застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки на обладнання, що постачається, у відповідності до постановки КМУ від 26.10.2011 № 1107 або декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці у відповідності до постанови КМУ від 24.03.2022 №357 не лише передбачена Договором, а і вимагається законодавством України.

Так, пунктом 6 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1107 від 26 жовтня 2011 року дозвіл за формою згідно з додатком 1 видається: виробникові або постачальникові машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки (далі - виробник або постачальник) - на застосування машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що зазначені у групі А переліку машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2021 р. № 77, якщо інша форма оцінки його відповідності, яка є обов`язковою вимогою до нього, не встановлена технічними регламентами.

До Групи А Переліку машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 77 від 3 лютого 2021 р., згідно із п. 5 віднесено обладнання, що працює під тиском, яке зазначене:

1) у Технічному регламенті обладнання, що працює під тиском, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2019 р. № 27 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 9, ст. 325);

2) у пункті 2 Технічного регламенту простих посудин високого тиску, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 р. № 1025 (Офіційний вісник України, 2017 р., № 4, ст. 130).

Як позивачем, так і відповідачем не заперечується той факт, що на ресивер розповсюджується дія Технічного регламенту простих посудин високого тиску, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 р. № 1025 (Офіційний вісник України, 2017 р., № 4, ст. 130).

Цим Технічним регламентом передбачено складання на обладнання, що підпадає під його дію, декларації про відповідність.

Відповідач посилається на відсутність необхідності отримання Дозволу на застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки на обладнання у відповідності до постановки КМУ № 1107 від 26.10.2011, адже пунктом 6 передбачено виняток, а саме інша форма оцінки його відповідності встановлена технічним регламентом простих посудин високого тиску.

Однак, суд не може погодитися з таким твердженням відповідача, з огляду на наступне.

У рішенні від 3 жовтня 1997 року № 4-зп Конституційний Суд України також надав роз`яснення порядку набрання чинності Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами. Зокрема, зазначається, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше, тобто діє правило Lex posterior derogat priori - «наступний закон скасовує попередній».

Суд зазначає, що Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки затверджений Кабінетом Міністрів України 26 жовтня 2011 року, а в редакції, що передбачає відповідний виняток, 07 лютого 2018 року.

Технічний регламент простих посудин високого тиску затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1025 від 28 грудня 2016 року.

В подальшому, 03 лютого 2021 року Кабінет Міністрів України затверджує Перелік машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки за яким до Групи А, тобто до групи, що потребує отримання Дозволу на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, відносить обладнання, що працює під тиском, яке зазначене:

1) у Технічному регламенті обладнання, що працює під тиском, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2019 р. № 27 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 9, ст. 325);

2) у пункті 2 Технічного регламенту простих посудин високого тиску, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 р. № 1025 (Офіційний вісник України, 2017 р., № 4, ст. 130).

Тобто, хоча у 2018 році Кабінет Міністрів України передбачив виняток, що дозвіл не видається, якщо інша форма оцінки його відповідності, яка є обов`язковою вимогою до нього, не встановлена технічними регламентами, то у випадку, зокрема, із обладнанням, що працює під тиском Кабінет Міністрів України у 2021 році (тобто Кабінет Міністрів України враховує, що діє пункт 6 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1107 від 26 жовтня 2011 року) визначив, що якщо таке обладнання підпадає під дію Технічного регламенту обладнання, що працює під тиском або Технічного регламенту простих посудин високого тиску, то відповідно воно (обладнання) відноситься до Групи А, а отже потребує отримання Дозволу на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки.

При цьому, доречним звернути увагу, що як зазначено у п. 5.5. Договору, та зазначалося позивачем у листах та Акті вхідного контролю ТМЦ № 796 від 21.07.2025, відповідач міг надати або Дозвіл на застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки на обладнання у відповідності до постанови КМУ від 26.10.2011 № 1107 АБО декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці у відповідності до постанови КМУ від 24.03.2022 № 357.

Означене зумовлене постановою Кабінету Міністрів України № 357 від 24.03.2022 у п. 1 якої зазначено, що на період дії воєнного стану машини, механізми, устатковання підвищеної небезпеки, що зазначені у пунктах 2-9 групи А переліку машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2021 р. № 77 (Офіційний вісник України, 2021 р., № 13, ст. 543), експлуатуються (застосовуються) на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці.

Таким чином, вимога позивача про надання Дозволу на застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки на обладнання, що постачається або декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці відповідає п. 5.5. Договору, а також Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1107 від 26 жовтня 2011 року, з урахуванням Переліку машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 77 від 3 лютого 2021 року.

Згідно з пунктом 5.3 Договору, датою прийняття Товару є дата підписання уповноваженими представниками Сторін акту приймання-передачі Товару, форма якого наведена в Додатку № 3 до цього Договору, який є невід`ємною частиною (застосовується, якщо Постачальник є нерезидентом в Україні) або видаткової накладної. У випадку, якщо Покупець виявить помилки в документах, що передбачені п. 5.5., 5.6.1.-5.6.4. та/або відсутність одного з документів, передбачених п. 5.5., 5.6.1.-5.6.4., Постачальник зобов`язаний виправити такі помилки та/або надати відсутній документ/-ти. Строк поставки не буде подовжено на час виправлення помилок та/або надання відсутніх документів.

Згідно з п. 5.9 Договору, прийняття Товару проводиться шляхом підписання уповноваженими представникaми Сторін акту/актів приймання-передачі Товару або видаткової/видаткових накладної/накладних. У випадку виявлення недоліків Товару або товаросупровідної документації, Покупець має право не підписувати акт/акти прийманні-передачі Товару або видаткову /видаткові накладну/накладні до усунення виявлених недоліків, а Постачальник зобов`язаний усунути недоліки та оплатити документально-підтверджені витрати Покупця, спричинені такими недоліками. Поставка Товару з недоліками вважається поставкою неякісного Товару.

Отже, позивач правомірно на підставі п. 5.3., 5.5., 5.9. Договору призупинив прийняття товару та вимагав надання Дозволу на застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки на обладнання або декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці. Враховуючи п. 5.3. Договору, на період надання відсутніх документів строк поставки товару не продовжується. При цьому, сторони передбачили, що ненадання документів є поставкою з недоліками, а отже поставкою неякісного товару. Викладене в цьому абзаці у сукупності, свідчить про прострочення відповідачем строку здійснення поставки.

Щодо посилання відповідача на той факт, що ним було надано на ресивер замість Дозволу на застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки на обладнання, що постачається, Декларацію про відповідність від 04.04.2025 року на компресори торгової марки AIRKRAFT та Сертифікат відповідності на компресори торгової марки AIRKRAFT, що долучені відповідачем до відзиву, суд зазначає наступне.

Так, у відповідності до цього Сертифікату та Декларації вбачається, що вони стосуються відносно компресора. Водночас, п. 5.5. Договору передбачено надання документації саме на ресивер.

Відповідач на 9 аркуші відзиву зазначив, що він в своїх листах та в усному порядку неодноразово звертав увагу Позивача на передбачену умовами п. 5.5. можливість надання або Дозволу на застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, або Декларації про відповідність, однак, Позивач вимагав в обов`язковому порядку надати Дозвіл.

Суд зазначає, що у відповідності до наявних у справі матеріалів, зокрема, з Акту вхідного контролю ТМЦ № 796 від 21.07.2025, як основного документа щодо перевірки товару, вбачається, що позивач зазначив про ненадання Дозволу на застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки на обладнання у відповідності до постанови КМУ від 26.10.2011 № 1107 АБО декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці у відповідності до постанови КМУ від 24.03.2022 № 357.

Згідно із ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Хоча відповідач і посилається на той факт, що неодноразово звертав увагу Позивача на передбачену умовами п. 5.5. Договору можливість надання або Дозволу або Декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці, однак не надає до суду таких доказів.

Також, суд вважає за необхідним звернути увагу на лист-роз`яснення Північно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці від 04.11.2025 № ПНС/2/19093-25, на який посилається відповідач.

По-перше, в усталеній судовій практиці, що зокрема знаходить своє відображення в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 03.12.2025 у справі № 909/753/24, зазначено, що роз`яснення державних органів виконавчої влади (зокрема, листи) носять рекомендаційний характер і не є нормами матеріального права у розумінні ГПК України.

По-друге, з цього листа вбачається, що він містить загальний висновок без аналізу специфіки регулювання обладнання, що працює під тиском.

Відносно вимоги про надання документів, зазначених по поз. 1,2 в п. 11-13 та по поз. 3 в п. 10-12 Додатку №4 до Договору №ШГВ 25-293-2 від 08.05.2025, видані фактичним виробником товару, суд зазначає наступне.

Так, Додатком № 4 до Договору по позиції 1 «Компресор поршневий з об`ємом ресивера 200л AIRCRAFT AK200-510-380», позиції 2 «Компресор поршневий з об`ємом ресивера 100л AIRCRAFT AK100-360T-380-ITALY» та позиції 3 «Компресор поршневий з об`ємом ресивера 500л AIRKRAFT AK500-988-380» вимагалося надання: технічного паспорта/формуляру українською мовою; керівництва з експлуатації українською мовою; каталогу запасних частин та складальних одиниць.

Відповідач стверджує, що зазначені вище документи були надані разом з Товаром при поставці, однак відповідних доказів не надає. Натомість, відповідач надає лист від 18.07.2025 № 18/07-2025 де в якості додатків зазначаються найменування по поз. 1,2 в п. 11-13 та по поз. 3 в п. 10-12 Додатку №4 до Договору.

Також, відповідач надає докази скерування таких найменувань документів електронним листом на електронну пошту позивача (на адресу, що зазначена у листах позивача).

Тобто, відповідач листом від 18.07.2025 № 18/07-2025 та шляхом направлення таких документів на електронну пошту позивача формально виконав вимоги по наданню цих документів позивачу.

Водночас, як вбачається з листа позивача за вих. № 305.4-305-2-8973 від 08.09.2025 (вже поза межами вхідного контролю позивача), останній мав певні зауваження до наданих відповідачем документів по поз. 1,2 в п. 11-13 та по поз. 3 в п. 10-12 Додатку №4 до Договору, зокрема, наприклад, наданий при поставці ТОВ «ТОПТУЛ» в якості паспорта документ не може вважатися Технічним паспортом/формуляром виданим фактичним виробником, не містить інформації про серійний/заводський номер виробу та відмітки заявленого виробника про приймальний контроль обладнання після виготовлення, а є фактично роздрукованим постачальником файлом з описом технічних характеристик, достовірність яких неможливо перевірити в зв`язку з ненаданням постачальником Паспорту виробника.

Однак, суд зазначає, що у відповідності до акта вхідного контролю № 796 від 21.07.2025 року та в акті невідповідності ТМЦ по якості позивачем (комісією по прийняттю товару) зазначено підставу для неприйняття товару саме відсутність документів, зазначених по поз. 1,2 в п. 11-13 та по поз. 3 в п. 10-12 Додатку №4 до Договору №ШГВ 25-293-2 від 08.05.2025, видані фактичним виробником товару, а не їх певні конкретно визначені недоліки, про які позивач зазначає вже у листі за вих. № 305.4-305-2-8973 від 08.09.2025, тобто після здійснення вхідного контролю та вивезення товару відповідачем.

У зв`язку із цим, під час вирішення спору по суті, суд має перевірити чи були такі документи надані відповідачем позивачу на момент складання акта вхідного контролю № 796 від 21.07.2025 року, а не надавати оцінку правильності складання таких документів.

Відповідачем доведено, що листом від 18.07.2025 № 18/07-2025 та шляхом направлення таких документів на електронну пошту позивача він надав документи, що вимагалися по поз. 1,2 в п. 11-13 та по поз. 3 в п. 10-12 Додатку № 4 до Договору.

Відповідно до пункту 7.9 договору у разі прострочення Постачальником виконання зобов`язань з поставки Товару, останній сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,1 % від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого Товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7 % від вказаної вартості. Сторони домовились, що нарахування пені здійснюється до моменту належного виконання Постачальником порушеного зобов`язання.

Беручи до уваги встановлені обставини та умови Договору, суд виходить з того, що відвантаження Товару 27.06.2025 у межах передбаченого строку саме по собі не свідчить про належне виконання відповідачем зобов`язання, оскільки за пп. 5.3, 5.5, 5.9 Договору поставка вважається належною лише за умови одночасної передачі Товару разом із повним пакетом погоджених супровідних документів, тоді як у даному випадку Покупець правомірно призупинив приймання Товару через ненадання документа на ресивер компресора - Дозволу на застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки або, як альтернативи на період дії воєнного стану, декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці, що прямо передбачено п. 5.5 Договору та узгоджується з нормативним регулюванням, а доводи відповідача про достатність надання сертифікатів чи декларацій відповідності на компресор суд відхиляє як такі, що не відповідають умовам Договору, оскільки він (Договір) вимагає документ саме на ресивер, а відповідач надав сертифікат та декларацію відповідності на компресор, а враховуючи, що строк поставки на час вирішення питання про надання відсутніх документів не продовжується (п. 5.3. Договору), а Договором передбачено відповідальність у вигляді пені та штрафу за прострочення здійснення поставки (п. 7.9. Договору), перевіривши відповідний розрахунок, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 35 199,99 грн пені та 24 639,99 грн штрафу.

Разом з тим надання відповідачем документів, зазначених у поз. 1, 2 пп. 11- 13 та поз. 3 пп. 10- 12 Додатку № 4 до Договору не спростовує встановленого судом порушення умов Договору, а саме прострочення здійснення поставки Товару у зв`язку з ненаданням передбаченого п. 5.5 Договору документа на ресивер компресора - Дозволу на застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки або декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про обґрунтованість та задоволення позовних вимог щодо стягнення пені та штрафу відповідно до п. 7.9 Договору.

Таким чином, суд прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог.

Здійснюючи розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, а також висновки суду про повне задоволення позову, судові витрати, понесені позивачем, покладаються на відповідача.

У відповідності до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя має ґрунтуватись на повному з`ясуванні того, чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у справі, якими доказами вони підтверджуються та чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин. У пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2010 року "Справа "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04) Європейський суд з прав людини наголошує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", № 37801/97, пункт 36, від 01 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", № 49684/99, пункт 30, від 27 вересня 2001 року). Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

З огляду на вищевикладене, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1-5, 8, 10-12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, п. 2 ч. 1 ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Харківської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТОПТУЛ" (61038, місто Харків, вулиця Маршала Батицького, будинок 8; ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" (04053, місто Київ, вулиця Кудрявська, будинок 26/28; ) пеню в сумі 35 199,99 грн, штраф в сумі 24 639,99 грн, а також судові витрати (сплачений судовий збір) у розмірі 2422,40 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст. 256,257 ГПК України.

Повний текст рішення складено і підписано 14.01.2026 року.

СуддяН.А. Новікова