ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"12" січня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/26/26

Суддя Господарського суду Одеської області Цісельський О.В.,

дослідивши матеріали позовної заяви (вх.№27/26 від 05.01.2026)

за позовом: Фізичної особи-підприємця Капустіна Дениса Геннадійовича ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_2 )

про визнання правочину дійсним та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Капустін Денис Геннадійович звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить суд визнати дійсним договір про закупівлю товарів за державні кошти № 515-25 від 18.11.2025, укладений між позивачем та відповідачем, а також зобов`язати позивача поставити ІР відеокамеру VSEVID VSD-SP404CI-ВХ (v3.0) в комплекті виробника (ІР камера спостереження Vsevid VSD-SP404CI-ВХ (v3.0) - 1 шт, сонячну панель Vsevid - 1 шт, АКБ Vsevid - 1 шт, карту пам`яті 64 Гб Vsevid - шт) у строк до 31.12.2025, зобов`язати відповідача сплатити до 31.12.2025 за товар грошові кошти у розмірі 237500,00 грн без ПДВ.

При дослідженні матеріалів позовної заяви судом встановлено, що позовна заява підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Основні вимоги щодо форми та змісту позовної заяви, а також вимоги щодо документів, які подаються позивачем разом з позовною заявою, визначені статтями 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктами 4, 5 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Предметом позову як вимоги про захист порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу.

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом позову розуміють певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Предмет позову повинен бути чітко визначений позивачем у прохальній частині позовної заяви, оскільки резолютивна частина рішення суду, по суті, відображає позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви, та повинна викладатися чітко й безумовно.

Поряд з цим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.02.2024 у справі № 990/150/23 підкреслювала, що зміст позовних вимог - це максимально чітко і зрозуміло сформовані визначення способу захисту порушеного права чи інтересу у прохальній частині позову.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд зазначає, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, і відповідно для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що містяться в статті 162 ГПК України. Суд також зауважує, що цей обов`язок не може бути перекладено на суд, оскільки саме позивач є зацікавленим в ефективному захисті своїх прав та ефективному здійснені судочинства за його позовною заявою.

Натомість не зазначення позивачем у позовній заяві змісту конкретних позовних вимог у відповідності до вимог чинного господарського процесуального законодавства, нівелює можливість дотримання судом вказаних принципів та унеможливлює правильне і своєчасне вирішення господарського спору.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу; відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Отже, відповідач за своєю суттю є особою, яка за позовною заявою позивача притягається до відповідальності за порушення чи оспорювання її прав та охоронюваних законом інтересів, а також у передбачених законом випадках, й інші особи, на адресу яких спрямована вимога позивача, яка знайшла своє аргументування та вираження у відповідній позовній заяві, тобто між позивачем та відповідачем має існувати правовий зв`язок щодо предмету позову, обумовлений певними господарськими правовідносинами (аналогічні висновки викладені в пункті 4.9 постанови Верховного Суду від 09.07.2020 у справі №922/404/19).

Як слідує зі змісту позовної заяви, вказуючи в якості єдиного відповідача Військову частину НОМЕР_1 , позивачем сформульовано позовні вимоги про визнання дійсним договору, зобов`язання позивача поставити товар та зобов`язання відповідача сплатити грошові кошти за товар до 31.12.2025, тобто фактично позивач заявляє одну позовну вимогу до самого себе, а також, сформувавши позовну заяву 19.12.2025, просить зобов`язати сторін вчинити дії в строк до 31.12.2025, який фактично вже минув.

Крім того, зважаючи на предмет позовних вимог, позивач не навів змісту позовних вимог і правових підстав позову щодо вимог про зобов`язання позивача поставити товар та зобов`язання відповідача сплатити грошові кошти за товар до 31.12.2025. Окрім того, наведені позивачем позовні вимоги викладені неповно, оскільки у прохальній частині не зазначено, на користь кого має бути поставлений визначений позивачем товар та на користь кого підлягають стягненню кошти.

Отже, позовна заява не відповідає вимогам пунктів 4, 5 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, способом усунення цього недоліку визначається надання позивачем письмових пояснень із зазначенням прохальної частини позовної заяви, в якій мають бути чітко визначені та заявлені вимоги до відповідача у справі або визначено коло учасників справи.

Також в силу приписів ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд зазначає, що у мотивувальній та прохальній частинах позову позивач зазначає реквізити договору про закупівлю товарів за державні кошти «№ 515-25 від 18.11.2025», проте долучає до матеріалів справи договір про закупівлю товарів за державні кошти без номеру та дати його укладення, а також наданий примірник договору та додатки до нього не містять доказів їх підписання сторонами.

Додатково суд звертає увагу позивача, що відповідно до вимог чинного законодавства копії документів належним чином засвідчуються або кожний лист окремо, шляхом проставлення печатки «Згідно з оригіналом», найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії, або ж шляхом скріплення (прошиття) певного пакету документів з відповідним написом «прошито та пронумеровано» та на звороті такого напису ставиться печатка «Згідно з оригіналом» із вказівкою найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Дослідивши матеріали позовної заяви судом встановлено, що долучені позивачем до позову копії документів, взагалі не містять відмітки про засвідчення, а отже, в порушення вказаних вимог, позивачем не засвідчено належним чином копії документів долучених до позовної заяви.

Для усунення означених недоліків позивачу слід надати копії документів, завірених відповідно до вимог пункту 5.26 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163-2020, затвердженого наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 №144).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

З аналізу вищевикладеного слідує, що Господарським процесуальним кодексом України визначено чіткий перелік дій та подання документів у разі звернення із позовною заявою до Господарського суду, а із зазначених вимог випливає обов`язок позивача надіслати відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів незалежно від того, чи є у наявності у відповідача дані документи.

При цьому, положення частини 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України мають імперативний характер, що відповідно свідчить про обов`язковість надсилання позовної заяви з додатками до моменту звернення до суду з позовом чи то через електронний кабінет, чи то засобами поштового зв`язку у випадку відсутності такого кабінету.

Відповідно до положень статті 13 Закону України «Про поштовий зв`язок», послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості.

Згідно п.47 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення.

За змістом п.17 Правил, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою, згідно з тарифами оператора поштового зв`язку. Послуга опису вкладення до поштового відправлення полягає в підтвердженні у визначеному оператором поштового зв`язку порядку відповідно до технологічного процесу здійснення такої операції вмісту вкладення до поштового відправлення із зазначенням індивідуальних ознак відповідного вкладення (конкретний вид, кількість тощо), що відрізняє його від інших речей.

Пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв`язку зазначено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Відповідно, якщо копію позовної заяви надіслано поштою, то документом, який підтверджує надсилання, є встановлений у п.п. 61, 62 Правил спосіб поштової оплати, опис вкладення у цінний лист. Крім того, підтвердженням, що відправлення надіслано на адресу одержувача є саме накладна (службовий чек), в якому зазначено номер накладної, інформацію про відправника та одержувача, інформацію про відправлення, а також міститься підтвердження (підпис) відправника з підтвердженням, що інформація у даній накладній зазначена правильно.

Як встановлено судом, позивачем до позовної заяви в якості доказів надсилання позовної заяви з додатками відповідачу доданий, серед іншого, опис вкладання від 19.12.2025, проте суд не приймає зазначений опис в якості доказів відповідного направлення, з огляду на наступне.

Наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» від 12 травня 2006 № 211 затверджено Порядок пересилання поштових відправлень, в п. 3.2.1 якого наведено зразок оформлення опису вкладення за формою 107.

Так, за формою 107 відправник складає опис вкладення поштового відправлення у двох примірниках із зазначенням у ньому найменування одержувача та його адреси, поіменного переліку предметів, загальної вартості вкладення і підписує його.

Таким чином, належним доказом направлення сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів є оригінал опису вкладення, з зазначенням адреси і найменуванням адресанта, заповнений відповідно до переліку додатків, долучених до позовної заяви.

Відтак, згідно із долученого до позову опису вкладення в цінний лист відповідачу не зазначено поіменного переліку додатків до позовної заяви, лише вказано «копія позовної заяви, додатки до позовної заяви згідно переліку в позовній заяві», що не відповідає вимогам чинного законодавства та не дає можливості суду перевірити, які саме додатки були направлені на адресу відповідача.

Відтак, зазначений опис вкладення у цінний лист не відповідає вимогам пункту 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 № 270, а тому не може бути взятий до уваги як належний та допустимий доказ направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Отже, позивачем не надано належних доказів, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів, тому, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано вимог п.1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України та ст.172 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене позивачу необхідно подати до суду докази надіслання на адресу відповідача всіх доданих до позовної заяви документів у відповідності до кількості аркушів, які подані заявником до позовної заяви з якою заявник звернувся до суду та зазначенням в описі вкладення у цінний лист номеру поштового відправлення та кількість аркушів по кожному найменуванню, які будуть направлені на адресу відповідача.

Окрім того, згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 пункту 2 частини 2 статті 4), а позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 2 пункту 2 частини 2 статті 4).

Відповідно до абзаців 1, 2 частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 9 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України . Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, а також на забезпечення архітектурної доступності приміщень судів, доступності інформації, що розміщується в суді, для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року встановлений у розмірі 3028,00 грн.

Як вже було зазначено судом, предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

Зі змісту прохальної частини позову вбачається, що хоча позивачем і викладено прохальну частину шляхом зазначення позовних вимог щодо визнання дійсним договору, та зобов`язання позивача поставити товар, а відповідача - сплатити грошові кошти, однак фактично заявлено 2 вимоги немайнового характеру а одну вимогу майнового характеру, оскільки вимогу про зобов`язання відповідача сплатити грошові кошти суд розцінює фактично як вимогу про стягнення з відповідача відповідних коштів, які передбачають окремий їх розгляд та захист судом, а також прийняття рішення щодо кожної вимоги.

За приписами чинного законодавства, у разі заявлення позовних вимог, в тому числі, які є наслідком від основної позовної вимоги, судовий збір сплачується за кожну вимогу окремо у встановленому законом розмірі.

Отже, виходячи з того, що позов про визнання дійсним договору, та зобов`язання позивача поставити товар, а відповідача - сплатити грошові кошти, тобто містить дві вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру, пред`явлено до суду у паперовій формі, сплаті підлягає судовий збір у загальному розмірі 9618,50 грн (3028 грн*2 = 6056 грн + 237500 грн*1,5% = 3562,50 грн).

У якості доказу сплати судового збору за подання даного позову заявником надано платіжну інструкцію від 19.12.2025 № 8400-5485-2697-5220 на суму 3028,00 грн. Проте, зазначений розмір судового збору є меншим, ніж передбачений законом, а тому суд дійшов висновку про порушення позивачем процесуальних норм щодо сплати судового збору, і сума недоплаченого судового збору складає 6590,50 грн.

Отже, як вбачається із поданих матеріалів, позивачем не дотримано вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України. Для усунення означеного недоліку позивачу слід надати докази доплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162,164,172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Згідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом другим частини першої цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу.

Таким чином, у суду наявні підстави для залишення позовної заяви Фізичної особи-підприємця Капустіна Дениса Геннадійовича (вх. № 27/26 від 05.01.2026) без руху.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Фізичної особи-підприємця Капустіна Дениса Геннадійовича (вх. № 27/26 від 05.01.2026) - залишити без руху.

2. Встановити Фізичній особі-підприємцю Капустіну Денису Геннадійовичу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз`яснити позивачу, що за змістом ч.4 ст.174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набрала законної сили 12.01.2026 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Цісельський