ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року Справа № 924/465/25

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуюча суддя Коломис В.В., суддя Саврій В.А. , суддя Тимошенко О.М.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику представників сторін апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області на рішення Господарського суду Хмельницької області від 28 жовтня 2025 року (повний текст складено 07.11.2025) у справі №924/465/25 (суддя Заярнюк І.В.)

за позовом Дніпропетровського обласного центру зайнятості

до Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1

про стягнення 15 450,08 грн

Апеляційну скаргу розглянуто судом без повідомлення учасників справи, відповідно до частин 2, 10 статті 270 та частини 13 статті 8 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 28 жовтня 2025 року у справі №924/465/25 позов Дніпропетровського обласного центру зайнятості до Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 про стягнення 15 450,08 грн задоволено.

Присуджено до стягнення з Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області на користь Дніпропетровського обласного центру зайнятості 15 450,08 грн допомоги по безробіттю та 3028 грн витрат по оплаті судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, ГУ ПФУ в Хмельницькій області звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення Господарським судом Хмельницької області норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26 листопада 2025 року апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Хмельницькій області на рішення Господарського суду Хмельницької області від 28 жовтня 2025 року у справі №924/465/25 залишено без руху. Запропоновано скаржнику протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки шляхом надання суду доказів направлення копії апеляційної скарги позивачу та третій особі.

08 грудня 2025 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків, встановлених при поданні апеляційної скарги, до якої скаржник долучає докази направлення апеляційної скарги з доданими до неї додатками ОСОБА_1 та Державному центру зайнятості (03491079), тоді як доказів направлення Дніпропетровському обласному центру зайнятості (03490909) апеляційному суду не надано.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області на рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.10.2025 у справі №924/465/25. Встановлено учасникам справи строк для подання до суду відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) апелянту копії відзиву та доданих до нього документів протягом 10 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження, з урахуванням положень статті 263 Господарського процесуального кодексу України. Роз`яснено учасникам справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження. Запропоновано скаржнику протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали надати суду докази направлення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів Дніпропетровському обласному центру зайнятості (03490909).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до абз. 1 ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (абз. 2 ч. 10 ст. 270 ГПК України).

Враховуючи те, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зважаючи на категорію та складність справи, обсяг та характер доказів, які входять до предмету доказування, час, необхідний для вчинення судом та учасниками процесуальних дій, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи №924/465/25 за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 квітня 2022 року ОСОБА_1 (третя особа) звернулася до Криворізького міськрайонного центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного.

12.04.2022 Криворізьким міськрайонним центром зайнятості громадянці ОСОБА_1 було надано статус безробітної, що підтверджується наказом №НТ220412, персональною карткою №00034 та додатком №2 до неї -"Рішення, прийняті центром зайнятості / філією центру зайнятості щодо зареєстрованого безробітного".

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2023 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у призначення пенсії №56 від 25.08.2022.

Відповідно до наказу Міністерства економіки України №3910 від 18.10.2022 "Про реорганізацію державних установ Державної служби зайнятості" Криворізький міськрайонний центр зайнятості реорганізовано шляхом приєднання до Дніпропетровського обласного центру зайнятості. Дніпропетровський обласний центр зайнятості є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків Криворізького міськрайнного центру зайнятості. Наказом Дніпропетровського обласного центру зайнятості №319 від 23.12.2022 утворено відокремлений підрозділ - Криворізька філія Дніпропетровського обласного центру зайнятості. Директор Філії діє в інтересах Дніпропетровського обласного центру зайнятості на підставі доручення.

14 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Філії з заявою про зняття з обліку, на підставі чого, реєстрація ОСОБА_1 була припинена.

За період перебування на обліку ОСОБА_1 було виплачено матеріального забезпечення у вигляді допомоги по безробіттю у сумі 15 450,08 грн, що підтверджується довідкою Криворізької філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості.

Криворізькою філією Дніпропетровського обласного центру зайнятості було пред`явлено Головному управлінню Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області претензію №01-10/1851 від 12.10.2023 щодо повернення суми у розмірі 15450,08 грн, виплаченої як допомога по безробіттю громадянці ОСОБА_1 під час перебування останньої на обліку у зазначеній філії центру зайнятості.

ГУ Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області у відповідь на претензію листом №0400-010904-6/187689 від 23.11.2023 повідомило, що не визнає її, вказуючи про те, що ОСОБА_1 після постановлення ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 про відкриття провадження у справі №160/1674/23 не вчинено жодних дій щодо подання до Криворізької філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості відомостей про обставини, що впливають на умови виплати їй допомоги по безробіттю.

Враховуючи викладене, Дніпропетровський обласний центр зайнятості звернувся до суду про стягнення з ГУ Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області матеріальної шкоди в розмірі виплаченої третій особі допомоги по безробіттю в сумі 15 450,08 грн на підставі ст. 1173 Цивільного кодексу України.

Місцевий господарський суд, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 11 ЦК України визначено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

За змістом ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно з ч.1 ст.107 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов`язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох елементів цивільного правопорушення: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

Суб`єктами відповідальності, відповідно до ст. 1173 ЦК України є органи державної влади або місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

За змістом п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №280 від 23.07.2014, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з п. 7 зазначеного Положення Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області є органом виконавчої влади, тобто суб`єктом відповідальності в розумінні ст. 1173 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2023 у справі №160/1674/23, серед іншого, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у призначення пенсії №56 від 25.08.2022; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 01.11.1993 року по 25.10.1994 року та період здійснення підприємницької діяльності з 25.10.1994 року по 10.10.1997 року.

Тобто, під час розгляду справи №160/1674/23 судом було встановлено незаконність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення", статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Згідно з ч. 2 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення" статус безробітного надається зазначеним у ч. 1 цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України "Про зайнятість населення" зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" встановлено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку.

Частинами 1, 2 ст. 8 та п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що Фонд загальнообов`язкового державного-соціального страхування України на випадок безробіття створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів; виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду. Фонд є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією. Держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом. Кошти бюджету Фонду використовуються на виплату забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття зобов`язаний вживати заходів до раціонального використання коштів і забезпечення його фінансової стабільності.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 02.03.2018 у справі №916/336/17, де, між іншим, вказано на те, що необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох елементів цивільного правопорушення: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих елементів має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі ст. 1173 ЦК України. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Отже, господарський суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що суб`єктами відповідальності, відповідно до положень ст. 1173 ЦК України, є органи державної влади або місцевого самоврядування, а відповідальність за шкоду, завдану органом державної влади, органом влади Автономної республіки Крим або органом місцевого самоврядування, настає незалежно від вини цих органів.

На відміну від загальної норми ст. 1166 ЦК України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправної поведінки, наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вини заподіювача шкоди), спеціальна норма ст. 1173 ЦК України, на підставі якої заявлені позовні вимоги у справі, передбачає відшкодування шкоди незалежно від вини державного органу та його посадової або службової особи.

Разом з тим, колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду у справі №915/282/17 від 13.02.2018, де, зокрема, вказано на те, що необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій цього державного органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями та заподіяною шкодою.

При цьому, неправомірність рішення, дій або бездіяльності органу державної влади має підтверджуватись відповідним рішенням суду, яке буде мати преюдиціальне значення для справи про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Згідно з ч. 1 ст. 107 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов`язків з адміністративного управління накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Слід зазначити, що протиправна поведінка ГУ ПФУ в Хмельницькій області виявляється у неправомірній відмові у призначенні ОСОБА_1 пенсії, а причинним зв`язком між протиправною поведінкою та збитками є звернення ОСОБА_1 до Криворізького міськрайонного центру зайнятості із заявою про призначення виплати допомоги по безробіттю, що спричинило збитки Центру зайнятості.

Отже, господарський суд першої інстанції правильно виснував, що виплата допомоги по безробіттю здійснювалась позивачем на виконання вимог Закону України "Про зайнятість населення", і така виплата відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення", п. 7 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" не здійснювалася би у випадку своєчасного призначення та виплати пенсії ОСОБА_1 , що свідчить про наявність шкоди у позивача та причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача та заподіяною шкодою.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про доведенність позивачем наявності всіх трьох елементів правопорушення в діях відповідача, необхідних для притягнення його до відповідальності у вигляді стягнення шкоди згідно зі ст. 1173 ЦК України.

За таких обставин, доводи апелянта про те, що в діях Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області не вбачається наявності всіх елементів необхідних для відшкодування збитків (відсутні протиправна поведінка та причинний зв`язок між діями та виникненням збитків), що є обов`язковою умовою для стягнення позадоговірної шкоди відповідно до ст. 1166 ЦК України, судом до уваги не беруться.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про те, що своїми діями відповідач завдав позивачу матеріальної шкоди в розмірі отриманої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю у сумі 15 450,08 грн та обгрунтовано стягнув цю суму з відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Хмельицької області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 275. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 28 жовтня 2025 року у справі №924/465/25 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Тимошенко О.М.