ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" січня 2026 р. Справа № 914/671/25

Суддя Західного апеляційного господарського суду Бонк Т.Б.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Львівської міської ради (б/н від 30.12.2025; вх.суду № 01-05/3921/25 від 31.12.2025)

на рішення Господарського суду Львівської області від 10.12.2025 (повний текст рішення складено 10.12.2025, суддя Т.Я. Рим)

у справі № 914/671/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтом Україна», Львівська обл., Львівський р-н, с. Щирець,

до відповідача 1: Львівської міської ради, м. Львів,

відповідача 2: Агенції ресурсів Львівської міської ради, м. Львів,

відповідача 3: Управління капітального будівництва Львівської міської ради, м. Львів,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчого комітету Львівської міської ради, м. Львів,

про: cтягнення 22 012 456,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 10.12.2025 у справі № 914/671/25 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з Управління капітального будівництва Львівської міської ради (адреса: 79044, Львівська область, місто Львів, вулиця Горбачевського, будинок 10, ідентифікаційний код 04056049), як основного боржника та з Львівської міської ради (адреса: 79008, Львівська область, місто Львів, площа Ринок, будинок 1, ідентифікаційний код 04055896), як субсидіарного боржника, через Виконавчий комітет Львівської міської ради (адреса: 79008, місто Львів, площа Ринок, будинок 1, ідентифікаційний код 26256622) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтом Україна» (адреса: 81160, Львівська область, Пустомитівський район, селище міського типу Щирець, вулиця Княжа, будинок 14, ідентифікаційний код 35382784) 12 843 496 (дванадцять мільйонів вісімсот сорок три тисячі чотириста дев`яносто шість) грн 15 коп інфляційних втрат, 2 749 329 (два мільйони сімсот сорок дев`ять тисяч триста двадцять дев`ять) грн 39 коп 3 % річних, 187 113 (сто вісімдесят сім тисяч сто тринадцять) грн 90 коп відшкодування витрат на оплату судового збору та 14 335 (чотирнадцять тисяч триста тридцять п`ять) грн 59 коп відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Відмовлено у задоволенні решти позовних вимог.

З підстав, викладених в апеляційній скарзі, відповідач 1 оскаржив рішення суду першої інстанції.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Апелянтом до апеляційної скарги не долучено доказів про сплату судового збору, про такі не зазначено і в переліку додатків до апеляційної скарги. Водночас скаржником подано суду клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, у зв`язку технічними та бюджетними обмеженнями, які виникли через завершення бюджетного року.

За вимогами ч. 1, 2 ст. 9 Закону України Про судовий збір судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Частиною другою статті 123 ГПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлено ставку судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п.п.6 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду встановлено ставку в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

Як слідує з апеляційної скарги, скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 10.12.2025 в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Згідно ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Апеляційна скарга в даній справі, скаржником подана через систему електронний суд, отже, з врахуванням наведеного, апелянту за подання апеляційної скарги слід було сплатити 280 670,86 грн судового збору ((12 843 496, 15 грн + 2 749 329, 39 грн) х 1,5% х 150% х 0,8).

Щодо клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення пунктів 1 та 2 ч.1 ст.8 Закону "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п.3 ч.1 ст.8 Закону "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 940/2276/18).

З огляду на зазначене, приписи п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" поширюються на окремі категорії позивачів, які є фізичними особами та не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію.

Так, Велика Палата Верховного Суду у п.48 постанови від 14.01.2021 р. у справі № 940/2276/18 зазначила, що "юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату…". Між тим, відповідно до п. 37 цієї постанови навіть за наявності умов для відстрочення сплати судового збору, таке відстрочення за змістом ст. 8 Закону України "Про судовий збір" є правом, а не обов`язком суду.

З огляду на те, що предметом спору у справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, доводи апелянта про наявність підстав для відстрочення сплати судового збору відхиляються.

Враховуючи те, що Львівська міська рада не відноситься до переліку осіб, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", у суду відсутні підстави для відстрочення сплати судового збору, тому клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Таким чином, апеляційним судом встановлено недотримання апелянтом положень п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України, що тягне за собою наслідок у вигляді залишення апеляційної скарги без руху.

Враховуючи вищенаведене, Західний апеляційний господарський суд дійшов до висновку про залишення без руху апеляційної скарги Львівської міської ради на рішення Господарського суду Львівської області від 10.12.2025 у справі № 914/671/25 з підстав визначених в ч.2 ст.260 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Львівської міської ради (б/н від 30.12.2025; вх.суду № 01-05/3921/25 від 31.12.2025) на рішення Господарського суду Львівської області від 10.12.2025 у справі № 914/671/25 залишити без руху.

2. Скаржнику у 10 денний строк з дня отримання цієї ухвали подати апеляційному суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 280 670,86 грн в порядку, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач Т.Б. Бонк