РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.01.2026Справа № 910/10983/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Готель "Прем`єр Палац"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАСКО ГРУП"

про стягнення 213 527,17 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Готель "Прем`єр Палац" (далі - позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАСКО ГРУП" (далі - відповідач) про стягнення 213 527,17 грн збитків.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань згідно з договором № 21/07/24 від 23.07.2024 в частині реєстрації податкових накладних, у зв`язку з чим позивачем понесені збитки у вигляді неможливості отримання податкового кредиту на сплачену за роботи суму ПДВ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), а також встановлено учасникам справи строки для вчинення процесуальних дій.

Копія вказаної ухвали суду доставлена до електронного кабінету позивача 09.09.2025.

Відповідачу ухвала суду від 09.09.2025 направлена за адресою, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань поштовим відправленням № 295, яке згідно з даними трекінгу відстеження/пересилання станом на 23.09.2025 не вручено відповідачу.

Крім того, як встановлено судом, відповідач з 18.09.2025 зареєстрований у підсистемі "Електронний суд".

22.09.2025 від відповідача надійшли:

- клопотання про відкладання (перенесення) розгляду справи;

- клопотання про продовження строку для подання доказів та пояснень.

Вказані клопотання мотивовані тим, що ТОВ "ФАСКО ГРУП" на даний момент перебуває в складному адміністративному та юридичному стані, а саме відповідача включено до переліку ризикових платників ПДВ і наразі останнє проходить комплексну документальну перевірку (звірку) податковими органами, у зв`язку з чим відповідач не має об`єктивної можливості своєчасно зібрати та належним чином оформити всі необхідні докази та заперечення у цій справі.

Враховуючи вищевикладене, відповідач просить продовжити строк для подання пояснень та доказів у справі № 910/10983/25 на 30 календарних днів.

Ухвалою суду від 23.09.2025 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАСКО ГРУП" про продовження строку для подання відзиву (з доказами та поясненнями) задоволено; продовжено Товариству з обмеженою відповідальністю "ФАСКО ГРУП" строк для подання відзиву на позов та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються викладені у відзиві обставини, на 29 днів до 17.10.2025 (включно).

Вказана ухвала доставлена до електронних кабінетів позивача та відповідача - 23.09.2025.

Відповідач у даній справі правом на подання відзиву на позов не скористався.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Суд відзначає, що сторонам було надано достатньо часу (з урахуванням введеного на території України воєнного стану та можливих затримок у доставці поштової кореспонденції, відключення електропостачання та інших негативних наслідків) для подання всіх пояснень, заяв та клопотань.

Від сторін не надходило клопотань про розгляд даної справи з повідомленням викликом представників сторін.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

23.07.2024 між позивачем (замовник) та відповідачем (підрядник) укладено договір підряду № 23/07/24, за умовами якого відповідач зобов`язався виконати повний комплекс робіт з ремонту приміщення № 44, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити вартість виконаних підрядником робіт, використаних матеріалів та комплектуючих виробів (п. 1.1 договору).

Додатковою угодою № 1 від 01.10.2024 сторони внесли зміни до умов вищевказаного договору, а саме збільшили ціну договору до 1 391 132,88 грн, з яких 1 159 277,40 грн - вартість робіт та 231 855,48 грн - податок на додану вартість.

Як погоджено сторонами у п. 11.6 договору, підрядник зобов`язаний виплатити на користь замовника штраф у розмірі 20% вартості (ціни) товару та/або робіт, на яку податкова накладна/розрахунок коригування: не складані та не направлені замовникові; складені неналежним чином; не зареєстровані в ЄРПН в установленому порядку та не прийняті податковим органом; подані з порушенням строку їх реєстрації.

Відповідно до п. 13.1 договору останній вважається укладеним та набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скраплення його печатками сторін та діє до 31.12.2024.

Як вказує позивач у позові та що підтверджується актами приймання виконаних робіт, відповідачем виконано, а позивачем прийнято роботи на загальну суму 1 281 163,04 грн, у т.ч. 213 527,17 грн.

Відповідно до платіжних інструкцій № 4369 від 26.07.2024, № 5833 від 30.09.2024, № 6455 від 29.10.2024, № 6865 від 15.11.2024 та № 7953 від 30.12.2024 за вищевказані роботи позивачем були сплачені грошові кошти в розмірі 1 281 163,04 грн, у т.ч. 213 527,17 грн ПДВ.

Проте, як вказує позивач, відповідачем не здійснено реєстрацію податкових накладних на загальну суму 213 527,17 грн, у зв`язку з чим сума сплачених позивачем грошових коштів у вигляді ПДВ не може бути включена до податкового кредиту.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до відповідача з вимогою № 204 від 15.05.2025, в якій вимагав сплатити штраф в розмірі 20% від вартості виконаних робіт, що складає 213 527,17 грн.

Гарантійним листом від 22.07.2025 № 07-25/01 відповідач зобов`язався до 11.08.2025 сплатити позивачу 213 527,17 грн.

Гарантійним листом від 11.08.2025 № 11-25/01 відповідач зобов`язався до 21.08.2025 сплатити позивачу 213 527,17 грн.

Проте, як вказує позивач, відповідач грошові кошти не сплатив, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача 213 527,17 грн збитків.

Розглянувши заявлені позивачем позовні вимоги, суд зазначає про наступне.

Судом встановлено, що між сторонами фактично укладено договір поставки.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з підпунктом "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до 201.10 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. За відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність не настає.

Необхідним елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що порушення боржником зобов`язання є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такого порушення. Так, відшкодуванню підлягають збитки, які стали безпосереднім і невідворотнім наслідком порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, тобто мають бути прямими.

Отже, при пред`явленні вимог про стягнення збитків позивачем повинно бути доведено факт порушення відповідачем зобов`язань, наявність та розмір збитків, а також наявність причинного зв`язку між ними. У свою чергу, відповідач має довести відсутність його вини у заподіянні збитків позивачу.

Судом встановлено, що за результатами господарських операцій з виконання відповідачем робіт на суму 1 281 163,04 грн, у т.ч. ПДВ розмірі 213 527,17 грн, відповідачем виконано, а позивачем прийнято та оплачено роботи.

Проте під час розгляду даної справи суду не надано доказів реєстрації податкових накладних на суму ПДВ у розмірі 213 527,17 грн.

Отже, станом на день прийняття рішення у даній справи податкові накладні на суму 213 527,17 грн є незареєстрованими.

У той же час, відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Суд зазначає, що положення пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України за загальним правилом не передбачають можливості включення покупцем товарів/послуг суми ПДВ до податкового кредиту у разі невиконання продавцем обов`язку зі складення та реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних; при цьому покупець зазначених товарів/послуг має право додати до податкової декларації скаргу на такого продавця. Однак, подання такої скарги згідно з наведеною нормою не є підставою для включення ним сум податку до складу податкового кредиту.

Аналогічний правовий висновок викладено Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.08.2018 у справі № 917/877/17. При цьому у вказаній постанові Верховний Суд відступив від висновку, викладеного у пункті 28 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.03.2018 зі справи № 918/216/17, згідно з яким передбачалося, що відповідно до положень абзацу 15 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України порушення відповідачем порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних не позбавляє позивача права на включення спірної суми до податкового кредиту, а обумовлює її нарахування необхідністю додання до податкової декларації за звітний податковий період заяви зі скаргою на відповідача з доданням певного пакету документів.

Слід зазначити, що нормами Податкового кодексу України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок у встановлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 зі справи № 908/1568/18 та Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 зі справи № 917/877/17, при порушенні контрагентом (продавцем) за договором обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних належним способом захисту для заявника (покупця) може бути звернення до суду з позовом про відшкодування завданих збитків.

Крім того, хоча обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, невиконання такого обов`язку фактично завдало позивачу збитків. Тому має місце прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18 та від 10.01.2022 у справі № 910/3338/21.

Судом встановлено, що спір у даній справі виник внаслідок того, що відповідач не виконав обов`язку щодо реєстрації податкових накладних за фактом здійснення господарської операції, що позбавило позивача можливості отримати податковий кредит на суму ПДВ у розмірі 213 527,17 грн.

За встановленими судом обставинами, бездіяльність відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні становить прямий причинно-наслідковий зв`язок із неможливістю включення позивачем суми ПДВ 213 527,17 грн до податкового кредиту та зменшення податкового зобов`язання на таку суму, яка фактично є збитками позивача. Отже, у даному випадку наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

Суд вважає позовну вимогу про стягнення з відповідача 213 527,17 грн збитків обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, враховуючи задоволення позову, підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача в розмірі 3 202,91 грн.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАСКО ГРУП" (04073, м. Київ, вул. Сирецька, 9, оф. 234, код 42031696) на користь Приватного акціонерного товариства "Готель "Прем`єр Палац" (01024, м. Київ, бульвар Т. Шевченка/вул. Пушкінська, 5-7/29, код 21660999) збитки у розмірі 213 527,17 грн (двісті тринадцять тисяч п`ятсот двадцять сім грн 17 коп.), витрати по сплаті судового збору в 3 202,91 грн (три тисячі двісті дві грн 91 коп.).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 12.01.2026.

Суддя О.Г. Удалова