ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" січня 2026 р.м. Одеса Справа № 904/1069/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А., за участю секретаря судового засідання Прахт Є. І., розглянувши матеріали справи № 904/1069/25

за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" (; 03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1)

відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКВІТАС-КОНСАЛТ" (, 65016, Одеська область, м. Одеса, пров. Морехідний, 2А)

про стягнення заборгованості в розмірі 18 713 897,37 грн.

Представники:

від позивача: Царюк М.З.

від відповідача: Рудометкіна М.О.

В С Т А Н О В И В:

12.03.2025 року Публічне Акціонерне товариство акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕЙЛЕД", ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКВІТАС-КОНСАЛТ" про солідарне стягнення заборгованості в розмірі

18 713 897,37 грн. за Договором №106/2023/ООД-МСБ-ВКЛ про приєднання до Правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого, середнього та корпоративного бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів підприємництва Доступні кредити 5-7-9 % в АБ УКРГАЗБАНК від 23.02.2023, станом на 06.02.2025 р. (включно) , яка складалась із:

- простроченої заборгованості по кредиту 15 997 700,94 грн.;

- простроченої заборгованості по процентам 620 941,92 грн.;

- заборгованості по процентам (компенсація ФРП) 1 755 277,49 грн.;

- заборгованості по штрафам за 4 квартал 2023 р. 180 000,00 грн.; за 2 квартал 2024 р. 159 977,02 грн.

Ухвалою суду від 17.03.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено Позивачу семиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви.

18.03.2025 та 20.03.2025 від Позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2025 року передано матеріали позовної заяви за № б/н від 11.03.2025 Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" до Відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕЙЛЕД", Відповідача-2: ОСОБА_1 , Відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКВІТАС-КОНСАЛТ" про солідарне стягнення заборгованості з доданими до неї документами за встановленою територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Одеської області.

Згідно протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 13.05.2025 року вказані матеріали передано на розгляд судді Демешина О. А. в провадженні якого перебувала справа № 916/1549/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Олімп Фінанс про про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Стейлед.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.05.2025 року суд прийняв вказану позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, суд ухвалив присвоїти справі №916/1549/25(904/1069/25), справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи в змішаній (паперовій та електронній) формі, залучив до участі у справі, в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів розпорядника майна арбітражного керуючого Опанасик Владислава Володимировича (свідоцтво № 1888 від 27.12.2018), залучив до участі у справі, в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю Олімп Фінанс (вул. Предславинська, 37, оф. 402, м. Київ, 03150, код 42920880).

Ухвалою суду від 24.07.2025 року залишено без розгляду позов Публічного акціонерного товариства «АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕЙЛЕД», ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКВІТАС-КОНСАЛТ», третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів розпорядник майна арбітражний керуючий Опанасик Владислав Володимирович, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛІМП ФІНАНС» про солідарне стягнення заборгованості в розмірі 18 713 897,37 грн. у справі № 916/1549/25(904/1069/25, яка розглядається в межах справи №916/1549/25 про банкрутство ТОВ «СТЕЙЛЕД», в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕЙЛЕД».

Ухвалою суду від 24.07.2025 року передано справу № 916/1549/25(904/1069/25) за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" до відповідачів 1: ОСОБА_1 відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКВІТАС-КОНСАЛТ", за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: розпорядника майна арбітражного керуючого Опанасик Владислава Володимировича (свідоцтво № 1888 від 27.12.2018), за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Олімп Фінанс про солідарне стягнення заборгованості в розмірі 18 713 897,37 грн. для розгляду Господарським судом Одеської області в межах справи № 916/1841/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 25.07.2025 року Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А. прийняв до свого провадження справу № 916/1549/25(904/1069/25) для розгляду в межах справи № 916/1841/25, присвоїв справі № 916/1841/25(904/1069/25), ухвалив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи в змішаній (паперовій та електронній) формі, залучив до участі у справі, в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: арбітражного керуючого Филика Андрія Ігоровича (свідоцтво № 2044 від 09.11.2021; код - ), виключив зі складу учасників справи розпорядника майна арбітражного керуючого Опанасик Владислава Володимировича (свідоцтво № 1888 від 27.12.2018), виключив зі складу учасників справи Товариство з обмеженою відповідальністю Олімп Фінанс.

Ухвалою суду від 14.08.2025 року залишено без розгляду позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" до ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКВІТАС-КОНСАЛТ" про солідарне стягнення заборгованості в розмірі 18 713 897 грн. 37 коп. по справі № 916/1841/25(904/1069/25) в частині позовних вимог до ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 14.08.2025 року суд постановив розглядати справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКВІТАС-КОНСАЛТ" за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: арбітражного керуючого Филика Андрія Ігоровича в окремому проваджені з присвоєнням справі № 904/1069/25, виключив зі складу учасників справи № 904/1069/25 арбітражного керуючого Филика Андрія Ігоровича; справу № 904/1069/25 суд ухвалив розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі.

20.11.2025 року суд закрив підготовче провадження по справі та призначив розгляд справи у судовому засіданні по суті.

05.12.2025 року відповідач надав суду додаткові пояснення у справі наполягає на відмові у задоволенні позову.

Отже, суд розглядає по суті справу № 904/1069/25 за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКВІТАС-КОНСАЛТ" про стягнення заборгованості в розмірі 18 713 897,37 грн.

Так, матеріали справи № 904/1069/25 містять відзив на позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКВІТАС-КОНСАЛТ" (вх. № 26669/25) просить суд відмовити у задоволені позову повністю, відповідь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" на відзив (вх. № 27000/25) наполягає на задоволенні позову повністю та заперечення на відповідь на відзив (вх. № 33100/25) - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКВІТАС-КОНСАЛТ" просить суд в позові відмовити повністю, додаткові судові пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКВІТАС-КОНСАЛТ" (вх. № 39012/25) наполягає на відмові у задоволені позову.

Фактичні обставини справи.

23 лютого 2023 року між ТОВ "СТЕЙЛЕД" (надалі Позичальник, Відповідач) та АБ «УКРГАЗБАНК» (надалі АБ «УКРГАЗБАНК», Позивач, Банк, Кредитор) було укладено Договір №106/2023/ООД-МСБ-ВКЛ про приєднання до Правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого, середнього та корпоративного бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів підприємництва «Доступні кредити 5-7-9 % в АБ «УКРГАЗБАНК» (надалі Договір про приєднання, Договір), з урахуванням внесених змін та доповнень до нього.

Виходячи із змісту п. 1. Договору про приєднання сума кредиту складала - 24 000 000,00 грн. (двадцять чотири мільйона гривень 00 копійок).

Відповідно до п. 2 Договору з урахуванням Додаткових угод до Договору №1, №2 та №3 надання кредиту здійснюється з 23 лютого 2023 р. по 22 лютого 2026 р. (включно).

В забезпечення виконання Позичальником зобов`язань, що випливають з Договору про приєднання між АБ «УКРГАЗБАНК» (кредитор) та ОСОБА_2 , укладено Договір поруки №106/2023/ООД-МСБ-ВКЛ-П1 від 23.02.2023 року.

В забезпечення виконання Позичальником зобов`язань, що випливають з Договору про приєднання між АБ «УКРГАЗБАНК» та ТОВ "ЕКВІТАС - КОНСАЛТ" (надалі Поручитель, Відповідач) укладено Договір поруки №106/2023/ООД-МСБ-ВКЛ-П3 від 13.09.2024 року (надалі Договір поруки).

Відповідно до п. 1.1. Договору поруки, Поручитель зобов`язується перед Кредитором відповідати за виконання Позичальником зобов`язань по Договору про приєднання до Правил надання кредиту клієнтам мікро, малого, середнього та корпоративного бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів підприємництва «Доступні кредити 5-7-9 % в АБ «УКРГАЗБАНК» №106/2023/ООД-МСБ-ВКЛ від 13.09.2024 р., а також договорів про внесення змін та додаткових договорів до нього, укладеному Кредитором з Позичальником, згідно якого Позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі не пізніше « 22» лютого 2026 року:

- повернути кредит у розмірі 24 000 000,00 (двадцять чотири мільйона) гривень 00 копійок в строк по « 22» лютого 2026 року (включно);

- сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи зі значення суми індексу UIRD3m для валюти, що відповідає валюті кредиту, станом на попередній банківський день, що передує даті укладання кредитного договору, а у випадку відсутності даних за попередній день, за найближчий день, що передує йому, та значення фіксованої маржі в розмірі 7,0 (сім цілих нуль десятих) процентних пункти, з урахуванням щоквартальної зміни згідно з умовами кредитного договору, та сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), виходячи зі значення базової процентної ставки, згідно з умовами п.6 кредитного договору, збільшеної на 5,0 (п`ять цілих нуль десятих) процентних пункти;

- комісії, а також штрафи, пені та інші платежі у розмірі і випадках, передбачених кредитним та цим договорами;

- відшкодувати КРЕДИТОРУ всі збитки, понесені ним внаслідок невиконання ПОЗИЧАЛЬНИКОМ умов кредитного договору у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором.

У разі зміни умов Кредитного договору, зокрема, але не виключно: у разі підвищення розміру процентів за користування кредитними коштами; відстрочення виконання зобов`язання, що призвело до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування кредитними коштами; встановлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки за користування кредитними коштами в сторону збільшення; розширення змісту основного зобов`язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним, ПОРУЧИТЕЛЬ зобов`язується перед КРЕДИТОРОМ відповідати за виконання ПОЗИЧАЛЬНИКОМ зобов`язань по Кредитному договору в обсязі, що встановлюється після внесених таких змін.

ПОРУЧИТЕЛЬ надає свою згоду на зміни умов Кредитного договору, які призведуть або можуть призвести до збільшення обсягу його відповідальності, а також підтверджує, що такі зміни не потребують отримання КРЕДИТОРОМ будь-якого додаткового погодження у майбутньому.

ПОРУЧИТЕЛЬ зобов`язується у разі зміни умов Кредитного договору, які призведуть або можуть призвести до збільшення обсягу його відповідальності укласти(-дати) додаткову(-і) угоду(-и)/договір(-и) про внесення змін до цього Договору.

За змістом п. 1.2. Договору поруки Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Кредитором за виконання зобов`язань по кредитному договору.

Згідно п. 1.3. Договору поруки Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором у тому ж обсязі, що і Позичальник.

Відповідно до п. 5.1 Договору поруки 2, цей Договір набирає чинності з моменту підписання Сторонами та скріплення відбитками печаток (за наявності) і діє по 22 лютого 2026 року (включно).

Відповідно до документів, які містяться в матеріалах справи 23 січня 2025 року Позивачем було направлено ТОВ «Еквітас-Консалт» Лист-вимогу № 172/2389/2025 від 20 січня 2025 року, у якому зазначив, що враховуючи невиконання Позичальником у строк своїх зобов`язань у Банку виникло право вимагати у Відповідача, як поручителя, повернення всієї суми заборгованості за Кредитним договором, яка становить 18 695 609,10 грн.

Наведені обставини підтверджені матеріалами справи та не заперечуються сторонами.

Правова позиція позивача (т. 1 а.с. 1а 10, Т. 2 а.с. 176-179).

Як зазначалось вище, Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" у своїй позовній заяві просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКВІТАС-КОНСАЛТ" 18 373 920,35 грн., яка складається із сум: простроченої заборгованості по кредиту 15 997 700,94 грн.; простроченої заборгованості по процентам 620 941,92 грн.; заборгованості по процентам (компенсація ФРП) - 1755277,49грн. та заборгованості по штрафам за 4 квартал 2023 р. 180 000,00 грн.; за 2 квартал 2024 р. 159977,02 грн.

Вказані вимоги базуються на тому, що ТОВ «ЕКВІТАС-КОНСАЛТ», як Поручитель ТОВ «СТЕЙЛЕД» (Позичальник), своїх зобов`язань по вищевказаним договору поруки та кредитному договору, щодо сплати суми кредиту та процентів належним чином не виконало, у зв`язку з чим станом на 06.02.2025 р. за Договором про приєднання (з урахуванням змін та доповнень) утворилась загальна заборгованість в сумі - 18 713 897,37 грн.

Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача у повному обсязі.

Правова позиція відповідача (т. 2 а.с. 168-171).

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКВІТАС-КОНСАЛТ" просить суд відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Акціонерний Банк «УКРГАЗБАНК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еквітас-Консалт» про стягнення заборгованості в розмірі 18 713 897,37 грн. у повному обсязі.

Обґрунтовуючи свою позицію Відповідач посилається на наступне.

Відповідно до п. 10.1. Договору про приєднання у забезпечення зобов`язань за Договором про надання кредиту прийнято:

- поруку Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДЛІМ» ();

- поруку ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

- Гарантія Фонду розвитку підприємництва в розмірі, що вказаний в Додатку 3 до цього Договору про приєднання.

З наведеного відповідач робить висновок, що першочерговим поручителем, який забезпечує виконання зобов`язань Позичальником був ТОВ «ТРЕЙДЛІМ» і тільки потім Додатковою угодою № 2 до Договору про приєднання Сторони домовились внести зміни до пп. 10.1. Договору про приєднання та викласти в наступній редакції:

« 10.1. У забезпечення зобов`язань за Договором про надання кредиту прийнято: поруку ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ); Гарантія Фонду розвитку підприємництва в розмірі, що вказаний в Додатку 3 до цього Договору про приєднання.

10.1.1. У забезпечення зобов`язань за цим Договором про надання кредиту Позичальником буде забезпечено надання, а Банком буде прийнято: поруку ТОВ «ЕКВІТАС-КОНСАЛТ» (код за ) протягом 14 календарних днів з дати укладення Додаткової угоди № 2 від 30 серпня 2024 року до Договору про приєднання.»

23 лютого 2023 року між ПАТ «АБ «УКРГАЗБАНК», як Кредитором, ОСОБА_1 , як Поручителем та ТОВ «Стейлед», як Позичальником також укладено Договір поруки № 106/2023/ООД-МСБ-ВКЛ-П1 для забезпечення виконання Позичальником зобов`язань, що випливають з Договору про приєднання.

Отже, Відповідач вважає, що ТОВ «Еквітас-Консалт» та ОСОБА_1 є поручителями, які забезпечують виконання ТОВ «Стейлед» перед ПАТ «АБ «УКРГАЗБАНК» зобов`язань за тими самими договорами - Договором про приєднання до Правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого, середнього та корпоративного бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів підприємництва «Доступні кредити 5-7-9 % в АБ «УКРГАЗБАНК» № 106/2023/ООДМСБ-ВКЛ від 13.09.2024 р., а також договорами про внесення змін та додатковими договорами до нього, укладеному Кредитором з Позичальником, а тому беззаперечним у цьому випадку є висновок, що солідарну відповідальність несуть саме боржник і поручитель, проте звертаючись з позовом ПАТ «АБ «УКРГАЗБАНК» просило суд стягнути заборгованість солідарно з боржника (ТОВ «Стейлед») та двох поручителів ( ОСОБА_1 та ТОВ «Еквітас-Консалт»). Тобто солідарну відповідальність несуть боржник і поручитель, а також поручителі між собою у разі, якщо таке спільне волевиявлення передбачено умовами договору. Проте ні у Договорі про приєднання № 106/2023/ООД-МСБ-ВКЛ від 13 вересня 2024 року, ні у Договорах поруки № 106/2023/ООД-МСБ-ВКЛ-П1 від 23 лютого 2023 року та №106/2023/ООД-МСБ-ВКЛ-П3 від 13 вересня 2024 року не передбачено солідарної відповідальності саме поручителів.

Натомість у п. 1.2 договорів поруки зазначено, що Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Кредитором за виконання зобов`язань по кредитному договору.

П. 1.3. встановлює, що Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором у тому ж обсязі, що і Позичальник.

Отже, загальний висновок Відповідача такий: ОСОБА_1 та ТОВ «Еквітас-Консалт» не несуть між собою солідарної відповідальності, а кожен з них окремо несе відповідальність перед Кредитором солідарно з Позичальником ТОВ «Стейлед» за основним зобов`язанням Договором про приєднання.

Крім того, згідно додаткових пояснень у судових дебатах по справі, відповідач вважає, що існувала необхідність у зміні предмету позову у зв`язку з тим, що позов до ТОВ «Стейлед» та ОСОБА_1 залишено без розгляду, а початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів, а тому ним обрано неналежний та неефективний спосіб захисту.

Висновки суду.

22.05.2025 року Господарський суд Одеської області відкрив провадження у справі №916/1549/25(904/1069/25) за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕЙЛЕД" відповідача 2: ОСОБА_1 відповідача 3: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКВІТАС-КОНСАЛТ" про солідарне стягнення заборгованості в розмірі 18 713 897,37 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.07.2025 року по справі №916/1549/25 про банкрутство ТОВ «Стейлед» було визнано вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю Стейлед в сумі 18 882 472, 65 грн. та 4 844, 80 грн. судового збору.

Як вбачається з зазначеної ухвали суду, вказана заборгованість виникла на підставі договору №106/2023/ООД-МСБ-ВКЛ від 23.02.2023 про приєднання про приєднання до Правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого, середнього та корпоративного бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів підприємництва «Доступні кредити 5-7-9 % в АБ «УКРГАЗБАНК», з врахуванням змін та доповнень. У зв`язку з неналежним виконанням зазначеного кредитного договору у боржника станом на 14.05.2025 утворилась заборгованість, що складається з: 15 997 700, 94 грн. прострочена заборгованість по кредиту, 620 941, 92 грн. прострочена заборгованість по процентах, 1 755 277, 49 грн. - заборгованість по процентах, 144 000 грн. - заборгованість за розрахунково-касове обслуговування, 14 046, 42 грн. пеня за несвоєчасне погашення комісії, 8 951, 79 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення комісії, 1 577, 07 грн. індекс інфляції за несвоєчасне погашення комісії, 180 000 грн. штраф за 4 квартал 2023 р., 159 977, 02 грн. - штраф за 2 квартал 2024 р.

У зв`язку з цим - Ухвалою суду від 24.07.2025 року було залишено без розгляду позов Публічного акціонерного товариства «АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕЙЛЕД», ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКВІТАС-КОНСАЛТ» про солідарне стягнення заборгованості в розмірі 18713897,37 грн., який розглядається Господарським судом Одеської області по справі № 916/1549/25(904/1069/25) - в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕЙЛЕД».

Також, Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.08.2025 року по справі №916/1841/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 було визнано вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» до боржника - ОСОБА_1 в сумі 18 882 472,65 грн.

Як вбачається з зазначеної ухвали суду, вказана заборгованість виникла на підставі договору від 23.02.2023 №106/2023/ ООД-МСБ-ВКЛ про приєднання до Правил надання кредиту клієнтам мікро-, малого, середнього та корпоративного бізнесу за Програмою фінансової державної підтримки суб`єктів підприємництва «Доступні кредити 5-7-9 % в АБ «УКРГАЗБАНК», укладеного між ТОВ "СТЕЙЛЕД" та ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та договору поруки до нього від 23.02.2023 №106/2023/ООД-МСБ-ВКЛ-П1, де поручителем була ОСОБА_1 . У зв`язку з неналежним виконанням умов вказаних договорів, відповідно до наданого розрахунку, заборгованість боржника становить: 15 997 700,94 грн. - по кредиту, 620 941,92 грн. - по процентах, 1 755 277,49 грн. - по процентах (компенсація ФРП), 144 000 грн. - за розрахунково-касове обслуговування, 14 046,42 грн. - пеня за несвоєчасне погашення комісії, 8 951,79 грн.- 3% річних за несвоєчасне погашення комісії, 1 577,07 грн. - індекс інфляції за несвоєчасне погашення комісії, 180 000 грн. штраф за 4 квартал 2023 р., 159 977,02 грн. - штраф за 2 квартал 2024 р.

У зв`язку з цим - Ухвалою суду від 14.08.2025 року залишено без розгляду позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" до ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКВІТАС-КОНСАЛТ" про солідарне стягнення заборгованості в розмірі 18 713 897 грн. 37 коп. по справі № 916/1841/25 (904/1069/25) в частині позовних вимог до ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 14.08.2025р. по справі №916/1549/25(904/1069/25 було вирішено розглядати справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКВІТАС-КОНСАЛТ" за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - арбітражного керуючого Филика Андрія Ігоровича в окремому проваджені з присвоєнням справі № 904/1069/25.

Цією ж ухвалою було виключено зі складу учасників справи № 904/1069/25 арбітражного керуючого Филика Андрія Ігоровича.

Таким чином, на цей час господарським судом розглядається справа за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКВІТАС-КОНСАЛТ" про солідарне стягнення з вказаного відповідача, як поручителя за зобов`язанням ТОВ «Стейлед» перед банком, в сумі 18 713 897,37грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковими для неї. Виконання цивільного обов`язку забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, яка встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 14 ЦК України).

Зміст зазначених у ст. 15 ЦК України підстав для захисту не розкривається, але він відображений у відповідних нормах ст. ст., що регулюють ту чи іншу категорію правовідносин.

Порушення цивільних прав може проявлятися, зокрема, в невиконанні чи неналежному виконанні умов зобов`язання (ст. 610 ЦК України).

Загальні засади цивільного законодавства встановлено статтею 3 ЦК. До цього переліку, зокрема, належить свобода договору.

За змістом положень ст. ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст. 638 ЦК України).

Предметом договору є дії (або утримання від дій), які повинна виконати (або утриматися від виконання) зобов`язана сторона.

Статтями 525, 526 і 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Щодо відповідальності поручителя, суд звертає увагу на наступні положення чинного Законодавства України

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Як передбачено ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

За приписами ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст. 555 ЦК України, у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов`язаний повідомити про це боржника, а в разі пред`явлення до нього позову - подати клопотання про залучення боржника до участі у справі. Якщо поручитель не повідомить боржника про вимогу кредитора і сам виконає зобов`язання, боржник має право висунути проти вимоги поручителя всі заперечення, які він мав проти вимоги кредитора.

Поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов`язані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Виходячи з положень статті 559 ЦК України - строк поруки не закінчився, порука не припинилась, і тому відсутні підстави для звільнення Поручителя від своїх договірних зобов`язань. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника. Порука у повному обсязі поширюється на зобов`язання позичальника із врахуванням кредитного договору.

При цьому, суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постановах від 23.05.2018 у справі № 756/15191/14-ц, від 18.12.2019 у справі № 750/2697/14, про те, що факт ліквідації боржника за основним зобов`язанням з унесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за основним зобов`язанням не є підставою для припинення поруки, якщо кредитор за основним зобов`язанням до внесення запису до відповідного реєстру про припинення боржника (юридичної особи) реалізував своє право на стягнення заборгованості з поручителя, пред`явивши до нього позов.

Тобто, припинення основного зобов`язання внаслідок запровадження процедури ліквідації юридичної особи-боржника за цим зобов`язанням не припиняє дійсної поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи-боржника.

Крім того, статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Отже, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Такий висновок сформульовано в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №916/5073/15, від 14.11.2018 у справі №2-1383/2010.

Отже, з огляду на викладене суд звертає увагу, що первісний позов Публічного Акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" про солідарне стягнення було подано до кількох відповідачів, а саме:

до Відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕЙЛЕД";

до Відповідача-2: ОСОБА_1 ;

до Відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКВІТАС-КОНСАЛТ".

Позов базувався на тому, що Позичальник (Відповідач-1) та Поручителі (Відповідач-2 та Відповідач-3) свої зобов`язання за Кредитним договором та відповідними договорами поруки, щодо сплати суми кредиту та процентів належним чином не виконують.

В подальшому, як зазначалось вище, при розгляді цієї справи, відбулись наступні зміни у складі відповідачів:

- Ухвалою суду від 24.07.2025 року залишено без розгляду позов в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕЙЛЕД»;

- Ухвалою суду від 14.08.2025 року залишено без розгляду позов в частині позовних вимог до ОСОБА_1 .

Вказані ухвали суду набрали законної сили та є чинними.

Як було зазначено, факт наявності заборгованості, заявленої до стягнення не оспорюється, тобто визнається відповідачем та підтверджується наявними матеріалами справи.

Проте, Відповідач заперечує пред`явлення саме до нього таких вимог, оскільки вважає, що кожен з поручителів окремо несе відповідальність перед Кредитором солідарно з Позичальником ТОВ «Стейлед» за основним зобов`язанням Договором про приєднання, а між поручителями такої солідарної відповідальності не існує.

Між тим, станом на теперішній час єдиним відповідачем по справі є тільки Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКВІТАС-КОНСАЛТ".

Позицію Відповідача, що ПАТ «АБ «УКРГАЗБАНК» обрано неналежний та неефективний спосіб захисту порушених прав, оскільки Господарський суд Одеської області не може відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України вийти у рішенні за межі позовних вимог та задовольнити позовну заяву Позивача про солідарне стягнення заборгованості з ТОВ «Стейлед», ОСОБА_1 та ТОВ «Еквітас-Консалт», бо така позовна вимога про солідарне стягнення грошових коштів є неподільною, а щодо перших двох відповідачів позов залишено без розгляду суд вважає хибною з огляду на таке.

Дійсно, позов ПАТ АБ «Укргазбанк» первісно заявлявся, як до Позичальника (ТОВ «СТЕЙЛЕД»), так і до поручителів ( ОСОБА_1 та ТОВ «ЕКВІТАС-КОНСАЛТ») про солідарне стягнення з відповідачів вищевказаної суми заборгованості Позичальника перед банком по кредитному договору.

Між тим, у зв`язку з визнанням кредиторських вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» до боржників (ТОВ «Стейлед» та ОСОБА_1 ) справах № 916/1549/25 та №916/1841/25 - суд, відповідними ухвалами залишив без розгляду позовну заяву в частині позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» до ТОВ «Стейлед» та ОСОБА_1 .

Як було зазначено, станом на теперішній час, суд розглядає по суті справу №904/1069/25 за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКВІТАС-КОНСАЛТ" про солідарне стягнення заборгованості в розмірі 18 713 897,37 грн.

Суд погоджується з позицією Відповідача про відсутність солідарної відповідальності між поручителями, оскільки вищевказаними договорами поруки такої відповідальності саме між поручителями по зобов`язанням ТОВ «Стейлед» перед ПАТ АБ «Укргазбанк» - не передбачалось.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що позовна вимога про солідарне стягнення заборгованості дійсно втратила своє значення внаслідок залишення без розгляду позову ПАТ АБ «Укргазбанк» в частині позовних вимог до двох колишніх відповідачів (ТОВ «Стейлед» та ОСОБА_3 ) і участі у справі тільки одного відповідача ТОВ «ЕКВІТАС-КОНСАЛТ». При цьому, після залишення без розгляду позову в частині позовних вимог до ТОВ «Стейлед» та ОСОБА_1 , позивачем предмет позову не змінювався і, відповідно, залишилась незмінною вимога про солідарне стягнення заборгованості тільки з одного відповідача, а саме - з ТОВ «ЕКВІТАС-КОНСАЛТ».

Між тим, суд звертає увагу, що частиною 1 статті 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. А у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, відповідно до ч.1 ст.554 ГПК України, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Тобто, на цей часу у відповідача по справі (ТОВ «ЕКВІТАС-КОНСАЛТ») існують солідарні з боржником (ТОВ «Стейлед») зобов`язання перед ПАТ АТ «Укргазбанк».

Відповідно до ч.1 ст.543 ГПК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або у повному обсязі від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Таким чином, суд констатує, що у позивача існує право пред`явлення позову окремо до одного з поручителів, в саме до ТОВ «ЕКВІТАС-КОНСАЛТ» за невиконання ТОВ «Стейлед» своїх зобов`язань перед ПАТ АТ «Укргазбанк».

При цьому, у зв`язку з запереченнями Відповідача про неналежний та неефективний спосіб захисту у зв`язку із залишенням без змін позовної вимоги про солідарне стягнення боргу тільки з одного відповідача (ТОВ «ЕКВІТАС-КОНСАЛТ»), суд звертає увагу, що надмірний формалізм не сприяє реальному вирішенню спору та суперечить завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, про що зазначено в Постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 757/6159/19.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 22.09.2020 у справі N 910/3009/18 (п. 63), від 19.01.2021 у справі N 916/1415/19 (п. 6.13), від 16.02.2021 у справі N 910/2861/18 (п. 98), звертала увагу на те, що застосування судом того чи іншого способу захисту має призводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

Європейський суд з прав людини, також, звернув увагу, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі "Волчлі проти Франції" від 26.07.2007).

За таких обставин, суд вважає надмірним формалізмом, який не повинен вплинути на справедливість і законність судового рішення по цій справі, позицію Відповідача про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог з підстав залишення незмінною первинної вимоги Позивача про солідарне стягнення боргу за відсутності у справі інших відповідачів, крім ТОВ «ЕКВІТАС-КОНСАЛТ», а також, приймаючи до уваги наявність у Позивача права на звернення з позовом безпосередньо до цього Відповідача - поручителя по зобов`язанням ТОВ «Стейлед» перед банком. При цьому, звернення з позовом до поручителя про стягнення заборгованості власне і є належним та ефективним способом захисту порушеного права Позивача.

При цьому, саме задоволення позовних вимог про стягнення (а не солідарне стягнення) з Відповідача заборгованості буде повним і таким, що відповідає принципу процесуальної економії без необхідності звернення Позивача з іншим позовом до Відповідача з вимогами про стягнення цього ж боргу, лише без зазначення в іншому позові того, що таке стягнення є солідарним.

Також, судом не приймається до уваги посилання Відповідача на ч.2 ст.237 ГПК України, якою встановлено, що при ухваленні рішення, суд не може виходити за межі позовних вимог, оскільки в даному випадку, суд не виходить за межі позовних вимог, а задовольняє позов, залишаючись при цьому в межах заявленої вимоги про стягнення грошових коштів саме у заявленому розмірі із належного відповідача. Виходом за межі позовних вимог, навпаки, могло б бути здійснення судом солідарного стягнення з відповідача та з іншої особи, якщо позов містив вимоги тільки про стягнення боргу з одного відповідача.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги необхідність захисту прав Позивача у зв`язку з невиконанням, як позичальником (ТОВ «Стейлед»), так і поручителем (ТОВ «ЕКВІТАС-КОНСАЛТ») своїх зобов`язань перед ПАТ АТ «Укргазбанк», суд вважає позовні вимоги, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню з покладанням судових витрат на відповідача у повному обсязі.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.555 ГПК України, у разі пред`явлення позову до поручителя він зобов`язаний подати клопотання про залучення боржника до участі у справі. Такого клопотання ТОВ «ЕКВІТАС-КОНСАЛТ» не заявляло. Крім того, боржнику (ТОВ «Стейлед») про розгляд цієї справи було відомо, оскільки він у ній був відповідачем до того, як позов в частині позовних вимог до нього був залишений без розгляду.

Керуючись ст.ст. 233, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКВІТАС-КОНСАЛТ" (, 65016, Одеська область, м. Одеса, пров. Морехідний, 2А) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" (; 03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1): 15 997 700 грн 94 коп. заборгованості по кредиту простроченої; 620 941 грн 92 коп. заборгованості по процентах простроченої; 1 755 277грн. 49 коп. заборгованості по процентах (компенсація ФРП); 180 000 грн. суми штрафів за 4 квартал 2023 р.; 159 977 грн 02 коп. суми штрафів за 2 квартал 2024 р. та 224 566грн. 77 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України

та може бути оскаржено в порядку ст..ст.253-259 ГПК України.

Повне рішення складено 09.01.2026 р.

Суддя О.А. Демешин

09 січня 2026 р.