ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2026 Справа № 917/2070/25

м. Полтава

Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., розглянувши матеріали за позовною заявою Фермерського господарства «ЕКО-КРАЙ» (; адреса: вул. Харківська, 11 А, с. Засулля, Лубенський район, Полтавська область, 37522)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрукти Полтавщини» (; адреса: село Піски, Миргородський район, Полтавська область, 37233)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 183600,00 грн

Представники сторін в судове засідання не викликались, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку спрощеного провадження відповідно до cт. 247 ГПК України.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 183600,00 грн грн заборгованості за договором про надання послуг №08/07/24 від 08.07.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язання щодо оплати виконаних позивачем послуг у вигляді обприскування дерев проти шкідників і хвороб на площі 24 га договірною вартістю 183 600,00 грн.

Відповідач визнає позовні вимоги Фермерського господарства «ЕКО-КРАЙ» про стягнення 183 600,00 грн заборгованості по договору про надання послуг (виконання робіт) №08/07/24 від 08.07.2024 року в повному обсязі, про що зазначив у відзиві на позовну заяву.

Третя особа проти позовних вимог заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. У поясненнях по суті спору від 24.12.2025 (вх. №16656 від 24.12.2025) вказує, що Договір має ознаки фіктивного, а тому є недійсним з огляду на: відсутність формування/реєстрації податкової накладної при здійсненні операцій згідно Договору; договір не містить всіх належних істотних умов, а саме чітко визначеного предмету договору: чіткий перелік запланованих агротехнічних робіт (оранка, посів, обробка, збір урожаю тощо), ідентифікація земельної ділянки (площа, місцезнаходження, кадастровий номер). Третя особа вважає, що надані позивачем докази ніяк не підтверджують реальну наявність/виникнення домовленості сторін, реальне надання послуг визначених даними домовленостями, як наслідок, реальні підстав для оплати, а тому не є належними та допустимими.

ФГ «ЕКО-КРАЙ» заперечує проти аргументів, викладених у поясненнях третьої особи. Позивач вказує, що податкова накладна на суму проведеної господарської операції з надання послуг за договором № 08/07/24 від 08.07.2024 в розмірі 186 300,00 грн була складена позивачем на дату виникнення податкових зобов`язань 31.07.2024 в електронній формі з використанням удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог ЗУ «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений законом термін, порядковий номер 124.

Позивач також посилається, що умова про обов`язковість визначення в договорі про надання послуг кадастрових номерів земельних ділянок законодавством України не передбачена. Відповідно до умов договору № 08/07/24 від 08.07.2024 позивачем надавалися не послуги з обробітку земельних ділянок, а послуги з обприскування фруктових дерев проти шкідників і хвороб засобами захисту рослин.

Процесуальні дії суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2025 для розгляду даної справи визначено суддю Пушка І.І.

Згідно з ухвалою від 12.11.2025 суд залишив позовну заяву без руху, встановив позивачу строк для усунення недоліків - не пізніше 3 днів з моменту вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

12.11.2025 суд отримав заяву про усунення недоліків (вх. № 14643).

Ухвалою суду від 18.11.2025 відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без виклику сторін.

01.12.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 15452 від 01.12.2025).

15.12.2025 від ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надійшли заяви (вх. 16226, 16232 № від 15.12.2025), за змістом яких зазначена особа просить суд залучити її до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, оскільки останній є учасником ТОВ «Фрукти Полтавщини», якому належить 50 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрукти Полтавщини». Також в заявах ОСОБА_1 просить суд перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Згідно з ухвалою від 16.12.2025 суд залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 ; запропонував третій особі протягом 3 днів з дня вручення цієї ухвали, надати суду пояснення по суті спору; відхилив клопотання третьої особи, про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

19.12.2025 року через систему «Електронний суд» від представника третьої особи надійшла заява (вх. № 16471 від 19.12.2025) про продовження процесуального строку подання письмових пояснень щодо позову.

Ухвалою від 22.12.2025 суд продовжив третій особі строк для подання пояснень щодо заявленого позову, встановленого в п. 3 резолютивної частини ухвали від 16.12.2025 у справі № 917/2070/25, до 24.12.2025.

24.12.2025 (вх. №16656 від 24.12.2025) третя особа подала пояснення по суті спору.

24.12.2025 до суду надійшла заява третьої особи ОСОБА_1 про визнання недійсним договору між ФГ «ЕКО-КРАЙ» та ТОВ «ФРУКТИ ПОЛТАВЩИНИ» про надання послуг (виконання робіт) №08/07/24 від 08.07.2024, яка згідно з ухвалою від 25.12.2025 була повернута заявнику відповідно до ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

05.01.2026 (вх. № 73) від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , надійшло клопотання про витребування доказів від Головного управління ДПС у Полтавській області, а саме інформації, що підтверджує/спростовує факт складання ФЕРМЕРСЬКИМ ГОСПОДАРСТВОМ «ЕКО-КРАЙ» при здійсненні операцій з постачання послуг ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФРУКТИ ПОЛТАВЩИНИ» на виконання умов Договору про надання послуг (виконання робіт) №08/07/24 від 08.07.2024 на суму 183 600,00 грн. (в тому числі ПДВ 30 600,00 грн.) податкової накладної, та реєстрації її в Єдиному реєстрі податкових накладних, в разі наявності, надати копію вказаної податкової накладної, в задоволенні якого суд відмовив згідно з ухвалою від 14.01.2026.

05.01.2026 (вх. № 75) від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , надійшла заява про поновлення ОСОБА_1 строку на подання заяви про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та залучити ОСОБА_2 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні Відповідача, в задоволенні якої суд відмовив згідно з ухвалою від 14.01.2026.

06.01.2026 (вх. № 109) від ФГ «ЕКО-КРАЙ» надійшли заперечення на заяву ОСОБА_1 щодо залучення третьої особи.

09.01.2026 (вх. № 220) від ФГ «ЕКО-КРАЙ» надійшли заперечення проти аргументів, викладених у поясненнях третьої особи разом з заявою про приєднання до матеріалів справи № 917/2070/25 копії податкової накладної від 31.07.2024 з порядковим номером 124, яка задоволена судом згідно з ухвалою від 14.01.2026.

Інших заяв чи клопотань від учасників процесу не надходило.

У частині 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 ГПК України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Рішення та постанови ухвалюються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У відповідності з приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає дану справу за наявними в ній на час ухвалення рішення матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

08 липня 2024 року Фермерське господарство «ЕКО-КРАЙ» (Виконавець) уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрукти Полтавщини» (Замовник) договір про надання послуг (виконання робіт) № 08/07/24 (далі Договір), за яким Виконавець зобов`язувався на площі 24 га саду Замовника, розташованого в с. Яремівщина Миргородського (колишнього Лохвицького) району Полтавської області, надати послуги (виконати роботи) з проведення комплексу агротехнічних робіт на умовах, що наведені нижче за текстом Договору, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги (виконані роботи).

За п. 1.2. Договору Виконавець надаватиме (виконуватиме) наступні послуги (роботи): обприскування дерев проти шкідників і хвороб протягом липня місяця 2024 року в кількості 3 (три) окремих обробки засобами захисту рослин: Топаз, Каліпсо, Ампіго, Тепекі, Карбамід, Аміно прім, Вертімек, Енвідор, Хлористий Са, Полірам та ін.

Ціна послуг (робіт), зазначених у п. 1.2. цього Договору, є договірною і складає 7 650,00 грн. з ПДВ 1275,00 грн. в т. ч. за 1 га площі, на якій надані послуги (виконані роботи) (п. 3.1. Договору).

Згідно з п. 3.3. Договору оплата загальної вартості наданих послуг (виконаних робіт) здійснюється Замовником шляхом перерахуванням грошових коштів на поточний рахунок Виконавця в строк не пізніше, ніж 5 (п`ять) робочих днів з дати підписання відповідного акту приймання-передачі.

Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 31 липня 2024 року, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (п. 7.1. Договору).

На виконання Договору, Виконавець виконав взяті на себе по Договору зобов`язання і надав Замовнику послуги по обприскування дерев проти шкідників і хвороб на площі 24 га договірною вартістю 183 600,00 грн, про що сторонами складено акт від 31.07.2024.

Зі змісту акту вбачається, що послуги (роботи), передбачені Договором, надані (виконані) Виконавцем у встановлений термін, у повному обсязі та із дотриманням інших умов згаданого вище Договору, а саме: найменування послуг (робіт): обприскування дерев проти шкідників і хвороб засобами захисту рослин в кількості 3 обробки протягом липня 2024 року; ціна послуг (робіт) за 1 гектар, в т.ч. ПДВ - 7 650,00 грн; площа, га 24; загальна вартість послуг (робіт), в т.ч. ПДВ - 183 600,00. Пунктом 4 Акту встановлено, що цей Акт є підставою для розрахунків, порядок яких визначений у Договорі.

Вказаний акт підписаний обома сторонами, скріплений печатками підприємств без жодних зауважень чи заперечень з приводу якості чи кількості робіт і послуг, тому він свідчить про надання позивачем та прийняття відповідачем послуг з обприскування дерев.

За умовами п. 3.3. Договору строк оплати за виконані роботи настав, проте, станом на час звернення до суду заборгованість відповідача за надані позивачем послуги не сплачена.

Актом звірки розрахунків за період з 08.07.2024 -24.09.2025 сторони засвідчили, що станом на 24.09.2025 заборгованість за Договором про надання послуг № 08/07/24 від 08.07.2024 у ТОВ «Фрукти Полтавщини» на користь ФГ «ЕКО-КРАЙ» складає 183600,00 грн.

При розгляді спору по суті господарським судом приймається до уваги наступне.

Укладені між сторонами по справі договори за своїм змістом та правовою природою є договорами про надання послуг.

Ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Згідно з частиною першою ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до змісту вказаних вище норм, договір про надання послуг є двостороннім, оскільки виконавець і замовник наділені як правами, так і обов`язками. На виконавця покладено обов`язок надавати послугу і надано право одержувати відповідну плату. Замовник, у свою чергу, зобов`язаний оплатити послугу і наділений правом вимагати належного надання послуг з боку виконавця. Тобто замовник здійснює оплату фактично наданих послуг, якщо сторони не домовилися про інше.

Предметом договору про надання послуг є вчинення виконавцем певних дій або здійснення певної діяльності.

Специфічні характеристики послуги відрізняють її від товару. Для послуги характерна непомітність (її не можна взяти в руки, зберігати, транспортувати, складувати); послуга є невичерпною (незалежно від кількості разів надання, її власні кількісні характеристики не змінюються).

Під час надання послуг результату передує здійснення дій, які не мають матеріального змісту, тобто за договором про надання послуг продається не сам результат, а дії, які до нього призвели.

Корисний ефект від діяльності з надання послуги полягає не у вигляді певного осяжного матеріального результату, як це має місце при виконанні роботи, а полягає в самому процесі надання послуги. Сама ж послуга споживається у процесі її надання, тому її визначають як діяльність, спрямовану на задоволення будь-яких потреб.

У постанові Верховного Суду від 07.07.2022 у справі №910/1801/21 вказано, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відтак, для кваліфікації послуги головним є предметний критерій: предметом договору про надання послуг є процес надання послуги, що не передбачає досягнення матеріалізованого результату, але не виключає можливість його наявності.

Якщо внаслідок надання послуги й створюється матеріальний результат, то він не є окремим об`єктом цивільних прав, віддільним від послуги як нематеріального блага, через що відповідний результат не є обігоздатним сам по собі. Близька за змістом правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.01.2022 у справі №761/16124/15-ц.

На виконання Договору позивач протягом липня 2024 року надав відповідачу послуги, а відповідач прийняв їх, що підтверджується відповідним Актом прийому-передачі наданих послуг.

Відповідач факт отримання послуг за договором та наявність боргу в заявленому позивачем розмірі визнає.

Підписаний сторонами Акт про надані послуги є підставою для оплати послуг (п. 3.3. Договору).

Посилання третьої особи на фіктивність договору, а тому його недійсність з огляду на відсутність в договорі всіх належних істотних умов, а саме кадастрових номерів земельних ділянок визнаються судом необґрунтованим, оскільки за змістом ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Предметом зазначеного Договору сторони визначили послуги з обприскування фруктових дерев проти шкідників і хвороб засобами захисту рослин. Умова про обов`язковість визначення в договорі про надання послуг кадастрових номерів земельних ділянок, на яких будуть здійснюватися вказані послуги, законодавством України не передбачена.

За отримані послуги відповідач повинен здійснити оплату і саме оплата отриманих послуг формує зміст прав і обов`язків відповідача. Документом, який підтверджує прийняття виконаних робіт, тобто виконання позивачем своїх обов`язків, є акт прийняття виконаних робіт. Підписання акту приймання-передачі представником замовника є підтвердженням відсутності претензій до виконавця з його боку. Акт підписано представниками сторін договору та засвідчено печатками, будь-яких претензій щодо виконаних робіт замовник (відповідач) до виконавця (позивача) не заявляв.

Відповідно до ч.1 ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, статтею 204 Цивільного кодексу України закріплено презумпцію правомірності правочину та ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (такий висновок сформульовано в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 916/5073/15, від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010).

Докази визнання Договору про надання послуг (виконання робіт) № 08/07/24 від 08.07.2024 недійсним в судовому порядку в матеріалах справи відсутні.

Посилання третьої особи на недійсність договору з огляду на відсутність формування/реєстрації податкової накладної при здійсненні операцій згідно з договором, викладені у поясненнях по суті спору, відхиляються судом, оскільки надана позивачем податкова накладна від 31.07.2024 №124 доводить реальність господарської операції щодо надання послуг за договором № 08/07/24 від 08.07.2024 в розмірі 186 300,00 грн.

Щодо інших заперечень третьої особи, то суд оцінює їх належність з урахуванням обставин, які входять в предмет доказування та зазначає, що останні не містять належних обґрунтувань та доказів, які б спростовували викладені позивачем обставини, тобто ґрунтуються лише на припущеннях.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Цивільного кодексу України якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п. 5 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі, яке в даному випадку полягає у виконанні відповідачем договірних зобов`язань з оплати вартості отриманих транспортно-експедиційних послуг.

Приймаючи до уваги визначений Договором порядок та строки розрахунків за надані послуги, строк виконання відповідачем обов`язку з оплати за отримані послуги з обприскування дерев є таким, що настав.

Факт отримання послуг відповідачем та порушення ним своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної оплати підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, тому суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основної заборгованості за Договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 191 ГПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що заява відповідача про визнання позову підписана ОСОБА_3 , який згідно з даними витягу з ЄДРПОУ є керівником товариства і уповноважений представляти товариство, а відтак не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб.

Здійснене відповідачем визнання позову не суперечить законодавству, не порушує права та інтереси інших осіб, а тому приймається судом відповідно до ч. 1,4 ст. 191 ГПК України.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України).

В процесі розгляду справи судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, надано можливість сторонам обґрунтувати свої правові позиції щодо позову.

Розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма міститься в ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

За ч. 3 ст. 252 ГПК України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Заява про визнання позову була подана відповідачем до Господарського суду Полтавської області 01.12.2025, тобто в межах 30-ти денного строку з дня відкриття провадження у справі.

Позивачем при зверненні з позовом було сплачено 2422,40 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією від 13.11.2025 № 2813.

Враховуючи задоволення судом позовних вимог, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків від судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 1211,20 грн.

Таким чином, 50% судового бору у розмірі 1211,20 грн підлягають поверненню позивачу з бюджету відповідно до статті 129 ГПК України, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 130 ГПК України, якою визначено право позивача на повернення 50 відсотків судового збору, зокрема, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, яке було реалізоване відповідачем.

Решта судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, в розмірі 1051,00 грн покладається на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 241-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрукти Полтавщини» (; адреса: село Піски, Миргородський район, Полтавська область, 37233) на користь Фермерського господарства «ЕКО-КРАЙ» (; адреса: вул. Харківська, 11 А, с. Засулля, Лубенський район, Полтавська область, 37522): 183 600,00 грн основного боргу; 1211,20 грн судового збору.

3. Повернути Фермерському господарству «ЕКО-КРАЙ» (; адреса: вул. Харківська, 11 А, с. Засулля, Лубенський район, Полтавська область, 37522) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1211,20 грн, сплачений згідно з платіжною інструкцією № 2813 від 13.11.2025.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя І.І. Пушко