ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" січня 2026 р. м. Ужгород Справа № 907/1086/24

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

розглянувши заяву представника боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» від 09.01.2026 (вх. № 02.3.1-02/128/26 від 09.01.2026)

про відвід судді Лучка Романа Михайловича від розгляду справи № 907/1086/24

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідертрансбуд Україна», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент», м. Ужгород

про банкрутство

розпорядник майна боржника: арбітражний керуючий Панченко Роман Миколайович

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лідертрансбуд Україна» 23.12.2024 засобами поштового зв`язку звернулося до Господарського суду Закарпатської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» у зв`язку з наявністю у нього непогашеної заборгованості перед кредитором в розмірі 8 461 669,72 грн, яка за позицією кредитора виникла у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договором оренди №01/05-24-01 від 01.05.2024, договорами поставки №01/05/24 від 01.05.2024, №11/03-2024 від 11.03.2024, №1/12-2023 від 01.12.2023. Крім того, 06.01.2025 на адресу суду надійшли доповнення Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідертрансбуд Україна» до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент», до яких долучено повний текст договору поставки №11/03-2024 від 11.03.2024, додатки та додаткові угоди до означеного договору.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 907/1086/24 визначено головуючого суддю Лучка Р.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 січня 2025 року.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 20 січня 2025 року суд, серед іншого, прийняв до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідертрансбуд Україна» про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» та призначив підготовче засідання на 04 лютого 2025 року.

За результатами проведеного у справі підготовчого засідання ухвалою від 20 лютого 2025 року судом постановлено відкрити провадження у справі №907/1086/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент»; визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідертрансбуд Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» у загальному розмірі 8 491 949,72 грн; ввести процедуру розпорядження майном боржника; ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника; призначити розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» арбітражного керуючого Панченка Романа Миколайовича; встановити грошову винагороду за виконання арбітражним керуючим повноважень розпорядника майна.

Також означеною ухвалою суд постановив, зокрема, офіційно оприлюднити повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент», у встановленому законодавством порядку, визначив дату проведення попереднього судового засідання у справі, яке відбудеться 29 квітня 2025 року о 10:00 год.

20 лютого 2025 року на офіційному веб-порталі судової влади України було офіційно оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент».

Після відкриття провадження у справі про банкрутство суд прийняв до розгляду наступні заяви кредиторів та призначив їх розгляд на 29 квітня 2025 року:

- ухвалою від 10 березня 2025 року - заяву Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Донецькій області від 28.02.2025 №01.3-271 з грошовими вимогами до боржника;

- ухвалою від 28 березня 2025 року - заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Зар Ейр Системс» від 19.03.2025 з грошовими вимогами до боржника;

- ухвалою від 28 березня 2025 року - заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Скан Системс» від 20.03.2025 з грошовими вимогами до боржника;

- ухвалою від 09 квітня 2025 року - заяву Фізичної особи-підприємця Обуховського Дмитра Олександровича від 21.03.2025 з грошовими вимогами до боржника;

- ухвалою від 11 квітня 2025 року - заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Санрайз» від 21.03.2025 з грошовими вимогами до боржника;

- ухвалою від 28 квітня 2025 року - заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Ворлд Технолоджі» від 21.03.2025 з грошовими вимогами до боржника;

- ухвалою 28 квітня 2025 року - заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ветфарма» від 21.03.2025 з грошовими вимогами до боржника.

У попередньому засіданні суд неодноразово оголошував перерви, зокрема ухвалою від 27 травня 2025 року суд повідомив учасників справи про оголошення перерви в попередньому засіданні до 13 червня 2025 року.

Західний апеляційний господарський суд постановою від 05.06.2025 (з урахуванням ухвали про виправлення помилки від 14.07.2025) ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 20.05.2025 у справі №907/1086/24 скасував. У цій частині прийняв нове рішення, яким у задоволенні заяви ініціюючого кредитора ТОВ «Лідертрансбуд Україна» про відкриття провадження у справі про банкрутство щодо ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» відмовив.

22 жовтня 2025 року Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду в справі № 907/1086/24 ухвалив постанову, якою задовольнив касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідертрансбуд Україна», скасував постанову Західного апеляційного господарського суду від 05.06.2025 (дата постанови з урахуванням ухвали Західного апеляційного господарського суду про виправлення описки від 14.07.2025) та залишив в силі ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 20.02.2025 у справі №907/1086/24 про відкриття провадження у справі про банкрутство.

З огляду на наведене та повернення 20 листопада 2025 року матеріалів справи № 907/1086/24 (скеровані супровідним листом №28-12/755 від 12.11.2025) до Господарського суду Закарпатської області, суд ухвалою від 24 листопада 2025 року повідомив учасників справи про проведення попереднього засідання 10 грудня 2025 р. о 15:00 год.

У попередньому засіданні 10 грудня 2025 року суд розглянув заяви ФОП Обуховського Д.О., ТОВ «Зар Ейр Системс», ТОВ «Транс Ворлд Технолоджі», ТОВ «Ветфарма» з грошовими вимогами до боржника та проголосив скорочені хвали від 10.12.2025, якими визнано грошові вимоги таких кредиторів до боржника:

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Ветфарма» у загальному розмірі 3 188 530,23 грн, зокрема: 1) 6056,00 грн судового збору із задоволенням вказаних вимог в першу чергу; 2) 3 182 474,23 грн заборгованості із задоволенням вказаних вимог в четверту чергу;

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Зар Ейр Системс» у загальному розмірі 2 427 783,13 грн, зокрема: 1) 6056,00 грн судового збору із задоволенням вказаних вимог в першу чергу; 2) 2 421 727,17 грн заборгованості із задоволенням вказаних вимог в четверту чергу;

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Ворлд Технолоджі» у загальному розмірі 3 024 056,00 грн, зокрема: 1) 6056,00 грн судового збору із задоволенням вказаних вимог в першу чергу; 2) 3 018 000,00 грн заборгованості із задоволенням вказаних вимог в четверту чергу;

- Фізичної особи-підприємця Обуховського Дмитра Олександровича у загальному розмірі 1 812 344,80 грн, зокрема: 1) 4844,80 грн судового збору із задоволенням вказаних вимог в першу чергу; 2) 1 807 500,00 грн заборгованості із задоволенням вказаних вимог в четверту чергу.

Окрім того за наслідком проведеного 10 грудня 2025 року попереднього засідання судом постановлено ухвалу, якою відмовлено у задоволенні клопотання боржника від 10.02.2025 про закриття провадження у справі про банкрутство та відкладено попереднє засідання у справі на 14 січня 2026 року.

09 січня 2026 року через систему «Електронний суд» надійшла заява від 09.01.2026 представника боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» адвоката Тетері Валерія Ігоровича про відвід судді.

Заява про відвід судді Лучка Р.М. від розгляду справи №907/1086/24 обґрунтовується заявником наступними обставинами:

- 10 грудня 2025 року у справі № 907/1086/24 суддею у судовому засіданні оголошено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання боржника про закриття провадження у справі про банкрутство. Скорочений текст ухвали до Електронного суду представника - не надходив;

- 15.12.2025 був відсутній протокол попереднього судового засідання від 10.12.2025;

- повний текст ухвали від 10.12.2025 надійшов до Електронного кабінету підсистеми Електронний Суд ЄСІТС 15.12.2025 року о 16:51. Стверджує, що будь-яких посилань у судовому засіданні 10 грудня 2025 року зі сторони судді про те, що у судовому засіданні оголошується виключно вступна та резолютивна частина ухвали, а повний текст буде виготовлено та оголошено пізніше не зазначалось;

На переконання боржника такі дії суду можливо розцінювати, як нівелювання його права на оскарження відповідної ухвали у визначений кодексом строк.

Також заявник вважає, що зазначення в ухвалі від 10.12.2025 на те, що така не підлягає оскарженню є діями суду які фактично є беззаперечним свідченням упередженості суду по відношенню до боржника та зумовлюють недовіру до суду з боку представника боржника.

Розглянувши вказану заяву про відвід судді Лучка Р.М. від розгляду даної справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 7 ст. 39 ГПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

За приписами ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 36 цього Кодексу, яка врегульовує питання недопустимості повторної участі судді у розгляді справи. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За приписами ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра складу суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд враховує, що можливість заявлення відводу судді за приписами ч. 3 ст. 38 ГПК України пов`язується з десятиденним строком з дати відкриття провадження або протягом двох днів з дня, коли заявнику стало відомо про підставу заявленого відводу, а відтак, в даному контексті зміна представника боржника не впливає на встановлені законом строки заявлення відводу судді.

В той же час, з метою усунення побоювань та сумнівів заявника відводу щодо незалежності, безсторонності, неупередженості та об`єктивності судді, беручи до уваги акцентований боржником намір в обов`язковому порядку розгляду заявленого судді відводу складом суду відмінним від того, що розглядає справу №907/1086/24, суд з метою забезпечення реалізації принципу верховенства права, реалізації права на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та виконання завдання господарського судочинства відповідно до ст. 2 ГПК України, вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається із поданої представником боржника заяви про відвід судді Лучка Р.М. від розгляду справи № 907/1086/24, така не містить доказів, які свідчать про упередженість або необ`єктивність судді, що, у свою чергу, суперечить приписам ст. 74 ГПК України, за якими на кожного учасника судового процесу покладений обов`язок доведення тих обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Підставою для подання представником боржника даної заяви про відвід судді Лучка Р.М. від розгляду справи № 907/1086/24 фактично стала незгода з процесуальними рішеннями суду щодо розгляду поданого учасником справи клопотання про закриття провадження у справі від 10.12.2025, розгляд якого мав місце в попередньому засіданні суду 10 грудня 2025 року.

Наведені аргументи заявника стосовно упередженості судді, його заінтересованості у розгляді даної справи, суд вважає необґрунтованими та такими, що суперечать положенням частини 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України.

Так, зі змісту ухвали суду від 10 грудня 2025 року вбачається, що предметом розгляду в попередньому засіданні 10 грудня 2025 року засіданні було, серед іншого, подане 10.12.2025 клопотання про закриття провадження у справі.

Мотиви відхилення відповідного клопотання боржника зазначено в тексті ухвали від 10 грудня 2025 року, процесуальне рішення означеного клопотання судом приймалося в межах судового засідання в порядку передбаченому ч. 5 ст. 233 ГПК України та з урахуванням приписів ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі - КУзПБ).

Так ч. 5 ст. 233 ГПК України визначено, що хвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом без оформлення окремого документа, зазначаються у протоколі судового засідання. Суд може оформити такі ухвали окремим документом після закінчення судового засідання.

Доводи заявника про те, що скорочений текст ухвали до Електронного суду представника - не надходив критично оцінюються судом, оскільки клопотання про закриття провадження у справі вирішувалося судом під час попереднього засідання без постановлення з цього питання окремої скороченої ухвали окремим документом, із зазначенням мотивів відхилення мотивів заявника клопотання в самому попередньому засіданні 10.12.2025, що підтверджується відеозаписом та протоколом даного попереднього засідання.

За таких обставин скорочена ухвала за результатами розгляду клопотання про закриття провадження у справі про банкрутство не проголошувалася.

Щодо відсутності протоколу попереднього судового засідання від 10.12.2025 слід зазначити, що відповідно до відомостей КП ДСС 10.12.2025 о 17:38 год. секретарем судового засідання створено реєстраційну картку протоколу підсистеми відеоконференцзв`язку до якої вкладено (прикріплено) файл з відео та звукозаписом а також протокол судового засіданні створені в підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Необґрунтованими та такими, що випливають з хибного трактування норм процесуального закону слід вважати й аргументи заявника щодо зазначення про те, що ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, позаяк чіткий перелік ухвал суду першої інстанції які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду визначений ст. 256 ГПК України, а ухвала про відмову у закритті провадження у справі до такого переліку не належить.

При цьому, судом враховано висновки палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 16.08.2023 у справі №920/162/23, за якими системний аналіз співвідношення пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України, частини шостої статті 12, статей 254, 255 ГПК України, частини першої статті 2, частин першої, другої статті 9 КУзПБ засвідчує, що у основному провадженні у справі про банкрутство (неплатоспроможність) в апеляційному порядку можуть бути оскаржені:

а) усі спеціальні ухвали місцевого господарського суду за правилом частини другої статті 9 КУзПБ щодо яких цим Кодексом не встановлено виключення (зокрема частина шоста статті 5 КУзПБ, абзац 2 частини другої статті 47 КУзПБ);

б) ухвали, включені до переліку у частині першій статті 255 ГПК України, які суд постановляє, здійснюючи процесуальні дії та вирішуючи інші процесуальні питання, за правилами та на підставі норм ГПК України.

При цьому, суд також приймає до уваги, що саме по собі незазначення в ухвалі від 10.12.2025 про можливість її апеляційного оскарження не є тією підставою, яка може свідчити про упередженість суду, а намір апеляційного оскарження судового рішення в частині відмови у закритті провадження у справі про банкрутство реалізовано заявником відводу шляхом подання апеляційної скарги на означену ухвалу Господарського суду.

Водночас, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»).

Виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим. Отже, у відводі судді заявник має конкретизувати фактичні обставини (з наданням конкретних доказів), які підтверджують наявність підстав для відводу. Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Газета Україна-центр» проти України» наголошував, що презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Таким чином, суд констатує, що наведені заявником підстави відводу судді не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами щодо обґрунтованості сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді, не узгоджуються із підставами, наведеними у ст. 35 ГПК України. У зазначеній нормі закону визначено перелік підстав для відводу судді, зокрема, що суддя не може брати участь в розгляді справи, якщо, зокрема, є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді об`єктивно відсутні та такі й не зазначені заявником в заяві від 09.01.2026 про відвід судді, а обставини з якими боржник пов`язує необхідність відводу судді ґрунтуються виключно на незгоді з процесуальними рішеннями судді в справі №907/1086/24, що за змістом ч. 4 ст. 35 ГПК України не може бути підставою для відводу.

Таким чином, необґрунтованими суд вважає заявлені підстави відводу судді від розгляду справи щодо порушення, на думку представника боржника, порядку розгляду та вирішення його клопотання про закриття провадження, а мотиви відводу полягають у незгоді з оформленням процесуального рішення судді з викладом міркувань заявника відводу щодо необхідності скороченої ухвали суду з даного питання та зазначення в ухвалі суду про можливість її апеляційного оскарження.

З огляду на викладені положення чинного господарського процесуального законодавства приходжу до висновку про необґрунтованість відводу судді Лучка Р.М., заявленого представником боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» адвокатом Тетерею В.І.

Відповідно до приписів ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частиною 3 ст. 39 ГПК України передбачено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 7 ст. 39 ГПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Згідно ч. 8 ст. 39 ГПК України, суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (ч. 11 ст. 39 ГПК України).

Отже, суд зазначає, що за суб`єктивним критерієм суддя Лучко Р.М. у даній справі за участю заявника є суб`єктивно вільний від особистих прихильностей та упереджень, не має з сторонами та їх представниками, а також іншими особами, в тому числі й з колегами, відносин, які могли би завадити всебічному, повному та об`єктивному розгляду справи, у справі №907/1086/24, не допускав поведінки, яка давала би привід сумніватися у неупередженості або безсторонності судді.

Щодо об`єктивного критерію, слід зазначити, що суддею Лучко Р.М. 20 лютого 2025 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі №907/1086/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент»; визнання грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідертрансбуд Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» у загальному розмірі 8 491 949,72 грн; введення процедури розпорядження майном боржника; введення мораторію на задоволення вимог кредиторів боржника; призначення розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» арбітражного керуючого Панченка Романа Миколайовича. В ході проведення підготовчого та попереднього засідання у справі судом неодноразово розглядалися та вирішувалися клопотання учасників справи, зокрема й боржника, а порядок розгляду означених клопотань та результати такого розгляду відповідно до змісту ухвал суду в даній справі виключає наявність сумнівів в безсторонності судді щодо розгляду вказаної господарської справи.

Оцінивши зазначені вище доводи заявника, суд дійшов висновку, що такі не свідчать про наявність об`єктивних або суб`єктивних підстав передбачених ст. 35 ГПК України для відводу суду, а відтак - суд вважає заяву явно необґрунтованою.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, у контексті об`єктивного критерію... окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі Газета Україна-Центр проти України, no. 16695/04, від 15.07.2010).

Отже враховуючи, що заявлений відвід судді Лучку Р.М. суд вважає необґрунтованим, то на виконання приписів ч. 3 ст. 39 ГПК України, питання об`єктивного критерію, зокрема, чи можна вважати заявлені представником боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» адвокатом Тетерею В.І., аргументи щодо недовіри до судді Лучка Р.М. об`єктивно обґрунтованими має вирішити суддя, який не розглядає цю справу.

Керуючись ст. ст. 32, 35, 38, 39, 42, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відвід судді Лучка Романа Михайловича від розгляду справи № 907/1086/24 вважати необґрунтованим.

2. Звернутись до керівника апарату Господарського суду Закарпатської області з метою визначення автоматизованою системою документообігу суду складу суду для розгляду заяви про відвід судді Лучка Романа Михайловича від розгляду справи №907/1086/24 в порядку статті 32 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та не може бути оскаржена в апеляційному порядку згідно ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Р.М. Лучко