ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про витребування доказів та відкладення судового засідання

"14" січня 2026 р. Справа № 911/3172/25

Господарський суд Київської області у складі судді Гребенюк Т.Д., розглянувши матеріали справи за заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства Білдгрупменеджмент

ВСТАНОВИВ:

Виконавчий комітет Ірпінської міської ради звернувся до Господарського суду Київської області (далі ініціюючий кредитор, кредитор) з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства Білдгрупменеджмент (далі боржник).

Ухвалою від 15.10.2025 прийнято заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство до розгляду та призначено підготовче засідання.

14.01.2026 року від боржника надійшло клопотання про витребування доказів (вх.№552/26 від 14.01.2026).

У підготовчому засіданні 14.01.2026 взяли участь представники сторін.

Представники боржника підтримали клопотання про витребування доказів, проти задоволення якого заперечив представник ініціюючого кредитора.

У судовому засіданні 14.01.2026 судом задоволено клопотання боржника щодо витребування додатків та/або додаткових договорів та рішення ініціюючого кредитора по зарахуванню (зменшенню) пайової участі. Ухвала була занесена до протоколу судового засідання та судом повідомлено, що ухвала буде оформлена окремим процесуальним документом.

Відповідно до ч.5 ст. 233 ГПК України ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом без оформлення окремого документа, зазначаються у протоколі судового засідання. Суд може оформити такі ухвали окремим документом після закінчення судового засідання.

З огляду на наведене, Суд оформлює постановлену ухвалу про витребування доказів окремим документом.

При розгляді вказаного клопотання, Суд керувався таким.

Клопотання боржника обгрунтовано тим, що ініціюючий кредитор не надав всі додатки та додаткові угоди до Договору про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь № 48 від 16.05.2016 р. Крім цього, боржник вказує, що із наданого ініціюючим кредитором рішення Ірпінської міської ради № 931-15-VII від 03 червня 2016 року вбачається, що зазначеним рішенням внесено зміни до рішення Ірпінської міської ради № 4736-67-VI від 25 лютого 2015 року, а саме викладено пункт 1, пункт 2 та Додаток 1 у новій редакції. Проте, ініціюючим кредитором не надано суду первісне рішення Ірпінської міської ради № 4736-67-VI від 25 лютого 2015 року.

Відтак, з урахуванням уточнень в судовому засіданні, боржник просить суд зобов`язати виконавчий комітет Ірпінської міської ради надати витребувані судом оригінали та/або належним чином засвідчені копії документів на виконання ухвали Господарського суду Київської області від 16 грудня 2025 року, а саме:

- додатків та/або додаткових договорів до Договору про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь № 48 від 16.05.2016 р. по об`єкту будівництва за адресою: м. Ірпінь, вул. Університетська, будинок № 1, затверджений рішенням Ірпінської міської ради № 708-13-VII від 16.05.2016 р.;

- рішення Ірпінської міської ради Київської області № 4736-67-VI від 25 лютого 2015 року по зарахуванню (зменшенню) пайової участі ПП «Білдгрупменеджмент».

Вирішуючи вказане клопотання, Суд виходить з наступного.

Процедура банкрутства щодо боржника переслідує публічний та приватний інтерес. Захист публічного інтересу, зокрема, знаходить свій вияв у недопущенні фіктивного банкрутства, а також недопущення доведення боржника до банкрутства. Захист приватного інтересу, в свою чергу, полягає в максимальному задоволенні вимог кредиторів, відновленні платоспроможності боржника або його ліквідації та продажу його майна у ліквідаційній процедурі з метою погашення вимог кредиторів. Отже, однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство є дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів.

Провадження у справах про банкрутство характеризується особливим процесуальним порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань, особливим суб`єктним складом, тривалістю судового провадження, що істотно відрізняють це провадження від позовного.

З огляду на положення процесуального закону, у справах позовного провадження господарський суд, здійснюючи правосуддя, обмежений принципами диспозитивності та змагальності сторін, водночас у справах про банкрутство судовий контроль є невід`ємною складовою цього провадження. Форми такого контролю можуть бути різними та переслідують мета захисту публічного і приватного інтересів у процедурах банкрутства.

Частинами першою, другою статті 34 КУзПБ унормовано, що заява про відкриття провадження у справі про банкрутство подається кредитором або боржником у письмовій формі та повинна містити зокрема, виклад обставин, що є підставою для звернення до суду; перелік документів, що додаються до заяви, а також відомості про розмір вимог із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті. До заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство додаються докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом судовий збір не підлягає сплаті; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; докази авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень; докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів.

Наявність боргу при ініціюванні справи про банкрутство підтверджується доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Доказами на підтвердження наявності боргу можуть бути, зокрема, судові рішення, господарські правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Такими доказами можуть бути, зокрема, банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи, та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань.

За змістом частини першої статті 35 КУзПБ, у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті, залишення без руху або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство господарський суд приймає заяву до розгляду, про що не пізніше п`яти днів з дня її надходження постановляє ухвалу, в якій, серед іншого, зазначається дата проведення підготовчого засідання суду. Також ухвалою про прийняття заяви про відкриття провадження у справі господарський суд має право вирішити питання про зобов`язання заявника, боржника та інших осіб надати суду додаткові відомості, необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство регламентований статтею 39 КУзПБ. Положення вказаної норми права дозволяють виснувати, що завданням підготовчого засідання господарського суду при розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог ініціюючого кредитора на предмет (1) наявності між заявником і боржником грошового зобов`язання в розумінні абзацу 5 частини першої статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства; (2) встановлення наявності спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; (3) встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі.

За таких обставин, на думку Верховного Суду, обов`язком ініціюючого кредитора є надання суду достатніх належних доказів існування непогашеного грошового зобов`язання боржника перед кредитором з метою виключення у майбутньому розумних сумнівів інших кредиторів боржника в обґрунтованості відкриття провадження у справі про банкрутство (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2021 у справі № 904/3251/20, від 16.06.2022 у справі № 910/13242/21).

Тож важливим питанням при відкритті провадження у справі про банкрутство є питання обґрунтованості кредиторських вимог ініціюючого кредитора, за заявою якого відкривається провадження у справі.

Верховний Суд зазначав, що використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника і відкриття на підставі такої заборгованості провадження у справі про банкрутство. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами, а також порушує права боржника у справі про банкрутство.

Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанови Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 914/2404/19, від 28.01.2021 у справі № 910/4510/20).

Верховний Суд у Постанові від 22.09.2021 у справі №911/2043/20 також зазначив, що з моменту відкриття провадження у справі банкрутство боржник перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника (аналогічний за змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 918/420/16 та в низці постанов Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах про банкрутство).

Тому, з огляду на важливі правові наслідки відкриття провадження у справі про банкрутство, які, крім заявника та боржника, стосуються невизначеного кола осіб - потенційних кредиторів боржника, ухваленню відповідного рішення суду має передувати системний аналіз обставин, пов`язаних із правовідносинами, з посиланням на які заявник обґрунтовує свої вимоги до боржника, на підставі поданих доказів. Лише після з`ясування та перевірки таких обставин суд може встановити обґрунтованість вимог кредитора до боржника, а також наявність чи відсутність спору про право у цих правовідносинах, як передумови для відкриття провадження у справі (постанова Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/2042/20).

Отже, звернення кредитора до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство по суті є реалізацією кредитором права на судовий захист власних майнових прав за відсутності належного виконання грошового зобов`язання боржником. У зв`язку з цим, кредитор повинен надати суду докази на підтвердження наявності у нього права, яке підлягає захисту, та навести обставини, що є підставою для звернення до суду.

При цьому, на господарський суд покладається обов`язок перевірки обґрунтованості вимог ініціюючого кредитора та з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, що, враховуючи принцип дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів, має здійснюватися судом незалежно від погодження боржником із заявленими вимогами чи, навпаки, пасивної процесуальної поведінки боржника у вигляді неподання ним відзиву на заяву про відкриття відповідного провадження.

З огляду на наведене та положення ст. 81 ГПК України, виходячи з підвищеного стандарту доказування вимог ініціюючого кредитора, враховуючи заперечення боржника щодо вимог ініціюючого кредитора і щодо наявності заборгованості та з метою дотримання балансу публічного та приватного інтересу при розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, Суд вважає дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про витребування доказів.

З огляду на витребування доказів, Суд вважає за необхідне відкласти підготовче засідання.

Керуючись ст.ст. 12, 91, 81, 234-235 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити клопотання боржника про витребування доказів від 14.01.2026 (вх.№552/26).

2. Витребувати у Виконавчого комітету Ірпінської міської ради та оригінали та/або належним чином засвідчені копії наступних доказів:

2.1. Додатки та/або додаткові договори до Договору про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь № 48 від 16.05.2016 р. по об`єкту будівництва за адресою: м. Ірпінь, вул. Університетська, будинок № 1, затверджений рішенням Ірпінської міської ради № 708-13-VII від 16.05.2016 р.;

2.2. Рішення Ірпінської міської ради Київської області № 4736-67-VI від 25 лютого 2015 року по зарахуванню (зменшенню) пайової участі ПП «Білдгрупменеджмент».

3. Докази, зазначені у п. 2 резолютивної частини ухвали подати до суду у строк до 21.01.2026.

У разі неможливості подати витребувані у п. 2 резолютивної частини ухвали докази надати суду письмові пояснення причин такої неможливості.

4. Відкласти підготовче засідання на 22.01.2026 року об 14:30 год. Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Київської області (м. Київ, вул. Симона Петлюри, 16/108, в залі судових засідань №7).

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 ГПК України, з урахуванням особливостей передбачених КУзПБ.

Ухвалу складено та підписано 14.01.2026 року.

Суддя Т.Д. Гребенюк