УХВАЛА

12 січня 2026 року

м. Київ

cправа № 910/8100/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Рогач Л. І. - головуючої, Краснова Є. В., Мачульського Г. М.,

перевіривши матеріали касаційної скарги заступника керівника Київської міської прокуратури

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 та

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2025

у справі за позовом заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі: 1) Солонянської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області 2) Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області)

до 1) Дніпропетровської обласної ради, 2) Південно-Східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства, 3) Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" Філія "Дніпровське лісове господарство", 4) Дніпропетровської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок Калинівське мисливсько-рибальське господарство

про визнання незаконним рішення, визнання недійсними договорів та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Солонянської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) звернувся до суду з позовом до Дніпропетровської обласної ради, Південно-Східного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства (далі - відповідач-2), Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" Філія "Дніпровське лісове господарство" (далі - відповідач-3), Дніпропетровської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок Калинівське мисливсько-рибальське господарство (далі - відповідач-4), в якому просить:

- визнати незаконним рішення Дніпропетровської обласної ради від 21.06.2013 № 451-19/VІ "Про надання в користування мисливських угідь" в частині передачі у користування Калинівському мисливсько-рибальському господарству Дніпропетровської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок мисливських угідь площею 3114,1 га, які розташовані в межах заповідного об`єкта регіонального ландшафтного парку "Дніпрові Пороги" ("Придніпровський");

- визнати недійсним типовий договір про умови ведення мисливського господарства від 05.07.2013, укладений між Дніпропетровським обласним управлінням лісового та мисливського господарства (правонаступник Південно-східне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства) та Калинівським мисливсько-рибальським господарством Дніпропетровської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок в частині передачі мисливських угідь площею 3114,1 га, які розташовані в межах заповідно об`єкту регіонального ландшафтного парку "Дніпрові Пороги" ("Придніпровський");

- визнати недійсним договір від 04.01.2022 № 01/2021 про використання лісових мисливських угідь, укладений між постійним лісокористувачем Державним підприємством "Дніпропетровське лісове господарство" (правонаступник Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" Філія "Дніпровське лісове господарство") та користувачем мисливських угідь Калинівським мисливсько-рибальським господарством Дніпропетровської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок;

- зобов`язати Дніпропетровську обласну організацію Українського товариства мисливців і рибалок Калинівське мисливсько-рибальське господарство звільнити мисливські угіддя площею 3114,1 га, які розташовані в межах заповідно об`єкту регіонального ландшафтного парку "Дніпрові Пороги" ("Придніпровський").

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що до складу мисливських угідь, переданих у користування Дніпропетровській обласній організації Українського товариства мисливців і рибалок Калинівське мисливсько-рибальське господарство частково потрапили території об`єкта природно-заповідного фонду регіонального ландшафтного парку "Дніпрові Пороги" ("Придніпровський") площею 3114,1 га із загальної площі 4917,9 га, а використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду з метою ведення мисливського господарства суперечить вимогам чинного законодавства.

Господарський суд міста Києва рішенням від 23.12.2024, залишеним без змін Північним апеляційним господарським судом у постанові від 11.12.2025, відмовив у задоволенні позову.

Суди виходили з того, що матеріали справи не підтверджують використання Дніпропетровською обласною організацією Українського товариства мисливців і рибалок Калинівське мисливсько-рибальське господарство для мисливського господарства угідь, які б накладалися на господарську зону регіонального ландшафтного парку "Дніпрові Пороги", та відсутні фактично визначені межі такого парку. Крім того, заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури не довів, що площа лісових земель у розмірі 1653 га відноситься до заповідного об`єкта регіонального ландшафтного парку "Дніпрові Пороги", та що під час укладення оскаржуваного договору від 04.01.2022 № 01/2021 не було дотримано загальних вимог, додержання яких є необхідними для чинності правочину.

Заступник керівника Київської міської прокуратури (далі - прокурор) через підсистему "Електронний суд" звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2025, у якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Рогач Л. І. - головуюча, Краснов Є. В., Мачульський Г. М.

Перевіривши матеріали касаційної скарги (з урахуванням усунення недоліків), колегія суддів вирішила, що її подано з дотриманням вимог статей 287- 291 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 294 ГПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначається підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Прокурор зазначив, що оскаржує судові рішення у справі з підстав, визначених у частині другій статті 287 ГПК України у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 цієї частини статті.

У касаційній скарзі вказано, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені без дослідження зазначених скаржником зібраних у справі доказів, з порушенням норм процесуального права - статей 73, 76, 77, 78, 79, 86, 236, 237 ГПК України, неправильним застосуванням норм матеріального права - статей 13, 16, 41, 50, 66 Конституції України, статей 1, 21, 22 Закону України "Про мисливське господарство і полювання", статей 3, 4, 5, 7, 8, 9, 14, 23, 24, 60, 61 Закону України "Про природно-заповідний фонд України", статей 3, 5 Закону України "Про екологічну мережу України", статей 5, 10, 11 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", статей 21, 178, 203, 207, 217 Цивільного кодексу України, без урахування правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 02.04.2024 у справі № 904/917/23, від 31.07.2019 у справі № 813/4701/16.

Водночас прокурор вказує на відсутність Висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах про те, що ведення мисливського господарства на території земель природно-заповідного фонду, а саме - регіональних ландшафтних парків, підставою для якого стало рішення органу місцевого самоврядування та договір про умови ведення мисливського господарства, договір про використання лісових мисливських угідь стосується саме дотримання вимог природоохоронного законодавства та суперечить йому.

Враховуючи обґрунтування скаржником випадків, передбачених пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що матеріали касаційної скарги є достатніми для відкриття касаційного провадження.

Суд не бере до уваги посилання скаржника на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для прокурора з огляду на те, що такі виняткові підстави касаційного оскарження передбачені частиною третьою статті 287 ГПК у разі оскарження судових рішень, які не підлягають касаційному оскарженню.

За змістом статті 295 ГПК України учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження. Оскільки подання відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі є правом учасників справи, то у разі реалізації такого права суд касаційної інстанції встановлює відповідний строк для подання зазначеного відзиву.

Керуючись статтями 234, 235, 287- 291, 294 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження у справі № 910/8100/24 за касаційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2025 і здійснити перегляд оскаржуваних судових рішень у відкритому судовому засіданні 04 лютого 2026 року о 12:30 у приміщенні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань № 10 (кабінет № 332).

2. Учасники справи мають право подати до Верховного Суду відзиви на касаційну скаргу до 26 січня 2026 року, відсутність яких не перешкоджатиме здійсненню касаційного перегляду.

3. Інформацію щодо розгляду справи можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі "Інтернет" за вебадресою: http://supreme.court.gov.ua.

4. Довести до відома учасників справи, що їхня явка в судове засідання є необов`язковою. Верховний Суд також роз`яснює про право сторін подати заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також про їхнє право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку статті 197 Господарського процесуального кодексу України.

5. Витребувати з Господарського суду міста Києва/Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/8100/24.

6. Копію ухвали надіслати до Господарського суду міста Києва та Північного апеляційного господарського суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуюча Л. Рогач

Судді Є. Краснов

Г. Мачульський