СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

13 січня 2026 року м. Харків Справа № 917/1547/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Стойка О.В., суддя Істоміна О.А., суддя Попков Д.О.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенчанський цегельний завод", с.Сенча, Миргородський район, Полтавська область на рішення Господарського суду Полтавської області від 06.10.2025 у справі № 917/1547/25

за позовом Сенчанської сільської ради, с.Сенча, Миргородський район, Полтавська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенчанський цегельний завод", с.Сенча, Миргородський район, Полтавська область

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 06.10.2025 у справі № 917/1547/25 позов задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенчанський цегельний завод" (юридична адреса: проспект Маяковського,9, м.Курахове, Мар`їнський район, Донецька область, 85612), адреса здійснення діяльності: вул.Героїв України, 27, с.Сенча, Миргородський район, Полтавська область, 37254, адреса для листування: вул.Шолуденка,1, кв.2, м.Київ, 04116, ) на користь Сенчанської сільської ради (вул.Героїв України, 8, с.Сенча, Миргородський район, Полтавська область, 37254, ) заборгованість по орендній платі за період з 22.08.2024 року по 30.06.2025 року у розмірі 519 231,75 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань у розмірі 18 111,18грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 8 060,14 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сенчанський цегельний завод" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 06.10.2025 по справі №917/1547/25 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Апелянт просить поновити строк на подачу апеляційної скарги на рішення Господарського суду Полтавської області від 06.10.2025 року по справі №917/1547/25

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.12.2025 витребувано у Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/1547/25 та відкладено вирішення питань пов`язаних з рухом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенчанський цегельний завод", с.Сенча, Миргородський район, Полтавська область на рішення Господарського суду Полтавської області від 06.10.2025 у справі № 917/1547/25.

Справа №917/1547/25 надійшла до Східного апеляційного господарського суду 19.12.2025.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.12.2025 року означену апеляційну скаргу залишено без руху та запропоновано Заявнику:

-надати докази реєстрації в електронному кабінеті в ЕСІТС до Східного апеляційного господарського суду.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали Заявником усунуті зазначені недоліки.

З огляду на усунення недоліків, апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 258 ГПК України, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для неприйняття та повернення без розгляду або відмови у відкритті апеляційного провадження.

Також скаржником заявлено клопотання про поновлення вищенаведеного процесуального строку за мотивами того, що на адресу Відповідача рішення Господарського суду Полтавської області від 06.10.2025 року по справі №917/1547/25 не надходило, Відповідач не має зареєстрованого кабінету в підсистемі «Електронний суд». Окрім того, звертає увагу, що судом в тексті спірного рішення суду, не вірно зазначено адресу для листування Відповідача, зокрема вказано: вул. Шолуденка, 1, кв. 2, м. Київ, 04116, замість адреси для листування Відповідача - вул. Шолуденка, 1-В, кв. 2, м. Київ, 04116. Про наявність спірного рішення суду Відповідач довідався 25 листопада 2025 року, після виставлення Банком платіжного доручення про списання грошових коштів з рахунку ТОВ «Сенчанський цегельний завод».

Як встановлено судом, повний текст оскаржуваного рішення суду складено 06.10.2025. Враховуючи зазначене, останній день строку встановленого для оскарження рішення Господарського суду Полтавської області від 06.10.2025 в апеляційному порядку - 26.10.2025. Скаржник звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою 30.11.2025, тобто поза межами процесуального строку на апеляційне оскарження.

Як вбачається із матеріалів справи ухвала суду від 11.08.25р., та рішення від 06.10.25р., які направлялись за адресою (вул. Шолуденка, 1, кв. 2, м. Київ, 04116), повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

При цьому, суд зауважує на тому, що в позовній заяві та апеляційній скарзі Відповідача зазначена інша адреса для листування (вул. Шолуденка, 1-В, кв. 2, м. Київ, 04116).

Загальний порядок відновлення пропущених процесуальних строків врегульований статтею 119 Господарського процесуального кодексу України відповідно до якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. У частині 3 цієї ж статті вказано, строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 261 Господарського процесуального кодексу України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: зокрема, подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. Право на суд, одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено: »право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.».

Застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (див. рішення у справі Волчлі проти Франції (Walchli v. France), заява № 35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року).

Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

При цьому, надмірний формалізм під час відмови у розгляді заяви скаржника, суттєво обмежує його право на звернення до суду, що є порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.12.2016 у справі «ТОВ «ФРІДА» проти України»).

Тобто, суд має дотримуватися розумного ступеня пропорційності, уникати надмірного формалізму та непропорційності між застосованими засобами та поставленою метою.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

З огляду на наведені скаржником в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження обставини, зокрема, необізнаність із розглядом справи, відсутність зареєстрованого електронного кабінету, та докази, надані на підтвердження таких обставин, з урахуванням поточних умов здійснення правосуддя, колегія суддів вважає, що поновлення зазначеного строку не порушує принципу правової визначеності та остаточності судового рішення. Таким чином, з метою дотримання прав особи на доступ до правосуддя, визначених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 129 Конституції України, статтею 256 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що причини пропуску строку подання скарги є поважними, а тому клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги підлягає задоволенню.

З огляду на усунення скаржником недоліків, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідає вимогам статті 258 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною третьою статті 174 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та третьої статті 262 Господарського процесуального кодексу України про відкриття апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу. Питання про відкриття апеляційного провадження у справі вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, передбаченому статтею 260 цього Кодексу.

Заперечень проти відкриття апеляційного провадження в порядку частини другої статті 262 Господарського процесуального кодексу України від учасників справи не надходило.

Судова колегія дійшла висновку про відкриття апеляційного провадження у справі.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 261, 262, 263 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Сенчанський цегельний завод", с.Сенча, Миргородський район, Полтавська область пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Полтавської області від 06.10.2025 у справі № 917/1547/25.

2.Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенчанський цегельний завод", с.Сенча, Миргородський район, Полтавська область на рішення Господарського суду Полтавської області від 06.10.2025 у справі № 917/1547/25.

3.Встановити учасникам справи строк до 23.01.2026 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання учасникам провадження.

4.Учасникам справи невідкладно повідомити суд про отримання цієї ухвали, зокрема шляхом надсилання засвідченого електронним цифровим підписом уповноваженої особи відповідного повідомлення на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду.

5.Попередити, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

6.Запропонувати учасникам справи заздалегідь письмово повідомити суд про намір і можливість взяти участь у судовому засіданні для своєчасного вжиття заходів з організації його проведення.

7.Повідомити учасників справи про наявність в суді технічної можливості забезпечення їх права взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного підпису ( згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), для чого достатньо заздалегідь подати заяву (з доказами направлення копій іншим учасникам справи) та бути готовим підключити власні технічні засоби у встановлений час у передбаченому порядку.

8.Запропонувати учасникам справи заздалегідь письмово визначитися із бажанням та можливістю взяти участь безпосередньо у судовому засіданні (або проведення його за відсутності представника), про що письмово повідомити Східний апеляційний господарський суд.

9.Запропонувати учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи використовувати програму Електронний суд або надсилати документи з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду: .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя О.А. Істоміна

Суддя Д.О. Попков