ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 рокуСправа № 912/2963/25

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу № 912/2963/25

за позовом: Моторного (транспортного) страхового бюро України, Русанівський бульвар, 8, м. Київ, 02154

до відповідача: Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

про стягнення 120 600,00 грн

Без виклику сторін (судове засідання не проводилось).

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулось до господарського суду з позовом з вимогами до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення в порядку регресу суми сплаченого відшкодування, пов`язаного з регламентною виплатою, у розмірі 120 600,00 грн, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування підстав позову вказано на законодавчо визначене право позивача подати регресний позов про відшкодування здійсненої позивачем регламентної виплати відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Ухвалою господарського суду від 25.11.2025 за поданим позовом відкрито провадження у справі №912/2963/25. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами. Сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

Відповідач подав відзив на позов, відповідно до якого позовні вимоги заперечив повністю, з тих підстав, що винна водія транспортного засобу при вчиненні ДТП відсутня, кримінальне провадження відносно водія закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Позивач у відповіді на відзив з приводу заперечень відповідача навів такі аргументи: на дату ДТП відповідний транспортний засіб не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; володілець джерела підвищеної небезпеки зобов`язаний відшкодувати завдану шкоду незалежно від його вини, крім окремих випадків, за яких відповідальність виключається (непереборна сила, умисел потерпілого); чинне законодавство не передбачає такої підстави для звільнення від відповідальності власника джерела підвищеної небезпеки, як вина потерпілого.

Заперечення на відповідь на відзив від відповідача не надходили.

За правилами ст. 248 (Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

За приписами ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Частиною 1 ст. 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

З підстав викладеного та в межах законодавчо визначених строків, а також враховуючи відсутність клопотань сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

Згідно відповіді від Національної поліції України, на автошляху Київ-Харків-Довжанський, між с. Василівка та с. Мале Ладижине 27.08.2023 мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за обставинами якої водій колісного транспортного засобу марки «IVECO STRALIS» державний номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом марки «KOGEL S24» державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_1 допустив наїзд на велосипедистку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7-9).

Від отриманих у наслідок ДТП травм, ОСОБА_2 померла, про що 31.08.2023 видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 (а.с. 21).

За фактом даної пригоди Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Полтаві, проведено досудове розслідування кримінального провадження № 0000334 від 27.08.2023 за ч. 1 ст. 415 КК України - порушення правил водіння або експлуатації бойової, спеціальної чи транспортної машини, що спричинило потерпілому середньої тяжкості чи тяжкі тілесні ушкодження або загибель потерпілого.

За наслідками досудового розслідування, слідчим 23.12.2024 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000334 від 27.08.2023 за ч. 1 ст. 415 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України (а.с. 12-13).

У ході досудового розслідування з`ясовано, що у момент ДТП колісним транспортним засобом марки «IVECO STRALIS» державний номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом марки «KOGEL S24» державний номерний знак НОМЕР_5 керував командир відділення автомобільного взводу підвозу ППМ роти МЗ БМТЗ військової частини НОМЕР_1 , сержант ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно відповіді Національної поліції України та встановлених досудовим розслідуванням даних, колісний транспортний засіб марки «IVECO STRALIS» державний номерний знак НОМЕР_2 та напівпричіп марки «KOGEL S24» державний номерний знак НОМЕР_5 належить військової частини НОМЕР_1 .

Згідно даних Централізованої бази даних МТСБУ, на дату даної ДТП колісний транспортний засіб марки «IVECO STRALIS» державний номерний знак НОМЕР_2 не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (а.с. 10).

Станом на дату ДТП, на утримані загиблої ОСОБА_2 перебували її син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 , видане 24.12.2014 року), та донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_7 , видане 05.02.2016 року) (а.с. 18, 19, 24, 25).

27.09.2023 до МТСБУ через представника ТОВ «АВТОПОМІЧ» адвоката Лозинського Д.С. потерпілим ОСОБА_3 подано повідомлення про ДТП, 27.09.2023 - заяву на виплату страхового відшкодування, 04.03.2025 - заяву про одлучення документів на виплату страхового відшкодування (а.с. 14-17).

За наказом МТСБУ, з посиланням на ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", позивач здійснив регламентну виплату на користь ОСОБА_3 в розмірі 120 600,00 грн, про що до суду надано платіжну інструкцію №9065 від 01.04.2025 (а.с. 26, 27).

Посилаючись на викладене, МТСБУ стверджує, що виконало покладений Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної водієм транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а тому відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України та п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Норми права, застосовані судом, та мотивована оцінка доводів сторін і поданих доказів.

Частиною першою ст. 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За наведеним у ст. 1 Закону України "Про страхування" №85/96-ВР від 07.03.1996 визначенням, страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Зазначеним Законом у статті 7 встановлювались види обов`язкового страхування, одним з яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961-IV від 01.07.2004 (тут і надалі Закон в редакції на дату виникнення спірних правовідносин), суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, МТСБУ, потерпілі (ст. 4 Закону №1961-IV).

Відповідно до п. 21.1. ст. 21 Закону №1961-IV забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. До основних завдань МТСБУ віднесено, зокрема, здійснення виплати із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим законом (п. 39.1, пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Закону №1961-IV).

Регламентні виплати з централізованих страхових резервних фондів МТСБУ передбачені статтею 41 Закону №1961-IV, згідно з підпунктом а) пункту 41.1 якої МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно п. 27.1 ст. 27 Закону №1961-IV, страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

У відповідності до п. 27.2 ст. 27 Закону №1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Частиною першою ст. 1200 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Як встановлено матеріалами справи, на дату ДТП 27.08.2023, скоєної за участі транспортного засобу «IVECO STRALIS» державний номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом марки «KOGEL S24» державний номерний знак НОМЕР_3 , та яким у момент ДТП керував військовослужбовець Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Власником вказаного транспортного засобу являлась Військова частина НОМЕР_1 .

Зазначені обставини не заперечуються та не спростовуються відповідачем під час розгляду справи.

У зв`язку з викладеним та на підставі п. 27.1. ст. 27, п.п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону №1961-IV, МТСБУ здійснено регламентну виплату на користь ОСОБА_3 в розмірі 120 600,00 грн.

Згідно матеріалів справи підтверджено, що смерть потерпілої ОСОБА_2 є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_3 є сином потерпілої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначене підтверджує законодавчо визначені підстави для здійснення регламентної виплати.

Розмір виплати визначено в сумі 120 600,00 грн, що відповідає вимогам п. 27.2. ст.27 Закону №1961-IV.

Відповідно до п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону №1961-IV, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Частиною 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з частиною 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За частиною 5 наведеної статті особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Суд констатує, що відповідач не подав до суду жодних доказів на підтвердження обставин згідно п. 13.1 ст. 13 Закону №1961-IV або згідно ч. 5 ст. 1187 Цивільного кодексу України.

Відсутність вини водія, на що вказує відповідач у відзиві на позов, не спростовує факт настання відповідних подій, які законодавчо визначені підставою для здійснення регламентної виплати.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.04.2020 у справі №280/1222/17 та на який посилається позивач у позові, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги МТСБУ до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення в порядку регресу суми сплаченого відшкодування, пов`язаного з регламентною виплатою, у розмірі 120 600,00 грн, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати.

За правилами ч. 1 ст. 129 ГПК України сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача.

Інших судових витрат сторони не заявляють.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 126, 129, 233, 236-241, 247-252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (, адреса: 02154, Русанівський б-р., 8, м. Київ) суму сплаченого відшкодування, пов`язаного з регламентною виплатою, у розмірі 120 600,00 грн, а також 2 422,40 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копію рішення надіслати позивачу та відповідачу до електронних кабінетів.

Повне рішення складено 07.01.2026.

Суддя В.В.Тимошевська