ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2026 Справа № 914/3330/25

За позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», м.Київ

до відповідача: Фізичної особи підприємця Гірського Тараса Богдановича, м.Львів

про стягнення 96108,39 грн заборгованості за кредитним договором №130028-КС-007 від 09.09.2023

Суддя Ділай У.І.

Без участі представників сторін

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2025, справу №914/3330/25 розподілено судді У.І.Ділай.

Ухвалою від 03.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку письмового провадження без участі представників сторін. Зобов`язано відповідача у строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати письмовий відзив (заперечення) на позовну заяву із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення. Також витребувано в Т «А-БАНК» (49074, м.Дніпро, вул.Батумська,буд.11; ідентифікаційний номер 14360080) інформацію, що містить банківську таємницю:

-надати докази на підтвердження чи спростування факту випуску банківської картки № НОМЕР_1 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я Гірського Тараса Богдановича(РНОКПП НОМЕР_2 );

-надати інформацію про рух коштів(виписку) по рахунку, відкритого для обслуговування банківської карти № НОМЕР_1 за період з 09.09.2023 по 19.12.2024 включно.21.11.2025 від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до суду надійшов лист, в якому зазначено, що на ім`я ОСОБА_3 було випущено платіжну карту № НОМЕР_3 . Також долучено виписку про рух коштів по картці.

21.11.2025 від відповідача до суду надійшов відзив.

25.11.2025 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

Відповідно до ст.248 Господарського процесуального кодексу України - суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Строк вирішення спору завершився 02.01.2026. Відтак, в суду відсутні підстави для подальшого відкладення розгляду справи поза межами строку, встановленого для вирішення спору у спрощеному позовному провадженні.

В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

09.09.2023 ТОВ «БІЗПОЗИКА» (надалі - позивач, ТОВ «БІЗПОЗИКА) направлено Фізичній особі - підприємцю Гірському Тарасу Богдановичу (надалі - позичальник, відповідач), пропозицію (оферту) укласти договір № 130028-КС-007 про надання кредиту.

09.09.2023 Фізична особа - підприємець Гірський Тарас Богданович, прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 130028-КС-007 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.

Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено Фізичній особі - підприємцю Гірському Тарасу Богдановичу, через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-6312, на номер телефону НОМЕР_4 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено.

Позивач звернув увагу, що під час укладення кредитного договору відповідач проходив відео-верифікацію, під час якої:

-Зазначив, що він самостійно подав заявку на отримання кредиту;

-Надав повну згоду на проведення відео-верифікації та фото-фіксації екрану з його зображенням та зображенням документів, що були пред`явлені ним під час здійснення відео-верифікації;

-Підтвердив, що на нього не чинить тиск або вплив будь-яка інша особа з метою отримання кредиту;

-Зазначив свій номер телефону НОМЕР_4 (той самий номер телефону, який зазначений у відзиві на позовну заяву як такий, що належить відповідачу);

-Зазначив серію та номер свого паспорта СМ 715857 та дату його видачі;

-Зазначив свою дату народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказаний відеозапис відео-верифікації долучено до електронної справи суду.

09.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та Фізичною особою - підприємцем Гірським Тарасом Богдановичем укладено Договір № 130028-КС-007 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 30000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (надалі - Правила, а разом - Договір).

Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,15013259 процентів за кожен день користування кредитом.

Пунктом 2 кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.

Пунктом 3 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору.

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 30000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 .

На підтвердження долучено довідку про перерахування коштів. Відповідно до пояснень позивача, докази здійснення відповідачем платежів за кредитним договором надано у формі довідок, які були сформовані в платіжній системі «Fondy», та які були надані ТОВ «Бізнес Позика» посередником ТОВ «ФК «Елаєнс», який надає послуги на підставі договору №41084239_14/12/17 про надання послуг з переказу грошових коштів від 14.12.2017.

Відповідно до п. 1.1. договору про надання послуг №41084239_14/12/17 від 14.12.2017, фінансова компанія бере на себе зобов`язання надавати організації послугу переказ на картку, що включає в себе приймання від організації на поточний рахунок фінансової компанії грошових коштів, обробку розпоряджень організації відповідно до правил грошових переказів міжнародних платіжних систем «VISA» та «MASTERCARD», Переказ грошових коштів, прийняття фінансовою установою від організації, на корить банка-еквайра для подальшого зарахування на карткові рахунки клієнтів відповідно до правил МПС.

За змістом вказаних довідок позичальнику було здійснено перерахування кредитних коштів за кредитним договором двома платежами у розмірі 25000,00 грн та 5000,00 грн.

17.09.2023 між ТОВ «БІЗПОЗИКА та Гірський Тарас Богданович укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 130028-КС-007 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику додатково кредит в сумі 9 000.00 грн.

ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Додатковою угодою виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 9000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 .

На підтвердження долучено довідку про перерахування коштів, яка сформована в платіжній системі «Platon», та була надана посередником ТОВ «Платежі Онлайн», який надає послуги на підставі Договору про надання послуг № ПГ-5 від 04.11.2020. Відповідно до п. 1.1. вказаного договору, цей договір регулює відносини установи з клієнтом, згідно з якими установа надає дистанційне обслуговування, фінансові послуги з прийому платежів, що надходять на користь клієнта в якості повернення (сплати) платниками сум кредитів/ позик/ фінансових кредитів/ відсотків (інших платежів) за кредитами/ позиками/ фінансовими кредитами, а також забезпечує технологічне обслуговування з прийому платежів та/або перерахування грошових коштів. Згідно з п. 1.1.1. вищезазначеного договору установа забезпечує технологічне обслуговування прийому платежів та перерахування грошових коштів на підставі договору про співробітництво з оператором послуг платіжної інфраструктури - Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН», яке під час надання послуг використовує Систему Platon.

Разом з тим позивач повідомив, що ТОВ «Бізнес Позика» не є банківською установою, не відкриває позичальникам банківські рахунки та не випускає на ім`я позичальників банківські картки, тому перерахування кредитних коштів та зарахування платежів позичальників за кредитними договорами зазвичай здійснюється посередниками ТОВ «Бізнес Позика» на підставі відповідних договорів з посередниками за допомогою платіжних систем посередників.

31.01.2024 між сторонами укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 130028-КС-007 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов Додаткової угоди Сторони домовились внести зміни в п.1 Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 17.07.2024».

18.07.2024 між сторонами укладено Додаткову угоду № 3 до Договору № 130028-КС-007 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов додаткової угоди сторони домовились внести зміни в п.1 Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 19.12.2024».

За твердженням позивача відповідач своїх зобов`язань за Кредитним договором № 130028-КС-007 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти.

Відповідно до пункту 2 договору, протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.

Відповідно до п.5.1. Правил, які у відповідності до пункту 10 кредитного договору є його невід`ємною частиною, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов кредитного договору.

Спір виник внаслідок того, що відповідач в порушення умов договору своєчасно та не в повному обсязі не повернув отриманий кредит. Відтак, ТОВ «Бізнес Позика» подало позов до Господарського суду Львівської області про стягнення з відповідача - 27255,37грн основного боргу (тіло кредиту), 68853,02грн прострочених платежів по процентах (за період з 09.09.2023 по 19.12.2024).

Відповідач проти позову заперечив, зазначивши таке.

Позивачем не надано доказів вчинення відповідачем дій, надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір відповідно до ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір.

Позивачем не надано доказів проведення ідентифікації відповідача при вході в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", в тому числі шляхом перевірки позивачем правильності введення коду, направленого на номер мобільного телефону відповідача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.

Позивачем не надано доказів, які б підвереджували, що саме відповідач був зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі, не підтверджено отримання саме відповідачем логіну та паролю в системі, що відповідачем було подано заявку на отримання кредиту, а також, що відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами договору, та не надано доказів щодо зарахування коштів на платіжну картку, яка належить саме відповідачу.

Крім цього, відповідач зазначив, що в самому кредитному договорі про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту не міститься даних, стосовно одноразового ідентифікатора, яким повинен був підписаний вказаний Договір. Матеріали справи містять копію договору про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, анкета клієнта, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання Кредитного договору про надання кредиту, графік платежів, який є додатком до вказаного договору, де зазначено, що їх підписання здійснено клієнтом за допомогою електронного підпису.

Проте, позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких даних, стосовно одноразового ідентифікатора, яким повинен був підписаний вищезазначений договір, крім цього, немає доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис (або ідентифікатор) належить саме відповідачу.

Також відповідач звернув увагу, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання ним логіну та паролю в даній системі, подання заявки на отримання кредиту, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договору.

В матеріалах справи відсутній кредитний договір, що підписаний відповідачем за допомогою одноразового цифрового підпису. В справі наявна лише роздруківка договору, не підписана ні власноручним, ні цифровим підписом, відповідно докази укладення кредитного договору відповідачем взагалі відсутні.

Разом з тим відповідач вважає, що не є належним посилання на візуальну форму послідовності дій Клієнта ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» на кредит №130028-КС-007, в якій міститься інформація щодо процесу оформлення та розгляду такої заяви, це лише інформація надана позивачем, яка не містить жодних доказів підписання відповідачем кредитного договору.

За твердженням відповідача оригіналів електронних доказів на підтвердження викладених у позові обставин укладення договору про надання кредиту № 130028-КС-007 від 09.09.2023, та виконання сторонами дій, вказаних у візуальній формі послідовності дій клієнта позивач не надав. При цьому позивач вважає неспроможним подані пропозицію, акцепт та кредитний договір, як документи у форматі pdf, як і візуальна форма послідовності дій клієнта.

Відповідач звернув увагу, що надане позивачем підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів сформоване ТОВ «ПРОФІТГІД» не містить інформації про перерахування з банківського рахунку кредитора на рахунок позичальника кредитних коштів, яка передбачена для відповідних бухгалтерських документів, якими підтверджується відповідна платіжна операція.

Як зазначив відповідач довідка ТОВ «ПРОФІТГІД» про здійснення переказу не містить необхідної для належної у розумінні вказаних вимог ст. 31 Закону України «Про платіжні послуги» та Закону України «Про бухгалтерський облік» інформації для верифікації власника вказаних коштів інформації, зокрема номер рахунку, який належить ТОВ «Бізнес Позика». Також відповідач звернув увагу, що не надано доказів про відкриття рахунку та емітування цієї картки на ім`я відповідача.

За повідомленням відповідача текст правил не розміщений у відкритому доступі на офіційному сайті позивача, що унеможливило ознайомлення з ними відповідача.

Щодо врахування суми комісії в розрахунку заборгованості відповідач вважає порушенням законодавства та зобов`язання сплачувати комісію за надання кредиту, що становить 5 850,00 грн є несправедливим.

Стосовно встановлення сторонами договору процентної ставки у розмірі 1,15013259 та 2,00000000 відповідач вважає несправедливими у розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлюють вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором. Положення договору встановлюють вимоги зі сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з укладенням кредитного договору, умови надання та повернення кредиту, факт надання кредитних коштів, строк користування кредитними коштами та їх розмір, настання строку повернення кредиту чи його частини, наявність часткової чи повної сплати, допущення прострочення повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджено матеріалами справи, 09.09.2023 ТОВ «БІЗПОЗИКА» (надалі - позивач, ТОВ «БІЗПОЗИКА) направлено Фізичній особі - підприємцю Гірському Тарасу Богдановичу (надалі - позичальник, відповідач), пропозицію (оферту) укласти договір № 130028-КС-007 про надання кредиту.

09.09.2023 Фізична особа - підприємець Гірський Тарас Богданович, прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 130028-КС-007 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.

Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено Фізичній особі - підприємцю Гірському Тарасу Богдановичу, через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-6312, на номер телефону НОМЕР_4 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено.

09.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та Фізичною особою - підприємцем Гірським Тарасом Богдановичем укладено Договір № 130028-КС-007 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Суд звертає увагу, що дія Закону України «Про електронну комерцію» не поширюється на правочини, якщо однією із сторін є фізична особа, яка не зареєстрована як фізична особа - підприємець та реалізує або пропонує до реалізації товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-комунікаційних систем, крім випадків, коли сторони прямо домовилися про застосування положень цього Закону до правочину (стаття 1 Закону).

Відтак, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" та Фізичною особою - підприємцем Гірським Тарасом Богдановичем 09.09.2023 укладено в електронній формі договір про надання кредиту № 130028-КС-007 шляхом його підписання одноразовим ідентифікатором. Тип кредиту - кредит; строк кредиту 24 тижнів; стандартна процента ставка в день 2,00000000; знижена процентна ставка в день 1,15013259, фіксована; комісія за надання кредиту (далі комісія) 4500,00 грн; загальний розмір наданого кредиту 30 000,00грн; термін дії договору до 24.02.2024; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 78000,00 грн. Цілі (мета) кредиту для придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької, господарської діяльності, незалежної професійної діяльності або будь-якої іншої не забороненої законом діяльності. Цей кредит не є споживчим кредитом.

У матеріалах справи відсутні та сторонами не надані докази визнання недійсним спірного договору чи визнання неукладеним в певній частині. Також відсутні докази про розірвання спірного договору.

Згідно з пунктом 2 договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (далі - проценти за користування кредитом) нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3 договору і розраховується в порядку описаному нижче.

Пунктом 3 договору визначено графік платежів, яким передбачено повернення кредиту частинами з кінцевим строком останнього платежу 24.02.2024.

У пункті 5 договору позичальник підтвердив, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, укладає договір.

Пунктом 14 договору передбачено, що інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною договору. Усі неврегульовані договором правовідносини сторін регулюються законодавством України.

Згідно з частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 638 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 2 статті 639 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частин 7, 12 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" врегульовано використання підпису в сфері електронної комерції.

Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" одноразовим ідентифікатором є алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Отже, підписання договору (електронного правочину) за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора є належним та допустимим доказом на підтвердження укладення сторонами такого договору.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, в якій Верховний Суд, серед іншого, зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Наявний у матеріалах справи договір містить відмітку про підписання його одноразовим ідентифікатором «Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-6312».

Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи візуальну форму послідовності дій клієнта Фізичної особи - підприємця Гірським Тарасом Богдановичем щодо укладення електронного договору. Під час укладення кредитного договору відповідач проходив відео-верифікацію, під час якої зазначив, що він самостійно подав заявку на отримання кредиту; надав повну згоду на проведення відео-верифікації та фото-фіксації екрану з його зображенням та зображенням документів, що були пред`явлені ним під час здійснення відео-верифікації; підтвердив, що на нього не чинить тиск або вплив будь-яка інша особа з метою отримання кредиту; зазначив свій номер телефону НОМЕР_4 (той самий номер телефону, який зазначений у відзиві на позовну заяву як такий, що належить відповідачу); зазначив серію та номер свого паспорта СМ 715857 та дату його видачі; зазначив свою дату народження ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаний відеозапис відео-верифікації долучено до електронної справи суду.

31.01.2024 між сторонами укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 130028-КС-007 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди Сторони домовились внести зміни в п.1 Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 17.07.2024».

18.07.2024 між сторонами укладено Додаткову угоду № 3 до Договору № 130028-КС-007 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов додаткової угоди сторони домовились внести зміни в п.1 Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 19.12.2024».

Позивачем долучено до матеріалів справи візуальні форми послідовності дій клієнта Фізичної особи - підприємця Гірського Тараса Богдановича щодо укладення вказаних додаткових угод.

За змістом та правовою природою укладений між сторонами правочин є кредитним договором, який підпадає під правове регулювання норм § 2 глави 71 Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика" глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина 2 статті 1054 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (стаття 1049 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідач заперечив проти укладення кредитного договору та надання кредитних коштів, оскільки позивачем не надано доказів вчинення відповідачем дій, надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір відповідно до ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, не надано до суду доказів проведення ідентифікації відповідача при вході в особистий кабінет, в тому числі шляхом перевірки позивачем правильності введення коду, направленого на номер мобільного телефону відповідача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.

Вказані доводи господарський суд відхиляє з огляду на таке.

Зі змісту анкети клієнта слідує, що Т.Б.Гірським зазначено адресу його проживання, паспортні дані, ідентифікаційний код, телефон та електронну пошту, номер банківського рахунку для перерахування коштів, що є підтвердженням здійсненої ним процедури ідентифікації в розумінні положень Закону України «Про електронну комерцію».

При реєстрації та вході в особистий кабінет позичальника при укладенні договору відповідачем було використано номер телефону НОМЕР_5 . Такий же номер зазначений відповідачем у відзиві на позов.

Отже, перед заповненням заявки та до укладання договору, відповідач Т.Б.Гірський самостійно ознайомився з інформацією про умови кредитування, розміщеною на сайті позивача за посиланням: bizpozyka.com, після чого заповнив заявку, тим самим зареєструвавшись в ПС та створивши особистий кабінет (після авторизації, яка проходить шляхом введення логіна особистого кабінету, тобто за номером мобільного телефона, зазначеного Т.Б.Гірським , і одноразового ідентифікатора), доступ до якого є лише у споживача, а не в кредитодавця.

Кредитний договір №130028-КС-007 містить відмітку про підписання його одноразовим ідентифікатором «Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-6312, 09.09.2023 12:44:39».

Одноразовий ідентифікатор UA-6312 направлявся відповідачу шляхом надсилання повідомлення на його мобільний номер, який вказувався ним при реєстрації на сайті.

Разом з тим, на підтвердження укладення спірного договору позивачем надано візуальну послідовність укладення цього договору, відповідно до якої 09.09.2023 о 12:37:36 клієнт, використовуючи номер телефону НОМЕР_5 , зайшов в особистий кабінет на сайті https://my.bizpozyka.com, підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснила акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до абзацу другого ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

У кінці кредитного договору та додаткових угод у розділі «Реквізити сторін» наявна відмітка про підписання позичальником кредитного договору та додаткових угод за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора у відповідності до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

З огляду на зазначене господарський суд зазначає, що відповідач знав та повинен був знати умови підписаного ним договору та його правила, і в разі незгоди із зазначенням його в якості сторони договору як фізичної особи підприємця міг відмовитися від його підписання, висловити свої заперечення, не користуватися наданими коштами. Однак, суду не надано таких доказів.

Також суд відзначає, що кредитний договір та додаткова угода, як документи в форматі pdf, є належними доказами з огляду на змагальність господарського процесу. Натомість заперечення відповідача підлягає доведенню належними доказами, які має надавати відповідна сторона. Проте, матеріали цієї справи доказів щодо недостовірності наданих позивачем документів на підтвердження виникнення між сторонами кредитних зобов`язань, а також можливості стороннього втручання та редагування їх змісту не містять.

Заперечуючи факт укладення кредитного договору з огляду на отримання ним коштів та укладення в подальшому додаткових угод, відповідач застосовує концепцію «негативного доказу» (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 2-879/13), натомість належних доказів заявлених запереченьТ.Б.Гірським не надано.

Слід зазначити, що сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс. Отже, висловлюючи заперечення проти певних обставин та не надаючи доказів, які підтверджують ці доводи, відповідач не може перекладати на позивача обов`язок їх доведення.

На виконання зобов`язань за договором кредитодавець надав позичальнику кредитні кошти в сумі 30000,00грн (два платежі по 25000,00 грн та 5000,00грн) шляхом безготівкового перерахування на банківську карту позичальника № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», вказану ним при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. На підтвердження вказаного також до позову долучено дві довідки ТзОВ «ФК «Елаєнс» (ТМ FONDY) від 25.03.2025 про перерахування двох платежів по 25000,00 грн та 5000,00грн на карту отримувача. Також до позову долучено лист-підтвердження ТОВ «ПрофітГід», відповідно до якого 17.09.2023 відповідачу здійснено переказ грошових коштів в сумі 9000,00грн.

Пунктом 5 договору визначено, що позичальник (відповідач) підтвердив, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх та відповідно, укладає договір з вільним волевиявленням. Отже, підписуючи договір електронним цифровим підписом, саме як фізична особа-підприємець, відповідач підтвердив, що він погоджується виконувати його умова та розуміє їх зміст.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивач належним чином та в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти на загальну 39000,00 грн. Разом з тим факт перерахування позивачем кредитних коштів у визначеному договором розмірі відповідачем не спростовано.

Водночас, суд відзначає, що договір про надання кредиту №130028-КС-007 від 09.09.2023 відповідач у судовому порядку не оспорив, отримавши кредитні кошти, користувався ними та в рахунок погашення отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитом здійснював часткові платежі з метою виконання умов договору.

При цьому, відповідач в підтвердження своїх доводів про начебто не отримання кредиту від позивача, міг надати суду виписку зі свого карткового рахунку в АТ «А-БАНК». Однак, матеріали справи таких доказів не містять та суду не надано.

Слід зазначити, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.

Отже, ФОП Т.Б.Гірський вчинив конклюдентні дії, які свідчать про прийняття укладеного кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано.

Судом перевірено порядок зарахування позивачем сплачених відповідачем коштів на погашення тіла кредиту, процентів за користування кредитом та комісії. За висновком суду порядок розподілу коштів узгоджується з приписами статті 534 Цивільного кодексу України.

Згідно з розрахунком заборгованості, позивач припинив нарахування відсотків за користування 19.12.2024, тобто в термін завершення дії договору, який погоджений додатковою угодою № 3 від 18.07.2024.

У відзиві відповідач зазначив, що нарахування відсотків здійснювалось не лише з фактичної суми тіла кредиту, а й з додаткових сум, природа яких не була передбачена умовами договору та фактично є прихованими платежами/комісіями.

Розглянувши матеріали справи та вказані заперечення, судом встановлено, що позивач не здійснював нарахування відсотків за користування на комісію, яка погоджена в п. 1 спірного договору.

Покликання відповідача, що встановлений у договорі розмір процентів перевищує розумну межу відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, є явно завищеним, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, як наслідок, свідчить про непропорційність великої суми компенсації у разі невиконання позивачем зобов`язань за цим договором - господарський суд відхиляє, зважаючи на те, що ФОП Гірський Т.Б. у встановленому законодавством порядку погодив розмір процентів за користування кредитними коштами, підписуючи спірний кредитний договір.

Відповідно до положень ст. 538 ЦК України, виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

За приписами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідачем не подано.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань по поверненню отриманого кредиту та з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення з відповідача 27255,37грн основного боргу (тіло кредиту), 68853,02грн прострочених платежів по процентах.

Оскільки спір виник з його вини відповідача судовий збір покладається на останнього.

Керуючись статтями 4, 7, 8, 73, 76-79, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити.

2.Стягнути з Фізичної особи підприємця Гірського Тараса Богдановича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (01133, Київська область, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, ідентифікаційний код 41084239) 27255,37грн основного боргу (тіло кредиту), 68853,02грн прострочених платежів по процентах та 2422,40 грн судового збору.

3.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 12.01.2026.

Суддя Уляна ДІЛАЙ