РІШЕННЯ

м. Київ

07.01.2026Справа № 910/14995/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами справу №910/14995/25 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення грошових коштів,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1. СУТЬ СПОРУ.

1.1. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не в повному розмірі здійснив виплату страхового відшкодування, а тому доплаті підлягають 630,00 грн.

2.1. 21.10.2024 між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_1 укладено договір страхування наземних транспортних засобів (поліс №16144192), яким застраховано майновий інтерес щодо транспортного засобу: Hyundai Tucson, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 рік випуску, VIN НОМЕР_2 .

2.2. ОСОБА_2 18.08.2025, керуючи автомобілем марки «Audi A4» (реєстраційний номер НОМЕР_3 ), не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції, та бокового інтервалу, здійснив зіткнення з транспортним засобом «Hyundai Tucson» (реєстраційний номер НОМЕР_4 ).

2.3. 18.08.2025 фахівцем ПрАТ «СК «ВУСО» складено, а ОСОБА_1 підписано - Акт (протокол) огляду ТЗ-Заяву на виплату.

2.4. ФОП Зюзін Дмитро Анатолійович виставлено Рахунок-фактуру №ДЗ-00000310 від 27.08.2025 на загальну суму 27564,81 грн.

2.5. 29.08.2025 заступником голови правління ПрАТ «СК «ВУСО» затверджено Страховий Акт №2469106-1 за Договором страхування наземного транспорту №16144192 від 21.10.2024.

2.6. Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті від 29.08.2025 №55716 ПрАТ «СК «ВУСО» перераховано на користь ФОП Зюзіна Дмитра Анатолійовича 27 564,81 грн.

2.7. Постановою судді Хаджибейського районного суду м. Одеси, у адміністративній справі №521/15035/25 від 09.09.2025 визнано ОСОБА_2 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

2.8. ФОП Зюзін Дмитро Анатолійович сформував Акт виконаних робіт №ДЗ-00000310 від 30.10.2025 на загальну суму 27 564,81 грн.

2.9. Відповідно до Довідки-підтвердження надходження коштів №8085/2025/вих від 27.11.2025 ПрАТ «СК «ВУСО» () підтверджує, що 16.09.2025 на р/р компанії надійшло 26 934,81 грн від ПрАТ «УПСК» ().

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

3.1 Предметом даного позову є стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в розмірі 630,00 грн.

3.2. Юридичними підставами позову є статті 22, 512, 514, 526, 549, 993, 1166, 1191 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), статті 18, 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статті 108 Закону України "Про страхування".

3.3. Фактичними підставами позову є бездіяльність відповідача щодо виконання обов`язку з відшкодування шкоди у повному обсязі, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА.

4.1. Відзив відповідача залишений судом без розгляду.

4.2. Відповідно до повідомлення про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи, ухвалу суду про відкриття провадження у справі доставлено до електронного кабінету відповідача 02.12.2025 о 18 год. 50 хв.

4.3. Статтею 251 ГПК України визначено особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні, а саме відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (частина 1 статті 251 ГПК України).

4.4. Отже, у строк до 18.12.2025 включно відповідач мав подати до суду відзив на позовну заяву.

4.5. 31.12.2025 на адресу суду від відповідача надійшов відзив (вх. №07-11/106526/25).

4.5.1. Відповідно до частини 1 статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

4.5.2. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (частина 2 статті 118 ГПК України).

4.5.3. Згідно з частиною 1 статті 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі, крім випадків, передбачених статтею 252-1 цього Кодексу.

4.5.5. Частиною 2 статті 178 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

4.5.6. Відзив (вх. №07-11/106526/25) подано з порушенням строку, встановленого частиною 1 статті 251 ГПК України, та без клопотання про поновлення процесуального строку, та відповідно без зазначення поважних причин пропуску процесуального строку.

5. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

5.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визнано справу малозначною та вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними у справі матеріалами, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - 15 днів з дня вручення ухвали.

5.2. Враховуючи, що відзив (вх. №07-11/106526/25) залишено без розгляду, тому розглядається за наявними матеріалами.

5.3. 29.12.2025 через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив. Оскільки відзив залишено без розгляду, тому суд не розглядає відповідь на вказаний відзив.

5.8. Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

6.1. З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- Чи набув позивач прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування? Якщо так, то чи є це підставою для застосування способів захисту, обраних позивачем?

6.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь на перше та друге питання, а відповідач протилежне.

7. ВИСНОВОК СУДУ ПРО НАБУТТЯ ПОЗИВАЧЕМ ПРАВ КРЕДИТОРА.

7.1. Відповідно до пункту 59 частини 1 статті 1 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування або відповідно до законодавства.

7.2. Відповідно до частини 3 статті 102 Закону України «Про страхування» у разі настання події, що має ознаки страхового випадку, страховик зобов`язаний встановити факт, причини та обставини такої події та прийняти з урахуванням умов договору страхування рішення про визнання або невизнання випадку страховим.

Здійснення страхової виплати проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених договором страхування) і рішення страховика про визнання випадку страховим та здійснення страхової виплати (страхового акта).

7.3. У разі визнання випадку страховим страховик здійснює страхову виплату страхувальнику (іншій особі, визначеній договором страхування або законодавством) відповідно до умов договору страхування або законодавства (частина 4 статті 102 Закону України «Про страхування»).

7.4. Згідно з статтею 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.

7.5. Відповідно до статті 108 Закону України «Про страхування» страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат.

Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

7.6. Виходячи з наведеного, страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед особою, якій завдано збитки (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування. При цьому зобов`язання не припиняються, а відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора): замість особи, якій завдано збитки, прав кредитора набуває страховик.

7.7. Отже, позивач отримав право кредитора в межах страхового відшкодування, виплаченого потерпілій особі.

8. ВИСНОВОК СУДУ ПРО СТЯГНЕННЯ СТРАХОВОГО ВІДШКОДУВАННЯ.

8.1. Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

8.2. Частиною 1 статті 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

8.3. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

8.4. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

8.5. Якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України).

8.6. З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб «Hyundai Tucson» (реєстраційний номер НОМЕР_4 ) отримав механічні пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

8.7. Відповідно до наданих доказів, суд встановив, що відновлювальні роботи транспортного засобу «Hyundai Tucson» (реєстраційний номер НОМЕР_4 ) коштували 27 564,81 грн.

8.8. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Audi A4» (номерний знак НОМЕР_3 ) станом на 18.08.2025 була застрахована ПрАТ «УПСК» відповідно до полісу серія ЕР №227988951.

8.9 Згідно ст. 18 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні.

8.10. Відповідно до положень ч.1 ст.32 цього Закону для отримання страхової (регламентної) виплати потерпіла особа чи інша особа, яка має право на її отримання (далі - заявник), подає страховику, а у випадках, передбачених статтею 43 цього Закону, - до МТСБУ, заяву про страхову виплату, заяву про регламентну виплату у визначений законом строк.

8.11. Відповідно до наданої довідки та пояснень позивача, викладених у позові, вбачається, що відповідачем здійснено страхове відшкодування у розмірі 26 934,81 грн.

8.12. Отже, різниця між витратами на відновлювальний ремонт та страховим відшкодуванням становить 630,00 грн.

8.13. З Акту виконаних робіт №ДЗ-00000310 від 30.10.2025 вбачається, що сума 630,00 грн відповідає пункту №13 вказаного акту, а саме: мийка (верх, салон) - 630,00 грн.

8.14. З вказаного Акту виконаних робіт №ДЗ-00000310 від 30.10.2025 вбачається, що відновлювальний ремонт включав в себе роботи, пов`язані з фарбуванням.

8.15. Відповідно до підпункту 1.1. ДСТУ 2322-93 (Автомобілі легкові відремонтовані. Загальні технічні умови) відремонтовані автомобілі мають відповідати вимогам цього стандарту в межах обсягу робіт, зазначеннях в приймально-здавальній документації. Підпункт 1.2. Вимоги до автомобіля: автомобіль має бути чистим.

8.16. Суд зазначає, що миття автомобіля перед фарбуванням - ключовий етап підготовки, що вимагає ретельного очищення від усіх забруднень (пилу, жиру, смол) спеціалізованою хімією та безконтактними методами, використовуючи техніку від даху до порогів, щоб забезпечити ідеальне зчеплення нової фарби та уникнути дефектів.

Миття кузова - перший і критично важливий етап підготовки автомобіля до відновлення та фарбування, що включає ретельне очищення від бруду, пилу, солі та жиру для забезпечення адгезії (зчеплення) фарби з поверхнею; без цього кроку покриття ляже нерівно, відшаровуватиметься, тому миття, знежирення та видалення іржі є основою для подальшого шпаклювання, ґрунтовки та нанесення фарби, що забезпечить якісний і довговічний результат.

8.17. Отже, відновлення транспортного засобу (автомобіля) можуть супроводжуватися очищенням такого автомобіля від бруду (миттям) для проведення фарбувальних робіт, а також є завершальним етапом ремонтних робіт, що полягає в усуненні забруднень та інших недоліків, які з`явилися в результаті проведення таких ремонтних робіт.

8.18. Суд зазначає, що компенсації підлягають витрати на роботи та запчастини (матеріали), необхідні для повернення транспортерного засобу у стан, що існував до дорожньо-транспортної пригоди.

8.19. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закону №3720-IX) страхова (регламентна) виплата у разі пошкодження транспортного засобу розраховується як сума документально підтверджених витрат, пов`язаних із: відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, включаючи пошкодження, зроблені умисно для врятування потерпілих осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку, визначеному частинами другою і третьою цієї статті.

8.20. Згідно з частиною 3 статті 27 Закону №3720-IX вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу включає:

1) вартість складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, визначеного на підставі акта огляду транспортного засобу, складеного представником страховика (у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ), або висновку суб`єкта оціночної діяльності, оцінювача, судового експерта, складеного відповідно до частини четвертої статті 31 цього Закону, а також вартість матеріалів, необхідних для здійснення відповідного ремонту;

2) вартість робіт з ремонту (заміни) складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, передбаченого пунктом 1 цієї частини.

Для транспортного засобу, строк експлуатації якого до настання дорожньо-транспортної пригоди не перевищує п`ять років або щодо якого є чинними гарантійні зобов`язання виробника транспортного засобу, за умови документального підтвердження їх чинності, до розрахунку вартості складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують заміни новими, включається вартість невживаних складових частин (деталей), дозволених заводом-виробником для обслуговування відповідних транспортних засобів. Для інших транспортних засобів до розрахунку вартості складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують заміни, може включатися вартість складових частин (деталей) транспортного засобу, що відповідають технічним характеристикам такого транспортного засобу та є аналогом оригінальних складових частин (деталей) транспортного засобу.

8.21. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що роботи, визначені в Акті виконаних робіт №ДЗ-00000310 від 30.10.2025 під номером 13: мийка (верх, салон), є необхідною складовою відновлення транспортного засобу, а тому витрати на проведення таких робіт підлягають включенню до суми компенсації за нанесення матеріальної шкоди.

8.22. Отже, відповідач відповідно до приписів ЦК України та Закону №3720-IX та умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності має зобов`язання щодо компенсації шкоди, завданої потерпілій особі винною особою, а тому витрати на відновлення пошкодженого транспортного засобу у розмірі 27 564,81 грн підлягають сплаті позивачу, як особі, якій перейшло право вимоги на вимогу про відшкодування збитків.

8.23. Оскільки відповідачем здійснено часткову компенсацію збитків у розмірі 26 934,81 грн, то сплаті підлягає залишок у розмірі 630,00 грн.

8.24. В матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем на користь позивача 630,00 грн, а тому позовна вимога на вказану суму є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

9. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ЗАДОВОЛЕННЯ ПОЗОВУ.

9.1. Відповідно до частини 1 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

9.2. Частинами 3-4 статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

9.3. Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

9.4. Відповідно до частини 1 статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

9.5. Частиною 1 статті 77 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

9.6. Відповідно до частини 1 статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

9.7. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 ГПК України).

9.8. Враховуючи наведене, встановлені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову.

10. СУДОВІ ВИТРАТИ.

10.1. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 ГПК України. Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 ГПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (04080, місто Київ, вулиця Кирилівська, будинок 40; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (03150, місто Київ, вулиця Казимира Малевича, будинок 31; ) 630,00 грн страхового відшкодування та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 07.01.2026.

Суддя Ігор Курдельчук