ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/1049/25

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М., за участю секретаря судового засідання Оліфер С.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Рівненської міської ради

до відповідача Закритого акціонерного товариства "Рівне - Центр"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Головне управління ДПС у Рівненській області

про стягнення заборгованості в розмірі 385 861,43 грн

Представники сторін в судове засідання не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Рівненська міська рада звернулась до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до відповідача Закритого акціонерного товариства "Рівне - Центр" про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати за договором оренди землі в розмірі 385 861,43 грн.

Ухвалою суду від 17.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у змішаній (паперовій та електронній) формі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 16.12.2025.

05.12.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника Головного управління ДПС у Рівненській області надійшли пояснення, в яких зазначено, що станом на 05.12.2025 року за даними інформаційно-телекомунікаційної системи Головного управління ДПС у Рівненській області згідно інтегрованої картки платника податків Закритого акціонерного товариства "Рівне - Центр" () наявний податковий борг за період з 30.03.2022 року по 22.04.2025 року по орендній платі з юридичних осіб в сумі 106 771,22 грн.

Ухвалою суду від 16.12.2025 розгляд справи по суті відкладено на 15.01.2026.

Позивач у судове засідання 15.01.2026 не з`явився, про дату, час і місце даного засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою за підписом відповідального працівника суду про доставку електронного листа, а саме ухвали суду від 16.12.2025 року, до електронного кабінету Рівненської міської ради.

Відповідач у судове засідання 15.01.2026 також не з`явився, про дату, час і місце даного засідання повідомлявся належним чином. Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів ГПК України, ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 17.11.2025, відправлена відповідачу на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 33017, м. Рівне, вул. С. Петлюри, буд. 14, повернулася до суду із відміткою на конверті про невручення: "адресат відсутній".

За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом встановлено, що місцезнаходженням Закритого акціонерного товариства "Рівне - Центр" є: 33017, м. Рівне, вул. С. Петлюри, буд. 14.

Згідно із п. п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За вказаних обставин, у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Згідно з ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, а неявка останнього не перешкоджає розгляду цієї справи та вирішенню спору по суті, то за висновками суду справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Крім того представник Головного управління ДПС у Рівненській області у судове засідання 15.01.2026 також не з`явився, про дату, час і місце даного засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою за підписом відповідального працівника суду про доставку електронного листа, а саме ухвали суду від 16.12.2025 року, до електронного кабінету Головного управління ДПС у Рівненській області. В той час про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 вказаної статті).

У судовому засіданні 15.01.2026 судом було прийнято рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

28 липня 2008 року між Рівненською міською радою та Закритим акціонерним товариством "Рівне - Центр" укладено договір оренди земельної ділянки (запис в Державному реєстрі земель від 14 жовтня 2008 року за № 70) щодо передачі в оренду земельної ділянки площею 800 м2 з кадастровим номером :01:026:0139 на вул. Симона Петлюри, 14 для обслуговування адміністративного будинку, строком на 49 років (далі - Договір).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 10 липня 2008 року становила: кадастровий номер земельної ділянки :01:026:0139 - 885 446, 93 грн - витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 03-20/56 від 10 липня 2008 року, виданий Управлінням земельних ресурсів у м. Рівному рівненській області.

Пунктом 9. Договору визначено, що за оренду земельної ділянки Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату виключно у грошовій формі. Розмір орендної плати в рік за земельну ділянку складає 26 563, 41 грн, що становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки - розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку № 03-20/56-1.

Рішенням Рівненської міської ради від 04.07.2013 року № 3122 "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Рівного" затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Рівного та введено в дію нормативну грошову оцінку земель міста Рівного з 1 січня 2014 року.

Нормативна грошова оцінка земель міста Рівного підлягає щорічній індексації відповідно до вимог діючого законодавства.

Платниками орендної плати за земельні ділянки при поданні податкових декларацій до органів державної податкової служби м. Рівного застосовувати починаючи з 1 січня 2014 року нормативну грошову оцінку земель міста Рівного, яка затверджена цим рішенням, без внесення змін до договорів оренди землі (п. 6 рішення Рівненської міської ради від 04.07.2013 року № 3122).

Рішенням Рівненської міської ради від 2 липня 2020 року № 7565 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Рівного та введено її в дію з 1 січня 2021 року.

Зокрема в пунктах 6 та 7 даного рішення зазначено, що платникам земельного податку за земельні ділянки під час подання податкових декларацій до контролюючого органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику в м. Рівному, застосувати починаючи з 1 січня 2021 року нормативну грошову оцінку земель міста Рівного, яка затверджена цим рішенням.

Платників орендної плати за земельні ділянки під час подання податкових декларацій до контролюючого органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику в м. Рівному, зобов`язано застосувати починаючи з 1 січня 2021 року нормативну грошову оцінку земель міста Рівного, яка затверджена цим рішенням, без внесення змін до договорів оренди землі.

Землекористувачів повідомлялось про зміну нормативної грошової оцінки за земельні ділянки у м. Рівному через засоби масової інформації (оголошення у тижневику "Сім днів" (№ 28 (1383) від 9 липня 2020 року), а також на офіційному сайті Рівненської міської ради та її виконавчого комітету.

Як вбачається із позовної заяви позивачем заявлено до стягнення 385 861, 43 грн заборгованості зі сплати орендної плати з юридичних осіб.

Як встановив суд, спір у даній справі стосується стягнення заборгованості з орендної плати з юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

За змістом частини дев`ятої статті 93 ЗК України відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

У пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України передбачено, що серед загальних засад цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору.

Частинами першою та третьою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 ЦК України передбачено принцип свободи договору та визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов`язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту. Особливості укладення договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування встановлюються актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 648 ЦК України).

Згідно з ч. ч. 1, 6, 9 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендована земельна ділянка або її частина може за згодою орендодавця, крім випадків, визначених законом, передаватися орендарем у володіння та користування іншій особі (суборенда). Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону України "Про оренду землі").

Підпункт 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначає виключну компетенцію міських рад у вирішенні відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Дана норма закону є одним із засобів забезпечення провідної ролі міських рад як органів міського самоврядування, які покликані представляти відповідні територіальні громади та здійснювати від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування. Виключна компетенція місцевих рад означає, що ніякі інші органи чи посадові особи не мають права приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції рад.

Відповідно до приписів ст. 16 Закону України "Про оренду землі" особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання), розгляд якої і надання земельної ділянки в оренду проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, при цьому, сторони укладають договір оренди землі лише у разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду.

Згідно зі ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками з земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Статтею 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що міські ради правомочні розглядати та вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законам до їх відання.

Частиною 1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що рада в межах повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ЗК України і Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вирішення питань щодо передачі земель комунальної власності у власність чи користування, оренду громадянам та юридичним особам є виключним правом міської ради, як суб`єкта права власності на землю.

Статтею 12 ЗК України визначено повноваження міських рад у галузі земельних відносин на території міст, і пункт "а" передбачає розпорядження землями територіальних громад.

Статтею 71 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

Статтею 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно з ч. 1 ст. 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Норми Закону України "Про оренду землі" та ЗК України передбачають обов`язок для особи, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду здійснити певні дії з метою юридичного оформлення права користування земельною ділянкою.

Згідно із ст. 18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок розташованих в межах населених пунктів проводиться незалежно від їх цільового призначення - не раніше ніж один раз на 5-7 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно із Законом України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

У відповідності до ч. 3 та ч. 5 ст. 201 ЗК України нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо. Грошова оцінка земельних ділянок проводиться за методикою, яка затверджується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 271.1.1. ст. 271 Податкового кодексу України, базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за кориш у ванн я земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Пунктом 289.1 статті 289 Податкового кодексу України визначено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і власників землі га землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель (пункт 289.3 статті 289 ПКУ).

Інформація про коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за кожен рік оприлюднюється у медіа та на офіційному сайті Держгеокадастру України.

Відтак коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки становив за 2021 рік - 1,1; за 2022 рік 1,15; за 2023 - 1,051; за 2024 - 1,051.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 2021 рік становила: 3 481 390, 08 грн, що підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 03.09.2025 року № 18-17-0.10-4300/2-25.

Отже, нормативна грошова оцінка земельної ділянки:

- за 2022 рік становить 3 829 529, 09 грн (3 481 390, 08 *1,1), а орендна плата 114 885,87 грн (3 829 529,09*3%);

- за 2023 рік становить 4 403 958,45 грн (3 829 529,09 *1,1 *1,15), а орендна плата 132 118,75 грн (4 403 958,45*3%);

- за 2024 рік становить 4 628 560,33 грн (4 403 958,45*1,1*1,15*1,051), а орендна плата 138 856,81 грн (4 628 560,33*3%).

Відповідно до листа Головного управління ДПС у Рівненській області від 08.08.2025 №5295/5/17-00-04-01-05 повідомлено, що згідно інформації, яка міститься в базах даних ДПС, ЗАТ "Рівне-Центр" () податкові декларації з плати за землю за 2022-2024 роки не подані, відповідно орендна плата за користування земельними ділянками на території Рівненської міської ради не справляється.

Нормативне регулювання визначення розміру орендної плати за оренду земельних ділянок державної або комунальної власності відбувається за імперативно встановленою формулою множення нормативної грошової оцінки на коефіцієнт, який погоджується сторонами в договорі, але у законодавчо встановлених межах. Розмір нормативної грошової оцінки згідно з наведеними вище законодавчими нормами встановлюється відповідним органом місцевого самоврядування.

Орендодавець у випадку зміни розміру орендної плати у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної чи комунальної власності вправі вимагати від орендаря сплати орендної плати у зміненому розмірі, в тому числі і шляхом звернення до суду з позовом про стягнення спірної суми.

Належному способу захисту орендодавця у такому випадку відповідає позовна вимога про стягнення орендної плати, не сплаченої орендарем. Водночас несплачена орендна плата підлягає стягненню за весь період прострочення з моменту початку застосування відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України рішення ради щодо зміни розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі № 914/2848/21.

За звітні періоди 2022-2024 роки податкові декларації з плати за землю відповідачем не подані, відповідно податкові зобов`язання з орендної плати за користування земельною ділянкою не нараховані.

Як встановлено судом, відповідач не виконав свої зобов`язання з оплати орендної плати за землю з юридичних осіб за договором, відтак заборгованість відповідача перед позивачем за 2022-2024 роки складає 385 861, 43 грн.

Сума боргу з орендної плати підтверджена належними доказами, відповідач розміру вказаного боргу не спростував, доказів на підтвердження його сплати не надав, відтак суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд встановив наявність підстав для задоволення позову про стягнення заборгованості з орендної плати.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача судові витрати на користь Виконавчого комітету Рівненської міської ради. Зокрема в позовній заяві зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс в зв`язку із зверненням до суду, становить 5 787,92 грн судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову до Господарського суду Рівненської області Рівненською міською радою було сплачено 5 787, 92 грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією від 04.11.2025 року № 1287.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору в розмірі 5 787, 92 грн покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 178, 202, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства "Рівне - Центр" (33017, м. Рівне, вул. С. Петлюри, буд. 14, ) на користь Рівненської міської ради (33028, м. Рівне, вул. Соборна, буд. 12А, ) 385 861 (триста вісімдесят п`ять тисяч вісімсот шістдесят одна) грн 43 коп. орендної плати несплаченої орендарем відповідно до умов договору оренди земельної ділянки (договір оренди земельної ділянки від 28.07.2008 року (запис в Державному реєстрі земель від 14 жовтня 2008 року за № 70) за 2022, 2023 та 2024 роки на рахунок (UA0017527, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, , отримувач ГУК у Рівн.обл/Рівнен.міс.тг/18010600).

3. Стягнути з Закритого акціонерного товариства "Рівне - Центр" (33017, м. Рівне, вул. С. Петлюри, буд. 14, ) на користь Виконавчого комітету Рівненської міської ради (33028, м. Рівне, вул. Соборна, буд. 12А, ) судовий збір в розмірі 5 787 (п`ять тисяч сімсот вісімдесят сім) грн 92 коп.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 16 січня 2026 року.

Суддя А.М. Горплюк