УХВАЛА

14.01.2026Справа № 910/15682/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРОСТЕНСЬКИЙ ЩЕБЗАВОД» (11502, Житомирська обл., місто Коростень, ВУЛИЦЯ КАШТАНОВА, будинок 3, ідентифікаційний код юридичної особи 01374567)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «БУДАВТОТРАК» (03151, місто Київ, ПРОСПЕКТ ПОВІТРОФЛОТСЬКИЙ, будинок 56, ідентифікаційний код юридичної особи 38419256) стягнення заборгованості у розмірі 984 344 грн. 30 коп.

Суддя Чинчин О.В.

Представники: без повідомлення представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОРОСТЕНСЬКИЙ ЩЕБЗАВОД» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДАВТОТРАК» про стягнення заборгованості у розмірі 984 344 грн. 30 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов`язань за Договором поставки, укладеного у спрощений спосіб.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2025 року відкрито провадження у справі № 910/15682/25, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

06.01.2026 року через систему «Електронний суд» від Відповідача надійшло клопотання про витребування доказів.

06.01.2026 року через систему «Електронний суд» від Відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

06.01.2026 року через систему «Електронний суд» від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

08.01.2026 року через систему «Електронний суд» від Позивача надійшла відповідь на відзив.

13.01.2026 року через систему «Електронний суд» від Відповідача надійшли заперечення.

Суд, розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДАВТОТРАК» про розгляд справи №910/15682/25 в порядку загального позовного провадження, зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до частини 2 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали позовної заяви, враховуючи предмет та підстави позову, подані докази, Суд дійшов висновку про складність справи, у зв`язку з чим з метою справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення спору, а також ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів сторін, з метою дотримання процесуальних строків на подання заяв по суті спору, справу необхідно розглядати за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1, 3 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Право на ефективний засіб юридичного захисту та заборона дискримінації передбачені статей 13, 14 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", згідно яких кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження та користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002 №15-рп/2002 положення частини 2 статті 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав і свобод, у тому числі судовий захист.

Як встановлено у ч. 6 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 5 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

При зверненні до суду з вказаним позовом Позивач зазначав, що на виконання умов Договору, укладеного у спрощений спосіб, він поставив Відповідачу товар, що підтверджується видатковими накладними: №881 від 25.02.2020 на суму 9109,92 грн.; № 915 від 26.02.2020 на суму 35137,44 грн.; № 934 від 27.02.2020 на суму 35277,84 грн.; № 971 від 28.02.2020 на суму 34678,80 грн.; № 985 від 29.02.2020 на суму 35853,48 грн.; №1085 від 02.03.2020 на суму 35029,80 грн.; №1109 від 03.03.2020 на суму 36260,64 грн.; №1139 від 04.03.2020 на суму 25399,20 грн.; №1175 від 05.03.2020 на суму 17400,96 грн.; №1211 від 06.03.2020 на суму 16484,40 грн.; №1353 від 12.03.2020 на суму 16561,92 грн.; №1393 від 13.03.2020 на суму 16634,88 грн.; №1402 від 14.03.2020 на суму 51678,48 грн.; №1433 від 16.03.2020 на суму 26639,52 грн.; №1469 від 17.03.2020 на суму 33657,36 грн.; №1564 від 19.03.2020 на суму 14874,72 грн.; №1690 від 24.03.2020 на суму 10054,80 грн.; №1730 від 25.03.2020 на суму 5244,00 грн.; №1794 від 27.03.2020 на суму 2655,84 грн.; №1867 від 30.03.2020 на суму 6083,04 грн.; №2019 від 04.04.2020 на суму 6146,88 грн.; №2098 від 06.04.2020 на суму 5932,56 грн.; №2130 від 08.04.2020 на суму 5800,32 грн.; №2318 від 15.04.2020 на суму 6105,84 грн.: №2370 від 17.04.2020 на суму 6297,36 грн.

Заперечуючи проти позову, Відповідач зазначав, що між сторонами було укладено письмовий Договір поставки № 26-01/18УБ від 26.01.2018 року. Відповідач має обґрунтовані сумніви щодо їх достовірності та відповідності оригіналам. Зокрема, у Відповідача виникають сумніви щодо належності підписів у графі «Отримав(ла)» на видаткових накладних та товарно-транспортних накладних (ТТН) уповноваженим особам ТОВ «БУДАВТОТРАК».

Враховуючи вищевикладене, на виконання завдання господарського судочинства, передбаченого ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи предмет та підстави позовних вимог, з метою забезпечення правильного, всебічного, повного, об`єктивного і своєчасного розгляду справи по суті, Суд вважає за необхідне витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРОСТЕНСЬКИЙ ЩЕБЗАВОД» оригінали видаткових накладних №881 від 25.02.2020, №915 від 26.02.2020, №934 від 27.02.2020, №971 від 28.02.2020, №985 від 29.02.2020, №1085 від 02.03.2020, №1109 від 03.03.2020, №1139 від 04.03.2020, №1175 від 05.03.2020, №1211 від 06.03.2020, №1353 від 12.03.2020, №1393 від 13.03.2020, №1402 від 14.03.2020, №1433 від 16.03.2020, №1469 від 17.03.2020, №1564 від 19.03.2020, №1690 від 24.03.2020, №1730 від 25.03.2020, №1794 від 27.03.2020, №1867 від 30.03.2020, №2019 від 04.04.2020, №2098 від 06.04.2020, №2130 від 08.04.2020, №2318 від 15.04.2020, №2370 від 17.04.2020; оригінали довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей, видані Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДАВТОТРАК» на ім`я осіб, що підписували вказані накладні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 176, 233, 234, 250 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

1. Справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

2. Підготовче засідання призначити на 04.02.26 о 11:30 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- В, зал № 31 .

3. Витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРОСТЕНСЬКИЙ ЩЕБЗАВОД» оригінали видаткових накладних №881 від 25.02.2020, №915 від 26.02.2020, №934 від 27.02.2020, №971 від 28.02.2020, №985 від 29.02.2020, №1085 від 02.03.2020, №1109 від 03.03.2020, №1139 від 04.03.2020, №1175 від 05.03.2020, №1211 від 06.03.2020, №1353 від 12.03.2020, №1393 від 13.03.2020, №1402 від 14.03.2020, №1433 від 16.03.2020, №1469 від 17.03.2020, №1564 від 19.03.2020, №1690 від 24.03.2020, №1730 від 25.03.2020, №1794 від 27.03.2020, №1867 від 30.03.2020, №2019 від 04.04.2020, №2098 від 06.04.2020, №2130 від 08.04.2020, №2318 від 15.04.2020, №2370 від 17.04.2020; оригінали довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей, видані Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДАВТОТРАК» на ім`я осіб, що підписували вказані накладні.

4. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «КОРОСТЕНСЬКИЙ ЩЕБЗАВОД» надати суду витребувані судом докази у підготовче судове засідання, призначене на 04.02.2026 року.

5. У випадку неможливості подати доказ, який витребовує суд, або неможливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язано повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

6. У випадку неможливості подати доказ, який витребовує суд, або неможливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язано повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

7. Попередити Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВАТЕКС» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ХА РІКА», що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

8. Повідомити учасників справи про підготовче засідання.

9. Запропонувати учасникам справи направити в судове засідання своїх представників, повноваження яких оформити у відповідності з вимогами ст. 60 Господарського процесуального кодексу України.

10. Попередити учасників судового процесу про наслідки неявки в судове засідання відповідно до ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

11. Повідомити сторін, що додаткові письмові докази, клопотання, заяви, пояснення, необхідно подати у строк до 04.02.2026.

12. Звернути увагу сторін на положення ст. 81 Господарського процесуального кодексу України щодо витребування доказів.

13. Повідомити учасників справи, що згідно з ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

14. Попередити учасників судового процесу, що при ухиленні від виконання вимог суду до них можуть бути застосовані заходи процесуального примусу у вигляді штрафу, передбаченого ст. 135 Господарського процесуального кодексу України.

15. Нагадати, що сторони відповідно до ст. 192 Господарського процесуального кодексу України, можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

16. Звернути увагу учасників процесу на те, що документи подаються через канцелярію суду за умови їх оформлення належним чином (кожна сторінка має бути належним чином засвідчена, документи прошиті та подане клопотання про приєднання зазначених документів до матеріалів справи).

17. Звернути увагу сторін, що інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ki.arbitr.gov.ua

18. Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості забезпечення учасникам справи права брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду та можливість забезпечення учасникам справи права брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості.

19. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Чинчин