РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.01.2026Справа № 910/10367/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Київської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шервуд трейд"

про стягнення 291840,78 грн.

без виклику (повідомлення) представників сторін,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Київська міська рада звернулася до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шервуд трейд" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 291840,78 грн. за період із 11.06.2021 до 06.07.2022 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Дана ухвала суду направлена, зокрема, відповідачу рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 02218, м. Київ, вул. Райдужна, буд. 4.

Проте конверт із копією вищенаведеної ухвали повернуто на адресу суду підприємством поштового зв`язку без вручення відповідачу у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Положеннями статей 89, 93 ЦК України передбачено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи та здійснення управління і обліку. Відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом вносяться до єдиного державного реєстру.

Таким чином, направлення ухвали суду здійснено за відповідною адресою місцезнаходження відповідача, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з частиною 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Відтак, ухвала суду про відкриття провадження у справі направлялася за адресою місцезнаходження відповідача згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за відсутності заяви про зміну його місцезнаходження.

За приписами частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, судом також враховано, що згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Таким чином, відповідач мав право та можливість ознайомитися з ухвалою суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

До того ж, в ухвалі суду про відкриття провадження у справі звернуто увагу відповідача на обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та на можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Натомість, відповідач усупереч частини 6 статті 6 ГПК України реєстрацію свого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не здійснив.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з інформаційною довідкою від 20.08.2025 № 440163753 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 24.09.2020 за відповідачем зареєстровано право власності (номери запису про право власності 38352618, 38352549) на будівлю магазину №470, загальною площею 716,4 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), що знаходиться на земельній ділянці по вул. Деміївській, 39, у Голосіївському районі міста Києва.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24.09.2021 № НВ-021 відділом у Липовецькому районі Міжрайонного управління у Калинівському та Липовецькому районах Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 09.06.2021 проведена 11.06.2021 державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :79:221:0009 площею 0,0890 га, цільове призначення: 03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі на вул. Деміївській, 39 у Голосіївському районі міста Києва.

04.11.2021 Київська міська рада ухвалила рішення № 3353/3394 «Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Шервуд Трейд» земельної ділянки в оренду для експлуатації та обслуговування магазину продовольчих та непродовольчих товарів на вул. Деміївській, 39 у Голосіївському районі міста Києва», за яким вирішено передати відповідачу за умови виконання пункту 3 цього рішення, в оренду на 10 років земельну ділянку площею 0,0890 га (кадастровий номер :79:221:0009) для експлуатації та обслуговування магазину продовольчих та непродовольчих товарів (код виду цільового призначення - 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі) на вул. Деміївській, 39 у Голосіївському районі міста Києва із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва у зв`язку з переходом права власності на нерухоме майно.

На підставі вказаного рішення між позивачем, як орендодавцем, та відповідачем, як орендарем, укладено договір оренди земельної ділянки від 07.07.2022 № 674.

Згідно з інформаційною довідкою від 20.08.2025 № 440163365 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право оренди на підставі вказаного договору зареєстровано 07.07.2022 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Надалі, 29.02.2024 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про нового орендаря спірної земельної ділянки - Ференця Олександра Борисовича, відомості про відповідача, як орендаря, видалено.

Відповідно до Витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 14.02.2022 №НВ-1184/86-22 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :79:221:0009 на 2022 рік становить 5 719 993,71 грн.

Як слідує з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24.09.2021 №НВ-021, нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату проведення 28.08.2021 становить 5 199 994,28 грн.

Листом від 12.08.2025 № 23200/5/26-15-04-15-03 Головне управління ДПС у місті Києві повідомило, що відповідач не подавав податкові декларації по платі за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) та не сплачував плату за землю з 11.06.2021 по 07.07.2022 до Центральної державної податкової інспекції Головного управління ДПС у м. Києві (Голосіївський район).

Оскільки відповідач не вносив орендну плату за користування земельною ділянкою комунальної власності за період із 11.06.2021 до 06.07.2022 (до укладення договору оренди земельної ділянки від 07.07.2022 № 674), позивачем нараховано 291 840,78 грн. відшкодування, а саме: з 11.06.2021 по 31.12.2021 у сумі 145 314,91 грн. (із розрахунку 5 199 994,28*5%/365*204 дні); з 01.01.2022 по 06.12.2022 у розмірі 146 525,87 грн. (із розрахунку 5 719 993,71*5%/365*187 днів).

У положеннях статті 80 ЗК України закріплено, що суб`єктами права на землі комунальної власності є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частиною 1 статті 93 та статтею 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 цього Кодексу).

Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду землі" об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди (ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оренду землі").

Основою для її визначення для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про оцінку земель» витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20 викладено правову позицію про те, що як положення ПК України, так і законодавство про оцінку земель визнають належними доказами на обґрунтування оцінки землі довідку, витяг з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, яка є об`єктом плати за землю, та технічну документацію на земельну ділянку, виготовлену компетентним органом.

Пунктом 271.2 статті 271 Податкового кодексу України встановлено, що рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

У пункті 274.1. статті 274 Податкового кодексу України зазначено, що ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки.

Відповідно до додатка 11 до рішення Київської міської ради «Про бюджет міста Києва на 2021 рік» від 24.12.2020 № 24/24, та Додатка 11 до рішення Київської міської ради «Про бюджет міста Києва на 2022 рік» від 09.12.2021 № 3704/3745, при визначені розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва (у відсотках від нормативної грошової оцінки) з видом цільового призначення - 03.07, застосовується ставка орендної плати - 5%.

До моменту оформлення права оренди земельної ділянки, на якій розташований нерухомий об`єкт відповідача, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання позивачем доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Отже, відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 922/3361/19, від 13.02.2019 у справі № 922/392/18, від 07.02.2019 у справі № 922/3639/17, від 06.02.2018 у справі № 923/921/17, позивач у даній справі має надати докази існування протягом зазначеного в позові періоду земельної ділянки як об`єкта цивільних прав у розумінні та визначенні земельного законодавства, а також обґрунтованість розрахунку стягуваної суми (збереженого відповідачем за рахунок позивача майна (коштів).

Із матеріалів справи слідує, що 24.09.2020 за відповідачем зареєстровано право власності (номери запису про право власності 38352618, 38352549) на будівлю магазину №470, загальною площею 716,4 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), що знаходиться на земельній ділянці по вул. Деміївській, 39, у Голосіївському районі міста Києва.

У подальшому, 11.06.2021 проведено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :79:221:0009 площею 0,0890 га, цільове призначення: 03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі на вул. Деміївській, 39 у Голосіївському районі міста Києва.

Також, як установлено судом, 07.07.2022 сторонами у справі укладено договір оренди земельної ділянки № 674, за яким відповідачу в оренду передано земельну ділянку з кадастровим номером :79:221:0009 площею 0,0890 га.

Отже, за період із 11.06.2021 до 06.07.2022 відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки з кадастровим номером :79:221:0009, мав обов`язок вносити орендну плату за користування земельною ділянкою, доказів виконання чого матеріали справи не містять.

За арифметичним перерахунком суду нарахований позивачем розмір орендної плати за користування земельною ділянкою комунальної власності у сумі 291 840,78 грн. є обґрунтованим, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення вказаної суми як безпідставно збережених коштів підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 129 ГПК України понесені позивачем витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Київської міської ради задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шервуд трейд" (02218, м. Київ, вул. Райдужна, буд. 4; ідентифікаційний код 41391388) на користь Київської міської ради (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36; ідентифікаційний код 22883141) 291 840 (двісті дев`яносто одну тисячу вісімсот сорок) грн. 78 коп. безпідставно збережених коштів, а також 3502 (три тисячі п`ятсот дві) грн. 09 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Полякова