ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" січня 2026 р. Справа № 911/3189/25

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмежено відповідальністю "Ельвіл"

про стягнення 124 889,40 гривень

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

15.10.2025 з використанням підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" у формі електронного документа до Господарського суду Київської області подано позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця"/позивач) до Товариства з обмежено відповідальністю "Ельвіл" (далі - ТОВ "Ельвіл"/відповідач) про стягнення 124 889,40 грн штрафу.

Господарський суд Київської області ухвалою від 20.10.2025 у справі №911/3189/25 прийняв позовну заяву АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, а також встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Приписами частин 5, 6 ст. 242 ГПК України передбачено, що, зокрема, якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом.

Днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

З наявних в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" (ДСС) відомостей слідує, що означену вище ухвалу доставлено до електронного кабінету (електронної пошти) ТОВ "Ельвіл" в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» 20.10.2025 о 21:50, а підтвердження про таку доставку судом отримано 21.10.2025 о 00:16.

З огляду на вказане суд висновує, що днем вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у цій справі є 21.10.2025, а тому останнім днем для вчинення відповідачем процесуальних дій з подання відзиву на позов є 05.11.2025.

30.10.2025 до Господарського суду Київської області через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від ТОВ "Ельвіл" надійшов відзив на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд

УСТАНОВИВ:

27.01.2025 між АТ "Українська залізниця" як покупцем та ТОВ "Ельвіл" як постачальником укладено договір про закупівлю матеріально-технічних ресурсів №Л/НХ-2535/НЮ (далі - договір), відповідно до пункту 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю товар, відповідно до специфікації №1 (додаток №1), що є невід`ємною частиною цього договору, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити цей товар на умовах цього договору.

Пунктами 1.2., 1.5., 1.6., 4.2., 4.5., 4.6., 9.3.1. договору сторони погодили такі умови:

- найменування товару: Лампи прожекторні ПЖ, код за ДК 021:2015 - 31510000-4 (Електричні лампи розжарення);

- постачальник гарантує, що товар належить йому на праві власності та не перебуває під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави та іншими засобами забезпечення виконання зобов`язань, а також не є предметом будь-якого обтяження чи обмеження, передбаченого законодавством України;

- постачальник гарантує, що товар є новим, таким, що не перебував у використанні, терміни та умови його зберігання не порушені. Дата виробництва (виготовлення) товару 2024;

- поставка товару проводиться партіями протягом строку дії договору тільки на підставі наданої письмової рознарядки покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності покупця до приймання товару;

- строк поставки товару - протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дати надання письмової рознарядки покупцем;

- місце поставки товару: по специфікації (додаток 1) - м. Львів (Львівська обл.) або на адерсу іншого підрозділу вказаного у рознарядці покупця;

- сторони домовились, що рознарядка покупця на товар направляється ним постачальнику в один з таких способів: зокрема шляхом відправлення електронного листа із накладенням ЕЦП на електронну адресу постачальника (зазначену в цьому договорі) скан-копії відповідної рознарядки в форматі PDF або в будь-якому іншому форматі, який забезпечує можливість ознайомлення зі змістом документу;

- документ вважається отриманим постачальником з дати його направлення покупцем на електронну адресу постачальника, підтвердженням чого є відповідна роздруківка з поштового програмного забезпечення покупця;

- датою поставки товару вважається дата підписання сторонами акта прийому-передачі товару;

- постачальник за цим договором несе таку відповідальність, зокрема: при порушенні строків постачання постачальник оплачує покупцю, зокрема, штраф у розмірі 15 (п`ятнадцять) % від вартості непоставленого в строк товару на умовах, передбачених п. 4.2. цього договору;

- строк дії договору встановлюється з дати його підписання сторонами до 31.12.2025.

До позовної заяви додано копію вказаного вище договору та підписаної сторонам до вказаного правочину специфікації, якою визначено найменування товару, його кількість, ціну за одиницю товару та загальну вартість з ПДВ.

Відповідно до викладених у позові обґрунтувань та обставин 19.02.2025 позивач направив відповідачу на його електронну адресу, зазначену у договорі, письмову заявку (рознарядку на поставку №1) за вих. №Н-40/86 від 18.02.2025 на поставку товару на суму 832 596,00 грн.

В підтвердження вказаних обставин до позову додано паперову копію електронного листа (рознарядки на поставку №1) за вих. №Н-40/86 з відміткою про накладення на такий лист (рознарядку) 18.02.2025 електронних підписів двох осіб: заступника директора виконавчого регіональної філії "Львівська залізниця" та заступника директора виконавчого з фінансово-економічних питань регіональної філії "Львівська залізниця".

Також до позову додано копію знімку екрана персонального комп`ютера з поштової програми «Microsoft Outlook» на підтвердження доводів про направлення такої заявки (рознарядки) 19.02.2025 на електронну адресу ТОВ "Ельвіл" - .

Водночас, згідно з доводами позивача та доданого ним до позову розрахунку, відповідач поставив товар з порушенням строку - 13.03.2025, на підтвердження чого до позову додано копію підписаного обома сторонами акта приймання-передачі товару від 15.04.2025 на суму 832 596,00 грн.

Мотивуючи звернення до суду із позовом у цій справі, АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" зазначено, що з огляду на прострочення відповідачем поставки товару, згідно пункту 9.3.1. ним здійснено нарахування 124 889,40 гривень штрафу, як 15% від вартості непоставленого в строк товару - 832 596,00 грн*15% = 124 889,40 грн.

Ураховуючи наведене позивач звернувся до суду із відповідною вимогою про стягнення з відповідача 124 889,40 грн штрафу.

Своєю чергою у відзиві на позов ТОВ "Ельвіл", не заперечуючи обставини отримання від позивача 19.02.2025 заявки (рознарядки на поставку №1) за вих. №Н-40/86, зауважило, що така заявка була підписана особами, які не включені до числа уповноважених осіб, відповідно до умов п. 4.3. договору.

Також, за доводами відповідача, у зв`язку із систематичними відключеннями електроенергії, які розпочались внаслідок військової агресії росії, опрацювання заявок, їх отримання та передача інформації постачальнику для своєчасного вжиття заходів для поставки товару ускладнилось та, відповідно, зайняло більше часу.

Як зауважив відповідач, згідно отриманого ним від виробника товару - ПрАТ «Львівський електроламповий завод «Іскра», листа повідомлено про те, що:

- затримка строків поставки відбулась через залучення підрозділами ТЦК та СП працівників виробника продукції до лав ЗСУ, у тому числі працівників виробничих підрозділів, що сповільнює або на певний час зупиняє виробництво;

- на терміни виготовлення продукції впливають також перебої з електропостачанням.

Покликаючись на вказане, відповідач зауважив, що затримка поставки товару відбулась з об`єктивних причин за відсутності його вини, а тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, суд дійшов таких висновків.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Згідно з ч. 1 ст. 655, ч. 1 ст. 663 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до статей 526, 629 Цивільного кодексу України що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Договір є обов`язковим для виконання.

З огляду наведених норм закону суд дійшов висновку, що підписання сторонами договору без будь-яких заперечень щодо вказаних у ньому положень свідчить про погодження позивача та відповідача з таким правочином, відповідно, породжучи для сторін взаємні права і обов`язки по виконанню його умов з метою досягнення результату - передання товару у власність позивача, зокрема для відповідача - обов`язок по здійсненню такої поставки у передбачений договором строк - 15 календарних днів з моменту отримання заявки, обумовленого днем надіслання на електронну пошту відповідача заявки (рознарядки) про поставку.

Згідно з ч. 1 ст. 73 та ч. 1 ст. 75 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом.

Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Ураховуючи зазначене, наведені у описовій частині цього рішення обставини надіслання позивачем заявки (рознарядки) на поставку товару вартістю 832 596,00 грн, суд висновує, що отримання відповідачем 19.02.2025 означеної заявки породжує для нього обов`язок по поставці погодженого такою заявкою товару у передбачений п. 4.2. договору строк - до 06.03.2025 включно.

Висновуючи вказане, судом враховано, що відповідачем не заперечено та не спростовано обставини отримання 19.02.2025 надісланої позивачем заявки (рознарядки) на поставку товару вартістю 832 596,00 грн.

Посилання ж відповідача на те, що така заявка (рознарядка) підписана особами, не уповноваженими відповідно до пункту 4.3. договору, судом оцінюються критично, позаяк зміст такої заявки містить відомості як про посаду підписантів - представників регіональної філії "Львівська залізниця", так і про накладення такими особами електронних цифрових підписів на заявку.

Також суд зауважує, що одним із підписантів такої заявки (рознарядки) є заступник директора виконавчого регіональної філії "Львівська залізниця", що узгоджується з визначеним у пункті 4.3. договору переліком осіб - підписантів заявки (рознарядки).

Наявність же на рознарядці другого підпису особи, не передбаченої за посадою у пункті 4.3. договору, не тягне юридичну дефектність такої заявки, оскільки таких наслідків не передбачено ані законом, ані умовами договору, як і не позбавлено договірними положеннями та нормативними приписами права відповідача звертатися до позивача із запитами та/або зауваженнями стосовно отриманої рознарядки або ж стосовно затримки у поставці товару.

Зокрема суд звертає увагу на те, що положеннями договору передбачено право відповідача не поставляти товар без рознарядки.

Усе вказане надає підстави для висновку про належне виконання позивачем договірного обов`язку по надісланню відповідачу 19.02.2025 на електронну пошту заявки (рознарядки) на поставку товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 та ч. 1 ст. 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частина перша статті 546 Цивільного кодексу України встановлює, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Відповідно до частин першої та другої статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Як слідує зі змісту наявної в матеріалах справи копії акта прийому-передачі товару від 15.04.2025 відповідач 13.03.2025 доставив позивачу товар загальною вартістю 832 596,00 грн, тобто датою виконання відповідачем заявки та поставки товару є 13.03.2025.

Відповідачем не заперечено означені обставини виконання зобов`язань з поставки товару саме 13.03.2025, тобто після спливу визначеного вище строку - 06.03.2025, як і доказово не підтверджено відповідачем відсутності його вини у такому порушенні договірного обов`язку.

Стосовно ж наведених відповідачем обставин неможливості виконання контрагентом відповідача - виробником товару, власних зобов`язань перед ним (виробництво та поставка товару), то судом визнаються неспроможними означені посилання, позаяк не вважаються обставинами непереборної сили недодержання своїх обов`язків контрагентами боржника, що узгоджується з приписами статті 617 ЦК України.

Так, приписи статті 617 ЦК України передбачають, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Ураховуючи вказане, суд також зазначає, що:

- укладений між сторонами договір не передбачає умов ані щодо виробництва товару тільки після отримання заявки на поставку, ані щодо відтермінування строків поставки у зв`язку з відтермінуванням строків виробництва товару;

- укладаючи договір у 2025 році, відповідач погодився, що товар має бути 2024 року виробництва (виготовлення), а згідно пункту 1.6. гарантував належність йому на праві власності товару та жодною іншою умовою не попереджав покупця про те, що товар має бути виготовлений після його замовлення позивачем.

Підсумовуючи зазначене, суд висновує, що вказані обставини свідчать про порушення відповідачем договірного обов`язку щодо поставки позивачу у строк до 06.03.2025 товару загальною вартістю 832 596,00 грн та, відповідно, про наявність підстав для відповідальності відповідача згідно пункту 9.3.1. договору, зокрема в частині сплати позивачу штрафу - 15% від вартості непоставленого в строк товару, розмір якого (штрафу) згідно здійсненого перерахунку є арифметично правильним, що свідчить про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення з відповідача 124 889,40 грн штрафу.

Перевіряючи арифметичну обґрунтованість заявленого до стягнення штрафу, судом встановлено, що для нарахування передбаченого пунктом 9.3.1. штрафу не є кваліфікуючими кількість днів прострочення та/або період такого прострочення.

Також, висновуючи вказане, враховано, що відповідачем доказово не доведено підстав для звільнення його від передбаченої договором відповідальності у розумінні умов договору та/або статті 617 ЦК України, як і не встановлено судом доказово обґрунтованих підстав для зменшення суми заявленого до стягнення штрафу у передбаченому законом порядку.

Беручи до уваги наведене вище, суд висновує про задоволення вимоги позивача та, відповідно, ухвалює стягнути з відповідача 124 889,40 грн штрафу.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору, арифметично правильна сума якого, понижена на коефіцієнт 0,8 з урахуванням ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» та подання позову через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», складає 2 422,40 грн і покладаються судом на відповідача у повному обсязі.

Суд звертає увагу позивача на приписи п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", згідно якого сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю "Ельвіл" (вул. Вишнева, буд. 17, приміщення 193, с. Крюківщина, Київська область, 08136, ідентифікаційний код 40819205) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Є. Гедройця, 5, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (79007, Львівська обл., м. Львів, вулиця Гоголя, будинок 1, ідентифікаційний код 40081195) 124 889 (сто двадцять чотири тисячі вісімсот вісімдесят дев`ять) грн 40 коп. штрафу та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у апеляційному порядку - до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 05.01.2026.

Суддя В.А. Ярема