РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2026Справа № 910/11596/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віквол Інвест" м. Житомира

до Фізичної особи-підприємця Козицького Михайла Олександровича м. Києва

про стягнення боргу, неустойки, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання, ціна позову 141694,35 грн.,

Суддя Паламар П.І.

Без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

СУТЬ СПОРУ :

у вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Віквол Інвест" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що всупереч умов укладеного між ним і відповідачем договору поставки № 33-03/5-2025 від 3 березня 2025 р. відповідач частково оплатив переданий йому протягом 3 березня-22 липня 2025 р. товар, заборгувавши 109596,67 грн.

З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 109596,67 грн. боргу, 757 грн. три проценти річних з простроченої суми, 7818,89 грн. пені, 23521,79 штрафу, а також понесені ним по справі судові витрати, у т.ч. 5000 грн. витрат по оплаті послуг адвоката (3000 грн. за підготовку позовної заяви та 2000 грн. за участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції).

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, про розгляд судом справи щодо нього повідомлений в установленому порядку.

Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ст. 165 ГПК України за наявними матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 3 березня 2025 р. між сторонами по справі укладено договір поставки № 33-03/5-2025, згідно з яким позивач (постачальник) зобов`язався передати відповідачу (покупцю) напівтуші свинні, м`ясо, субпродукти в кількості, асортименті та за цінами зазначеними у видаткових накладних, які є невід`ємними частинами договору, а відповідач - прийняти та оплатити товар на умовах договору.

Згідно п. 3.3. договору покупець здійснює оплату товару по факту поставки, згідно видаткової накладної. Платежі здійснені в першу чергу зараховуються як оплата за раніше отриманий та неоплачений товар, у випадку нарахування штрафних санкцій оплата в першу чергу буде зараховуватися як оплата штрафних санкцій.

Строк дії договору відповідно до умов п. 10.1. договору встановлений з моменту його підписання і діє до 31 липня 2025 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Вказані обставини підтверджуються наявною у справі копією вищезазначеного договору.

Поясненнями позивача, викладеними у позовній заяві, наявними у матеріалах справи видатковими накладними №№ 2217 від 10 червня 2025 р., 2202 від 9 червня 2025 р., 2174 від 7 червня 2025 р., 2141 від 6 червня 2025 р., 2145 від 5 червня 2025 р.. 2110 від 4 червня 2025 р., 2099 від 3 червня 2025 р., 2049 від 2 червня 2025 р., 2035 від 31 травня 2025 р., 1990 від 30 травня 2025 р., 1965 від 29 травня 2025 р., 1958 від 28 травня 2025 р., 1916 від 27 травня 2025 р., 1975 від 26 травня 2025 р., 1858 від 24 травня 2025 р., 1829 від 23 травня 2025 р., 1802 від 22 травня 2025 р., 1777 від 21 травня 2025 р., 1758 від 20 травня 2025 р., 1719 від 19 травня 2025 р., 1710 від 17 травня 2025 р., 1687 від 16 травня 2025 р., 1652 від 15 травня 2025 р., 1638 від 14 травня 2025 р., 1609 від 13 травня 2025 р., 1562 від 12 травня 2025 р., 1591 від 10 травня 2025 р., 1571 від 9 травня 2025 р., 1546 від 8 травня 2025 р., 1511 від 7 травня 2025 р., 1476 від 6 травня 2025 р., 1472 від 6 травня 2025 р., 1468 від 5 травня 2025 р., 1434 від 3 травня 2025 р., 1406 від 2 травня 2025 р., 1397 від 1 травня 2025 р., 1385 від 30 квітня 2025 р., 1360 від 29 квітня 2025 р., 1345 від 28 квітня 2025 р., 1307, 1311 від 26 квітня 2025 р., 1279 від 25 квітня 2025 р., 1293 від 24 квітня 2025 р., 1259 від 23 квітня 2025 р., 1194 від 21 квітня 2025 р., 1180 від 19 квітня 2025 р., 1176 від 18 квітня 2025 р., 1160 від 17 квітня 2025 р., 1153 від 16 квітня 2025 р., 1122 від 15 квітня 2025 р., 1094, 1097 від 14 квітня 2025 р., 1073 від 12 квітня 2025 р., 1053 від 11 квітня 2025 р., 1028 від 10 квітня 2025 р., 997 від 9 квітня 2025 р., 966 від 8 квітня 2025 р., 935 від 7 квітня 2025 р., 932 від 5 квітня 2025 р., 922 від 4 квітня 2025 р., 909 від 3 квітня 2025 р., банківською випискою з рахунку позивача за період 1 березня-31 липня 2025 року, двосторонніми актами звірки взаєморозрахунків за період 1 -19 червня 2025 р., березня-травня 2025 року стверджується факт заборгованості відповідача по оплаті за одержаний ним на підставі спірного договору товар станом на 8 вересня 2025 р. у розмірі 109596,67 грн.

Згідно з вимогами ч. 2. ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із характеру відносин сторін.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Строк виконання зобов`язання щодо оплати товару сторонами встановлений не був.

Таким чином, відповідач повинен був оплатити одержаний за договором товар після його прийняття на підставі вищевказаних видаткових накладних.

Доказів належної оплати за договором суду не надано.

Згідно п. 7.5. договору у разі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань покупець сплачує суму боргу з врахуванням штрафу в розмірі 20% від суми заборгованості та пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

За таких обставин з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 622, 624, 625, ч. 1 ст. 692 ЦК України підлягає стягненню 109596,67 грн. боргу, 757 грн. три проценти річних з простроченої суми, 7818,89 грн. пені, 23521,79 грн. штрафу.

Враховуючи характер спору, обсяг наданих позивачу по справі послуг адвоката (написання позовної заяви), того, що справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), а також розумності розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що витрати по їх оплаті підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в розмірі 3000 грн.

Оскільки позов задоволено, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 185, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Віквол Інвест" м. Житомира задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Козицького Михайла Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Віквол Інвест" (10003, м. Житомир, вул. Короленка, 4-А, кв. 44, код 44844282) 109596,67 грн. боргу, 757 грн. три проценти річних з простроченої суми, 7818,89 грн. пені, 23521,79 грн. штрафу, 3028 грн. витрат по оплаті судового збору, 3000 грн. витрат по оплаті послуг адвоката.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар