СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року м. Харків Справа № 922/4260/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М., суддя Шутенко І.А.,

без участі представників сторін,

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" (вх.№2635Х) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 04.12.2025 (повна ухвала складена та підписана 04.12.2025, суддя Хотенець П.В.) у справі №922/4260/25, постановлену за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу

заявник - Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк", м. Київ,

боржник - фізична особа-підприємець Котій Ірина Миколаївна, м. Харків,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" звернулося до Господарського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Котій Ірини Миколаївни заборгованості за кредитним договором "Кредит "всеБІЗНЕС" №18 від 20 грудня 2023 року станом на 28 листопада 2025 року включно в розмірі 57 739, 97грн, з яких 47 670, 00грн за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 13 241, 65грн, строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 34 428, 35грн, 10 069, 97грн простроченої заборгованості за комісією.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.12.2025 відмовлено Акціонерному товариству "Перший український міжнародний банк" у видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи - підприємця Котій Ірини Миколаївни 57 739, 97грн заборгованості з тієї підстави, що заява Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" про видачу судового наказу була подана через електронний суд. Судом першої інстанції встановлено, що фізична особа - підприємець Котій Ірина Миколаївна не має зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС. Отже, суд позбавлений можливості надіслати копії судового наказу та заяви про видачу судового наказу боржнику засобами підсистеми "Електронний суд ЄСІТС. При цьому, місцевий господарський суд зазначив, що у процесуальному законі не передбачено обов`язку суду виготовляти копії заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів для надсилання їх боржнику. За відсутності долучених до заяви про видачу судового наказу копій заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами, суд не має можливості в порядку частини 2 статті 156 Господарського процесуального кодексу України надіслати боржнику ці документи разом з копією судового наказу. Суд дійшов висновку, що не може самостійно виготовити копії заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, оскільки додані заявником до заяви про видачу судового наказу не є оригіналами, а є їх засвідченими копіями. Виготовлення судом копій документів з копій та їх засвідчення ГПК України не передбачено. Суд може засвідчити копію письмового доказу або витяг з нього лише за наявності оригіналу письмового доказу при поверненні оригіналів письмових доказів за заявою особи, яка подала суду оригінали (стаття 92 Господарського процесуального кодексу України).

Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк", не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 04.12.2025 у справі №922/4260/25 та передати справу до Господарського суду Харківської області для продовження розгляду заяви Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" про видачу судового наказу.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що положення статті 150 ГПК України не містять вимоги щодо обов`язкового додавання до заяви по видачу судового наказу копії самої заяви та копій усіх додатків для надсилання боржнику. Апелянт вважає, що суд першої інстанції не врахував, що при подачі заяви в електронній формі через підсистему "Електронний суд" всі документи вже знаходяться в електронній справі; обов`язок суду надіслати боржнику копію заяви та додатків у разі відсутності у нього електронного кабінету реалізується шляхом надсилання паперової копії, яку суд має право виготовити з матеріалів електронної справи, що не суперечить ГПК України.

Як зазначає апелянт, висновок суду першої інстанції про те, що він "позбавлений можливості" надіслати документи і не може самостійно виготовити копії, є формальним і порушує право заявника на судовий захист, оскільки фактично перекладає на заявника обов`язок суду щодо надсилання документів.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2025, для розгляду справи №922/4260/25 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М., суддя Шутенко І.А.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України, окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу.

Статтею 271 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 04.12.2025 у справі №922/4260/25. Встановлено учасникам справи строк до 29.12.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання учасникам провадження. Постановлено розпочати розгляд справи з 29.12.2025 без повідомлення учасників справи.

Копія ухвали апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження вручена позивачу у справі у підсистемі "Електронний суд", користувачем якої він є.

Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження надіслана відповідачу на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: АДРЕСА_1 .

Поштовий конверт з копією ухвали про відкриття апеляційного провадження повернувся до Східного апеляційного господарського суду з відміткою від 24.12.2025 про причину невручення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Отже, відповідач вважається належним чином повідомленою про розгляд апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Від відповідача відзиву на апеляційну скаргу не надійшло, заяв і клопотань щодо суті спору від учасників справи не надходило.

Дослідивши матеріали справи, які суд визнає достатніми для розгляду апеляційної скарги у спрощеному провадженні, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" звернулося до Господарського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Котій Ірини Миколаївни заборгованості за кредитним договором "Кредит "всеБІЗНЕС" №18 від 20 грудня 2023 року станом на 28 листопада 2025 року включно в розмірі 57 739, 97грн, з яких 47 670, 00грн за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 13 241, 65грн, строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 34 428, 35грн, 10 069, 97грн простроченої заборгованості за комісією.

Заява Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" про видачу судового наказу подана через електронний суд.

Фізична особа-підприємець Котій Ірина Миколаївна не має зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Обставини відсутності у відповідача електронного кабінету в підсистемі Електронний суд стали підставою для відмови у видачі судом судового наказу через неможливість надіслати боржнику судовий наказ разом із заявою про його видачу засобами електронного зв`язку, а засобами паперового зв`язку - через неможливість роздрукувати судом самостійно заяви Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк".

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до статті 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Статтею 150 Господарського процесуального кодексу України передбачено вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу

Так, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо заяву подано в електронній формі через електронний кабінет до боржника, який має зареєстрований електронний кабінет, заявник в подальшому повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви, виключно в електронній формі.

Тобто, як вірно зазначено апелянтом, положення статті 150 ГПК України не містять вимоги щодо додавання до заяви по видачу судового наказу копії самої заяви та копій усіх додатків для надсилання боржнику.

Натомість, господарське процесуальне законодавство передбачає можливість подання такої заяви в електронній формі через електронний кабінет.

Вказане право було реалізоване Акціонерним товариство "Перший український міжнародний банк".

І очевидно, що відсутність у боржника - ФОП Котій І.М. електронного кабінету не може ставити у залежність форму звернення (в електронному чи паперовому вигляді) з відповідною заявою іншої сторони.

Статтею 156 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові до його електронного кабінету, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного.

Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Судова колегія зазначає, що при подачі заяви в електронній формі через підсистему Електронний суд всі документи знаходяться в електронній справі. Обов`язок суду надіслати боржнику копію заяви та додатків у разі відсутності у нього електронного кабінету може бути реалізований шляхом надсилання паперової копії, яку суд має право виготовити з матеріалів електронної справи, що не суперечить Господарському процесуальному кодексу України.

Висновок суду першої інстанції про те, що він позбавлений можливості надіслати документи і не може самостійно виготовити копії є формальним і порушує право заявника на судовий захист, оскільки фактично перекладає на заявника обов`язок звертатись виключно в паперовій формі із доданими до заяви про видачу судового наказу копій цієї заяви та доданих до неї документів, що не відповідає положенням ГПК України.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі пункту 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Однак, відсутність у боржника електронного кабінету не є порушенням вимог статті 150 ГПК України з боку заявника.

Заявник подав заяву та всі докази в порядку та формі, встановленій законом; відсутність електронного кабінету у боржника не може бути підставою для відмови у видачі судового наказу.

Місцевим господарським судом зазначено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (частина 1 стаття 153 Господарського процесуального кодексу України).

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що процесуальний закон розмежовує обов`язки заявника (надати документи для обґрунтування вимог - стаття 150 ГПК України) та обов`язок суду (надіслати копії наказу та заяви боржнику - стаття 156 ГПК України).

Разом з тим, суд не має бути надмірно формальним, оскільки це може порушити право на справедливий суд та доступ до правосуддя, хоча й вимагає дотримання процесуальних норм для забезпечення законності й обґрунтованого рішення. Судді повинні уникати як надмірного формалізму (що призводить до відмови у розгляді справи через дрібні помилки), так і надмірної гнучкості (що нівелює норми закону), зосереджуючись на реальному захисті прав.

Відповідно до статті 280 Господарського процесуального кодексу України, зокрема підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є не з`ясування обставин, що мають значення для справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" слід задовольнити, ухвалу Господарського суду Харківської області від 04.12.2025 у справі №922/4260/25 - скасувати та направити справу до Господарського суду Харківської області для продовження розгляду.

Керуючись статтями 129, 255-256, 269-270, 273, п. 6 ч. 1 ст. 275, п. 1 ч. 1 ст. 280, ст.ст. 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 04.12.2025 у справі №922/4260/25 скасувати.

Справу №922/4260/25 направити до Господарського суду Харківської області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження постанови передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін

Суддя І.А. Шутенко