ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" січня 2026 р. Справа № 918/1135/25

Господарський суд Рівненської області у складі: суддя Романюк Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Редько К.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Сумського обласного центру зайнятості

до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області

про стягнення коштів

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Сумський обласний центр зайнятості (далі - Позивач) звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - Відповідач) в якій просить стягнути 20 451,60 грн майнової шкоди, яка складається з виплаченої суми допомоги по безробіттю ОСОБА_1 .

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.06.2025 р. до Сумської філії Сумського обласного центру зайнятості звернувся ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) із заявами про надання статусу зареєстрованого безробітного та призначення допомоги по безробіттю, зазначивши, що пенсію за віком, в тому числі на пільгових умовах та за вислугу років не призначено. Наказами Сумської філії Сумського обласного центру зайнятості № від 27.06.2025 р. та № від 30.06.2025 р. ОСОБА_1 надано статус зареєстрованого безробітного та призначена допомога по безробіттю відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". ОСОБА_1 отримав допомогу по безробіттю за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття за період з 28.06.2025 р. по 25.09.2025 р. у сумі 20451,60 грн.

Позивач зазначає, що 21.10.2025 р. ОСОБА_1 повідомив центр зайнятості про призначення йому пенсії за віком з 19.09.2024 р. на підставі рішення суду, яке набрало законної сили 19.08.2025 р., про що він дізнався 21.10.2025 р..

Позивач вказує, що Сумською філією Сумського обласного центру зайнятості проведене розслідування страхового випадку та обґрунтованості призначення і виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття, яким встановлено факт призначення рішенням управління ПФУ від 16.10.2025 р. №83 ОСОБА_1 пенсії за віком з 19.09.2024 р. на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07.03.2025 р. у справі №460/1826/25, яке набрало законної сили 19.08.2025 р. Судами першої та апеляційної інстанції у справі №460/1826/25 визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Рівненській області від 30.08.2024 р. №83 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Порушень законодавства про зайнятість населення безробітним ОСОБА_1 не виявлено. Наказом Сумської філії Сумського обласного центру зайнятості № від 21.10.2025 р. припинено реєстрацію безробітного ОСОБА_1 .

За твердженням позивача, ОСОБА_1 не набув статусу пенсіонера внаслідок протиправної відмови Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області у призначенні пенсії за віком. Виплата допомоги по безробіттю здійснювалася позивачем ОСОБА_1 не добровільно, а на виконання вимог Закону України "Про зайнятість населення" та Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". Підстав відмовити ОСОБА_1 у наданні статусу безробітного та у допомозі по безробіттю у Сумської філії Сумського обласного центру зайнятості не було. Допомога по безробіттю виплачена центром зайнятості на виконання вимог п. 2 ч. 1 ст. 44 ЗУ "Про зайнятість населення". Своєчасне призначення відповідачем пенсії за віком унеможливило б витрати Фонду на допомогу по безробіттю ОСОБА_1 через взаємовиключність виплат.

29.12.2025 року до господарського суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на те, що первинна відмова органів Пенсійного фонду України у призначенні пенсії, хоч і скасована судом, була реалізацією дискреційних повноважень державного органу щодо перевірки стажу. Відмова ГУ ПФУ в Рівненській області базувалася на вимогах Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 р. № 637. Пенсійний фонд діяв у межах своєї дискреційних повноважень, реалізовуючи норми постанови № 637.

Відповідач вказує, що той факт, що суд надав перевагу іншим доводам (на користь особи), свідчить про наявність правової колізії, а не про зловживання чи недбалість посадових осіб ПФУ. На момент виплати допомоги по безробіттю (червень-вересень 2025 року) особа мала законний статус безробітного, оскільки пенсія їй фактично не виплачувалася. Виплата допомоги була законним актом виконання функцій Центру зайнятості. Кошти, отримані особою як допомога по безробіттю за відсутності недобросовісності з її боку, не підлягають поверненню. Відсутність боргу у фізичної особи унеможливлює виникнення регресного зобов`язання у ПФУ. Окрім того, ПФУ не має законних підстав для перерахування коштів зі свого бюджету до бюджету Фонду безробіття без відповідного рішення суду про стягнення збитків, яке набрало законної сили. Виплата 20 451,60 грн на користь Центру зайнятості без відповідного судового рішення, яке б зобов`язувало ПФУ відшкодувати збитки (а не просто призначити пенсію особі), буде прямим нецільовим використанням коштів Пенсійного фонду.

За твердженням відповідача, центр зайнятості не наділений повноваженнями стягувати кошти, як виплачену допомогу по безробіттю особі, з органу Пенсійного фонду у випадку призначення такій особі пенсії за рішенням суду.

Відповідач зазначає, що в діях Головного управління не вбачається наявності всіх елементів необхідних для відшкодування збитків (не зазначено у чому полягає вина чи протиправна поведінка Головного управління, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та виникненням збитків).

31.12.2025 року до господарського суду від позивача надійшла відповідь на відзив відповідно до якої просить суд вимоги, викладені у позовній заяві у справі № 918/1135/25 задовольнити в повному обсязі та справу розглядати без участі представника.

Позивач вказує, що статусу пенсіонера ОСОБА_1 не набув внаслідок протиправної відмови ГУ ПФУ в Рівненській області у призначенні пенсії за віком. На момент подання 27.06.2025 р. заяви про надання статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю ОСОБА_1 пенсія не була призначена, а навпаки у праві на пенсію ГУ ПФУ в Рівненській області йому відмовлено. Тому згідно норм законодавства про зайнятість ОСОБА_1 мав право на статус безробітного та допомогу по безробіттю. ОСОБА_1 пенсія за віком призначена рішенням управління від 16.10.2025 р. зворотною датою з 19.09.2024 р. на виконання судового рішення у справі №460/1826/25, про що безробітний дізнався 21.10.2025 р. та, виконавши обов`язок, передбачений ч. 2 ст. 36 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" своєчасно повідомив про даний факт з наданням підтверджуючих документів фахівця центру зайнятості під час особистого прийому 21.10.2025 р. На думку позивача, ці обставини виключають неправомірність поведінки самої особи ОСОБА_1 і підстави стягнення виплаченої допомоги по безробіттю з нього за період з 28.06.2025 р. по 25.09.2025 р.

Позивач стверджує, що внаслідок неправомірного (як визнав суд) рішення ГУ ПФУ в Рівненській області заподіяна майнова шкода Сумському обласному центру зайнятості у розмірі виплаченої допомоги по безробіттю особі, якій неправомірно відмовлено у пенсії. Для захисту цивільного права позивач звернувся з позовом про відшкодування майнової шкоди.

Прийняті у справі судові рішення та інші процесуальні дії.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 09.12.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та розгляд справи призначити на "06" січня 2026 р.

Представник позивача в судове засідання 06.01.2026 року не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить Довідка Господарського суду Рівненської області про доставку електронного листа, відповідно до якої документ в електронному вигляді (Ухвала від 09.12.2025 р.) надіслано одержувачу Сумському обласному центру зайнятості в його електронний кабінет, документ доставлено до електронного кабінету 09.12.2025 р. о 12:30 год.

Представник відповідача в судове засідання 06.01.2026 року не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить Довідка Господарського суду Рівненської області про доставку електронного листа, відповідно до якої документ в електронному вигляді (Ухвала від 09.12.2025 р.) надіслано одержувачу Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області в його електронний кабінет, документ доставлено до електронного кабінету 09.12.2025 р. о 12:32 год.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, враховуючи, що неявка представників позивача та відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, відтак, керуючись статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

27.06.2025 року до Сумської філії Сумського обласного центру зайнятості звернувся ОСОБА_1 із заявою про призначення допомоги по безробіттю.

Наказом Сумської філії Сумського обласного центру зайнятості № від 27.06.2025 року ОСОБА_1 (персональна картка № 00004) надано статус безробітного з 27.06.2025 року.

Наказом Сумської філії Сумського обласного центру зайнятості № від 30.06.2025 року ОСОБА_1 (персональна картка № 00004) призначена допомога по безробіттю з 28.06.2025 року по 24.03.2026 року та розпочато (поновлено) виплату допомоги по безробіттю відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Наказом Сумської філії Сумського обласного центру зайнятості № від 26.09.2025 року ОСОБА_1 (персональна картка № 00004) припинено виплату допомоги по безробіттю з 26.09.2025 року у зв`язку з тим, що на дату набуття чинності Закону 2622 строк виплати допомоги по безробіттю не перевищував 90 днів.

ОСОБА_1 за період з 28.06.2025 року по 25.09.2025 року отримав допомогу по безробіттю у сумі 20 451,60 грн за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, що підтверджується додатком 4 до персональної картки № 00004.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 07.03.2025 року у справі № 460/1826/25 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2025 року, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій задоволено частково. Ухвалено: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 30.08.2024 р. №83 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 22.08.2024 р. та прийняти рішення у встановленому порядку, з урахуванням наданої судом правової оцінки; в задоволенні решти позовних вимог відмовити; стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 484,48 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Згідно довідки (№ 75574 від 21.10.2025 р.) Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, ОСОБА_1 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішенням управління від 16.10.2025 року № 83 пенсійна виплата призначена з 19.09.2024 року на підставі рішення Рівненського окружного адміністратинвного суду від 07.03.2025 року № 460/1826/25, яке набрало законної сили 19.08.2025 року.

Відповідно до Акту № 96 від 21.10.2025 року розслідування страхових випадків та обґрунтованості призначення і виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття, розслядуванням підтверджено призначення ОСОБА_1 пенсії за віком зворотною датою з 19.09.2024 р. на виконання рішення суду від у справі №460/1826/25, яким визнано неправомірність рішень ГУ ПФУ в Рівненській області через відмову у призначенні пенсії за віком. Порушень законодавства про зайнятість населення з вини безробітного ОСОБА_1 не виявлено.

Наказом Сумської філії Сумського обласного центру зайнятості № від 21.10.2025 року ОСОБА_1 (персональна картка № 00004) припинено реєстрацію безробітного з 21.10.2025 року у зв`язку з поданням безробітним письмової заяви про зняття його з реєстрації як безробітного або відмови від її послуг.

Згідно Довідки - розрахунку (№05.2/1695 від 22.10.2025 року) коштів, які підлягають поверненню на рахунок Сумського обласного центру зайнятості, за період з 28.06.2025 року - 25.09.2025 року становить 20 451,60 грн.

Сумським обласним центром зайнятості, прийнято наказ № 229 від 23.10.2025 року "Про повернення допомоги по безробіттю" про стягнення із Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області виплачену ОСОБА_1 допомогу по безробіттю у сумі 20451,60 грн за період з 28.06.2025 року по 25.09.2025 року.

29.10.2025 року Сумський обласний центр зайнятості звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з листом № 06.2/1713 від 27.10.2025 року з проханням повернути кошти у розмірі 20451,60 грн, зазначивши, що сума завданої шкоди Головним управлінням ПФУ в Рівненській області Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття вимірюється сумою виплаченої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю у період з 28.06.2025 р. по 25.09.2025 року у сумі 20451,60 грн за рахунок коштів Фонду.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 14 ЦК України визначено, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно частини 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

За змістом ч. 1 ст. 7 "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" видами забезпечення за цим Законом є допомога по безробіттю.

Частинами 1, 2 ст. 8 та п. 1 ч. 3 ст. 16 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду. Фонд є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією. Держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом. Кошти бюджету Фонду використовуються на виплату матеріального забезпечення та надання соціальних послуг, передбачених статтею 7 цього Закону, фінансування заходів, передбачених статтею 71 цього Закону.

Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначає Закон України "Про зайнятість населення".

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 43 Закон України "Про зайнятість населення", статусу зареєстрованого безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема за віком на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Положенням пункту 2 частини 1 статті 44 Закону України "Про зайнятість населення" визначено, що зареєстровані безробітні мають право на: матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі: закінчення строку її виплати; припинення реєстрації безробітного відповідно до статті 45 Закону України "Про зайнятість населення".

Відповідно до абз.3 та абз. 4 ч. 2 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", Фонд зобов`язаний: виплачувати забезпечення та надавати соціальні послуги, передбачені цим Законом; вживати заходів до раціонального використання коштів і забезпечення фінансової стабільності Фонду.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди передбачені у статті 1166 Цивільного кодексу України.

Частинами 1 та 2 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

На відміну від загальної норми статті 1166 ЦК України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправної поведінки, наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вини заподіювача шкоди), спеціальна норма статті 1173 ЦК України, на підставі якої заявлені позовні вимоги, передбачає відшкодування шкоди незалежно від вини державного органу та його посадової або службової особи.

Статтею 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків. Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

Аналогічний правовий висновок викладено в пунктах 5.9, 5.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 року у справі № 920/715/17.

Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо заподіювач шкоди не був уповноважений на такі дії. Незаконними діями органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування є дії, які суперечать приписам законів та інших нормативних актів або здійснені поза межами компетенції зазначених органів. Незаконність рішення, дії чи бездіяльності заподіювача шкоди повинна бути доведена.

Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має бути об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Частиною 1 статті 107 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що Пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов`язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Суб`єктами відповідальності, відповідно до статті 1173 Цивільного кодексу України, є органи державної влади або місцевого самоврядування.

У відповідності до статті 6 Конституції України, державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, сім`ї та єдності, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з п. 7 Положення про Пенсійний фонд України, Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Отже, відповідач є органом виконавчої влади, тобто суб`єктом відповідальності в розумінні статті 1173 Цивільного кодексу України.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 07.03.2025 року у справі № 460/1826/25 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2025 року, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 30.08.2024 р. №83 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 22.08.2024 р. та прийняти рішення у встановленому порядку, з урахуванням наданої судом правової оцінки.

Згідно довідки (№ 75574 від 21.10.2025 р.) Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, ОСОБА_1 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішенням управління від 16.10.2025 року № 83 пенсійна виплата призначена з 19.09.2024 року на підставі рішення Рівненського окружного адміністратинвного суду від 07.03.2025 року № 460/1826/25, яке набрало законної сили 19.08.2025 року.

Згідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, незаконність дій відповідача щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлена рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 07.03.2025 року у справі № 460/1826/25 року, яке набрало законної сили.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірний дій цього державного органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями та заподіяною шкодою. При цьому, неправомірність рішення, дій або бездіяльності органу державної влади має підтверджуватись відповідним рішенням суду, яке буде мати преюдиціальне значення для справи про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2018 року в справі №915/282/17.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, судом встановлено, що позивачем на виконання вимог ЗУ "Про зайнятість населення" та ЗУ "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" було здійснено виплату допомоги ОСОБА_1 за період з 28.06.2025 року по 25.09.2025 року по безробіттю у сумі 20 451,60 грн за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття. Протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови в призначенні гр. ОСОБА_1 пенсії за віком встановлена рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 07.03.2025 року у справі № 460/1826/25 року, яке набрало законної сили.

Протиправна поведінка ГУ ПФУ в Рівненській області виявляється у неправомірній відмові у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, а причинним зв`язком між протиправною поведінкою та збитками є звернення вказаної особи до Сумської філії Сумського обласного центру зайнятості та отримання ним допомоги по безробіттю в період з 28.06.2025 р. по 25.09.2025 р., що спричинило заподіяння збитків центру зайнятості, у вигляді виплаченої допомоги по безробіттю у розмірі 20 451,60 грн.

Виплата допомоги по безробіттю здійснювалась позивачем на виконання вимог Закону України "Про зайнятість населення" та Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", і така виплата відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення" не здійснювалася б у випадку своєчасного призначення та виплати пенсії ОСОБА_1 , що свідчить про понесення збитків позивачем та наявність причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача та заподіяною шкодою.

За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність позивачем наявності всіх трьох елементів правопорушення в діях відповідача, необхідних для притягнення його до відповідальності у вигляді стягнення шкоди згідно з ст. 1173 ЦК України.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст. ст. 129, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Борисенка Олександра, буд. 7, ) на користь Сумського обласного центру зайнятості (40030, Сумська обл., м. Суми, майдан Незалежності, буд. 3-1, ) 20 451,60 грн (двадцять тисяч чотириста п`ятдесят одну гривню 60 копійок) майнової шкоди та 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Позивач (стягувач): Сумський обласний центр зайнятості (40030, Сумська обл., м. Суми, майдан Незалежності, буд. 3-1, ).

Відповідач (боржник): Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Борисенка Олександра, буд. 7, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256 - 257 Господарського процесуального кодексу України. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 12 січня 2026 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Р.В. Романюк