ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року м. Черкаси Справа № 925/1079/25

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Лисенко Р.М., за участі представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - особисто; Гаврилов Д.О. - адвокат за ордером;

від відповідача: Балакін Є.В. - адвокат за договором;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом ОСОБА_2 (м. Черкаси) до обслуговуючого кооперативу Гаражно-будівельний кооператив Сирена (м. Черкаси) про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачем 08.09.2025 подано позов з вимогою про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу Гаражно-будівельний кооператив Сирена від 31.01.2021, що оформлене протоколом від 31.01.2021, в частині звільнення ОСОБА_3 з посади голови Правління.

Справа розглядається за правилами загального позовного провадження як корпоративний спір.

В ході розгляду справи позивач ОСОБА_3 надав суду докази зміни прізвища на ОСОБА_4 (а.с.86) що враховується судом при прийнятті рішення та не потребує здійснення процесуальної заміни позивача за наслідками правонаступництва (як аналог вирішення подібного питання зміни лише назви юридичної особи).

Ухвалою від 28.11.2025 суд прийняв до розгляду подану позивачем заяву від 19.11.2025 про зміну предмету позову (а.с. 103), якою позивач просить суд розглядати заявлену позовну вимогу про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів членів ОК Гаражно-будівельний кооператив Сирена від 31.01.2021, що оформлене протоколом від 31.01.2021, не лише в частині звільнення ОСОБА_3 з посади голови Правління, а повністю за всіма питаннями порядку денного зборів.

В ході розгляду справи представник позивача змінені позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити повністю.

В справу 15.10.2025 надійшов відзив на позов (а.с. 61) з проханням у позові відмовити повністю та застосувати до позовних вимог строк позовної давності.

Суд відмовив у задоволенні клопотань відповідача про закриття провадження у справі за відсутністю предмету спору та непідвідомчості спору господарському суду, про що складено ухвалу від 15.10.2025 (а.с. 75).

Сторони не досягли згоди щодо процедури врегулювання спору за участі судді (а.с 175) та щодо примирення.

Позивач в первісній редакції позову оскаржив рішення загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу ГБКСирена, що оформлене протоколом від 31.01.2021, в частині звільнення ОСОБА_3 з посади Голови Правління.

Конституційний Суд України у Рішенні від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010 у справі за конституційним зверненням ТОВ "Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України (у попередній редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України від 13 травня 2014 року № 1255-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів») зазначив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а саме корпоративних правовідносин, що виникають між товариством та особами, яким довірено повноваження з управління ним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 683/351/16-ц викладено правовий висновок про те, що члени кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними. Відповідний правовий висновок викладений у декількох постановах Великої Палати Верховного Суду, наприклад, від 24 квітня 2019 року у справі № 509/577/18 та в постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05 листопада 2019 року у справі № 922/80/18 та інших.

У відповідності до ст. 13,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Заслухавши доводи та пояснення представників обох сторін, які надавалися в ході розгляду справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити повністю, виходячи з наступного:

Обслуговуючий кооператив "Гаражно - будівельний кооператив "Сирена" () зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та діє на підставі статуту, затвердженого протоколом загальних зборів членів (зборами уповноважених) № 1-17/1 від 25.02.2017 (Статут).

Гаражно - будівельний кооператив "Сирена" (попередня назва - Автокооператив "Сирена") створений громадянами, які на добровільних засадах на загальних зборах вирішили утворити гаражно-будівельний кооператив (обслуговуючий кооператив) відповідно до чинного законодавства України, затвердити Статут та своєю працею брати участь у його діяльності (п. 1.1. чинної редакції Статуту від 2017 року а.с. 26).

Кооператив є юридичною особою з дати його державної реєстрації ( п. 3.1. Статуту).

Кооператив має цивільні права та обов`язки, здійснює свою діяльність відповідно до чинного законодавства України, цього Статуту та розроблених на їх основі внутрішніх нормативних документів (положення, правила, інструкції тощо) ( п. 3.2. статуту).

Кооператив діє на основі повного господарського розрахунку, самофінансування та самоокупності за рахунок членських, щорічних та вступних внесків і не передбачає одержання прибутку ( п. 3.4. статуту).

Членом Кооперативу може бути громадянин, який досяг 16-ти річного віку, виявив бажання і здатний своєю працею брати участь у виконанні завдань покладених на Кооператив ( п. 6.1. статуту).

Вищим органом управління Кооперативом є Загальні збори (збори Уповноважених) членів Кооперативу ( п. 8.2. статуту).

Виконавчим органом Кооперативу є правління Кооперативу ( п. 8.3. статуту).

Вищим органом управління Кооперативу є Загальні збори членів кооперативу. У разі коли з організаційних причин проведення загальних зборів членів кооперативу неможливе, скликаються збори уповноважених кооперативу, які обираються членами кооперативу, по одному від 20-25 членів (п. 9.1. статуту).

До компетенції загальних зборів членів кооперативу (зборів уповноважених) належать, зокрема, питання:

- затвердження Статуту кооперативу, внесення до нього змін і доповнень, інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу;

- утворення органів правління кооперативу, інших організацій кооперативу, ревізійної комісії, заслуховування звітів про їх діяльність;

- визначення та затвердження розмірів вступних і членських внесків;

- заслуховування звітів його органів управління і органів контролю;

- визначення розміру оплати праці голови правлінні, а також кошторису кооперативу;

- затвердження річного звіту і балансу кооперативу та інші питання.

- розгляд скарг, поданих щодо членів правління та посадових осіб інших органів управління, вирішування питань щодо звільнення їх від виконання покладених на них обов`язків (п. 9.2. статуту).

Чергові загальні збори членів кооперативу (уповноважених) скликаються правлінням або головою кооперативу у разі потреби, але не рідше одного разу на рік. Про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів, члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів визначеного строку їх проведення ( п. 9.3. статуту ).

Позачергові загальні збори членів кооперативу (уповноважених) скликаються на вимогу:

- не менше третини його членів;

- ревізійної комісії (п. 9.4. статуту).

Позачергові збори членів кооперативу (уповноважених) повинні бути скликані протягом 20 днів з дня надходження такої вимоги. У разі незабезпечення правлінням (головою) кооперативу скликання позачергових загальних зборів, вони можуть бути скликані особами, які вимагали їх скликання, протягом наступних 20 днів ( п.9.5. статуту).

Загальні збори членів кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів, а збори уповноважених за наявності не менше двох третин уповноважених. Кожний член кооперативу чи уповноважений кооперативу має один голос і це право не може бути передано іншій особі ( п. 9.6. статуту).

Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу про прийняття або внесення змін до статуту, про вступ до кооперативного об`єднання або вихід з нього та про організацію або ліквідацію кооперативу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше як 75 % членів кооперативу, присутніх на загальних зборах кооперативу. З інших питань рішення приймаються простою більшістю голосів членів (уповноважених) кооперативу, присутніх на його загальних зборах. Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу приймаються відкритим голосуванням (п. 9.7. статуту).

Правління є виконавчим органом, підзвітним Загальним зборам членів Кооперативу чи зборам Уповноважених ( п . 10.1. статуту).

Члени правління в кількості 9 чоловік, Голова правління Кооперативу, та його заступник обираються на Загальних зборах членів Кооперативу (зборах уповноважених) та строк 2 роки (п. 10.2. статуту).

За рішенням Загальних зборів (Зборів уповноважених), до повноважень правління може бути віднесене будь-яке питання, що належить до компетенції Загальних зборів ( п. 10.4 статуту).

Голова правління Кооперативу та його заступники обираються з членів правління Кооперативу на Загальних зборах членів Кооперативу (Зборах уповноважених).

В разі порушення вимог Статуту Кооперативу, чинного законодавства України Головою правління, члени правління мають право виразити йому недовіру та обрати нового Голову правління (п. 11.1. статуту).

Позивач вказує, що з 04.08.2013 по 31.01.2021 він перебував на посаді голови правління Гаражно-будівельного кооперативу "Сирена".

Відповідно до протоколу загальних зборів членів ГБК "Сирена", які відбулись 31.01.2021, кількісний склад членів гаражно-будівельного кооперативу "Сирена" відповідно до реєстраційних відомостей ЄДРЮОФОПГФ 870 (вісімсот сімдесят) осіб, кількість зареєстрованих на збори осіб 544 (п`ятсот сорок чотири), кількість незареєстрованих осіб 1 (одна).

Позивач на запитання суду пояснив, що він особисто прибув на дане засідання загальних зборів, але оскільки його на зборах не зареєстрували в установленому порядку (причину цього позивач суду не пояснив), то він покинув збори.

Суд зауважує, що в справу не було надано повний текст протоколу загальних зборів членів гаражно-будівельного кооперативу "Сирена", які відбулись 31.01.2021 і який у справі мається лише у формі витягу (а.с.24).

Також не було подано і додатків до цього протоколу у вигляді протоколів реєстрації присутніх на зборах та протоколів голосування, підрахунку голосів лічильною комісією, тощо.

З урахуванням відсутності таких доказів, відсутності записів у витязі з протоколу хто був ініціатором скликання зборів, позивач вважає, що це автоматично доводить порушення порядку скликання зборів 31.01.2021, оскільки саме відповідач тепер має довести дотримання процедури скликання та проведення зборів.

Суд не погоджується із таким твердженням враховуючи, що за правилами ст. 13,74 ГПК позивач має довести правові підстави позову, а не обмежуватися лише твердженням про те, що позовні вимоги не спростував відповідач.

Стаття 74 ГПК вказує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд вважає, що даною нормою та чинним ГПК України не передбачено можливості для суду при відсутності доказів, які вказують на ініціатора проведення зборів членів ГБК "Сирена" 31.01.2021, на повідомлення членів кооперативу про збори, реєстрації на збори та голосування на них -- вважати доведеними обставини порушення порядку скликання зборів. Ненадання таких доказів відповідачем також не є підставою для суду робити висновок, що позивач тим самим довів свої позовні вимоги в частині допущених порушень при скликанні та проведенні загальних зборів кооперативу.

Отже саме позивач у заявленому корпоративному спорі про оскарження рішення загальних зборів, в сукупності має довести порушення при скликанні/проведенні та прийнятті рішень загальними зборами конкретної норми чинного законодавства та власне індивідуалізоване порушене право.

З виписки із протоколу від 31.01.2021 (а.с. 24) вбачається, що порядком денним загальних зборів ГБК "Сирена" на обговорення та голосування були поставлені наступні питання:

1. Звіт ОСОБА_3 за 2019 р., за січень - березень 2020р.

2. Звіт інвентаризаційної комісії за період листопад 2020р.- січень 2021 р.

3. Припинення повноважень правління ГБК "Сирена" (минула каденція).

4. Вироби правління ГБК "Сирена" (нова каденція).

5. Вибори ревізійної комісії ГБК "Сирена".

6. Затвердження положення про уповноважених. Вибори уповноважених.

7. Встановлення розміру членського внеску 2021р.

8. Затвердження штатного розпису.

9. Охорона ГБК

10. Різне.

На загальних зборах було ухвалено рішення:

- припинити повноваження правління ГБК "Сирена (минула каденція). Звільнити ОСОБА_3 з посади голови правління. Процедуру звільнення оформити у відповідності до вимог чинного законодавства за наявними документами. Внести зміни до відомостей про юридичну особу в ЄДРЮОФОПГФ, а саме: виключити зі складу керівників та підписантів ГБК "Сирена" ОСОБА_3 ;

- обрати персональний склад правління ГБК "Сирена" ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

- призначити головою правління ГБК "Сирена" ОСОБА_11 ;

- у зв`язку з обранням на посаду голови правління ГБК "Сирена", доручити ОСОБА_11 внести відповідні зміни до облікових записів згідно вимог законодавства. Внести зміни до відомостей про юридичну особу в ЄДРЮОФОПГФ, а саме: включити до складу керівників та підписантів ГБК "Сирена" ОСОБА_11 .

Обом сторонам відомо, що попередньо, 13.09.2021 ОСОБА_3 звернувся до Придніпровського районного cуду з позовом до Гаражно-будівельного кооперативу "Сирена" про визнання наказу про звільнення протиправним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.02.2023 у справі № 711/5788/21 позовні вимоги задоволено частково та вирішено:

Визнати протиправним та скасувати наказ Гаражно-будівельного кооперативу "Сирена" (, м. Черкаси, просп. Хіміків, 53) від 05.04.2021р. № 16-К про звільнення з посади ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Поновити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на посаді голови правління Гаражно-будівельного кооперативу "Сирена" (, м. Черкаси, просп. Хіміків, 53) з 06.04.2021р.

Стягнути з Гаражно-будівельного кооперативу "Сирена" (, м. Черкаси, просп. Хіміків, 53) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) заробітну плату з лютого 2020р. по 05 квітня 2021р. в розмірі 77 061 грн.00коп. з наступним відрахуванням (утриманням) при виплаті податків та обов`язкових платежів та зборів, передбачених законодавством України.

Стягнути з Гаражно-будівельного кооперативу "Сирена" (, м. Черкаси, просп. Хіміків, 53) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) компенсацію за невикористану щорічну відпустку в кількості 45 календарних днів в розмірі 7514 грн. 10 коп. з наступним відрахуванням (утриманням) при виплаті податків та обов`язкових платежів та зборів, передбачених законодавством України.

Стягнути з Гаражно-будівельного кооперативу "Сирена" (, м. Черкаси, просп. Хіміків, 53) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06.04.2021р. по 09.02.2023р. в сумі 285 856 грн. 19 коп. з наступним відрахуванням (утриманням) при виплаті податків та обов`язкових платежів та зборів, передбачених законодавством України.

Стягнути з Гаражно-будівельного кооперативу "Сирена" (, м. Черкаси, просп. Хіміків, 53) в дохід держави судовий збір у розмірі 4612грн. 31коп.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 1950 грн. 56коп.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на посаді голови правління Гаражно-будівельного кооперативу "Сирена" (, м. Черкаси, просп. Хіміків, 53) з 06.04.2021 та стягнення заробітної плати за 1 місяць.

В іншій частині відмовлено.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 12.06.2023 рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.02.2023 скасовано, провадження у справі закрито. Роз`яснено ОСОБА_3 , що розгляд справи за його позовом віднесено до юрисдикції господарських судів.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 14.06.23 (а.с. 217-218 том 4) справу № 711/5788/21 за позовом ОСОБА_3 до обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Сирена" про визнання наказу про звільнення протиправним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні передано до Господарського суду Черкаської області.

Постановою від 27.11.2023 Верховний Суд постановив касаційну скаргу ОСОБА_3 залишив без задоволення, постанову Черкаського апеляційного суду від 12.06.2023 залишено без змін.

Справа № 711/5788/21 в даний час продовжує розглядатися Господарським судом Черкаської області з урахуванням доповненої самостійної позовної вимоги про визнання недійсним протоколу зборів від 31.01.2021.

Так, Ухвалою від 24.04.2025 суд прийняв до розгляду подану 16.04.2025 позивачем в справу 711/5788/21 заяву про збільшення позовних вимог, якою до вже заявлених та розглянутих вимог при розгляді справи в суді загальної юрисдикції, позивач додав ще одну вимогу, за якою просить визнати недійсним та скасувати протокол загальних зборів членів гаражного кооперативу "Сирена" від 31.01.2021 року в частині звільнення ОСОБА_3 з посади голови правління.

Позивач пояснив, що саме через помилкове формулювання позовної вимоги у справі № 711/5788/21 про визнання недійсним та скасування протоколу, було заявлено новий позов у справі № 925/1079/25 про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів членів гаражно-будівельного кооперативу «Сирена» від 31.01.2021, оформлене протоколом від 31.01.2021.

Вирішуючи переданий на розгляд господарського суду спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) відкрито провадження у справі, належним позивачем.

За правилами ст. 162 ГПК України саме позивач у позовній заяві викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Оскільки за правилами ч. 2 ст. 4 ГПК України зацікавлені особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, то у предмет доведення та доказування з боку позивача входить і суть саме індивідуального порушеного права позивача.

При обговоренні даного питання, позивач та його представник визнали, що у тексті позовної заяви та у заяві від 19.11.2025 (а.с. 103-106) про зміну предмету позову не вказано та не обґрунтовано суть порушеного індивідуалізованого права позивача, за захистом та відновленням якого він звернувся до суду.

З`ясування даного питання є важливим для висновків суду щодо обрання належного та ефективного способу захисту порушеного права позивачем, яке має приводити до дієвого відновлення цього права.

Заявлена у справі єдина позовна вимога про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів членів гаражно-будівельного кооперативу «Сирена» від 31.01.2021, яке оформлене протоколом від 31.01.2021, не містить жодної похідної вимоги, яка б вказувала, що з цією обставиною буде далі робити позивач для відновлення свого права.

На запитання суду про право чи юридичний стан речей, який прагне відновити позивач за результатом вирішення спору (на випадок задоволення позову), було отримано пояснення, що позивач не згоден із формулюванням запису у його трудову книжку при звільненні, має намір відновитися на посаді Голови Правління ГБК "Сирена" щоб довести своє "чесне ім`я", скликати нові загальні збори членів ГБК "Сирена", призначити ревізію для перевірки діяльності кооперативу щоб доказати незаконні дії нинішнього керівництва кооперативу.

На думку суду, досягнення кожної з цієї мети може бути здійснено і без скасування рішення загальних зборів ГБК "Сирена", наприклад, через скликання зборів для вирішення вказаних питань за ініціативою позивача як учасника ГБК "Сирена", а зміна формулювання запису у трудовій книжці проводиться не через вирішення даного корпоративного спору.

Суд зауважує, що пояснення позивача про суть порушеного права було надано суду лише усно в засіданнях на запитання суду. Такі пояснення позивачем постійно змінювалися від засідання до засідання. В позовній заяві ці доводи і обґрунтування не вказані взагалі і до часу оголошення про початок розгляду справи по суті позивач такі пояснення письмово до суду не подав і остаточно не визначився в змісті свого порушеного права.

Крім того, без похідних вимог до вимоги про оскарження рішення загальних зборів ГБК "Сирена" від 31.01.2021, саме по собі рішення у справі про задоволення позову -- не матиме ніяких наслідків, бо : або воно взагалі не стосується зміни записів у трудову книжку та доказування чесності позивача на посаді голови правління, або його неможливо безпосередньо використати для досягнення того результату, що прагне позивач, принаймі для негайного відновлення ОСОБА_2 на посаді голови правління (якщо це і є мета позову ?), яка в даний час в ГБК "Сирена" зайнята ОСОБА_8 .

Зараз у суду немає належних і допустимих доказів, що ОСОБА_8 незаконно обіймає свою посаду голови правління в даний час.

При цьому спірним рішенням загальних зборів ГБК "Сирена" від 31.01.2021 вирішено питання про обрання іншого, попереднього Голови правління кооперативу - ОСОБА_11 , який вже припинив свої повноваження.

Також судом із позивачем обговорено питання, на який власний невідбутий строк каденції Голови правління позивач може відновитися на цій посаді, якщо за Статутом ГБК "Сирена" в чинній редакції Голова правління обирається на два роки (п. 10.2. Статуту а.с. 32). Частину цього часу в своїй черговій каденції головування, на момент звільнення з посади Голови правління, позивач безумовно вже вичерпав.

Відповідей на ці питання суд від позивача не отримав.

Сторонами не заперечується, що 04.08.2013 року на зборах правління Гаражно-будівельного кооперативу «Сирена» (протокол № 11) Головою правління обрано ОСОБА_3 .

Щодо даного питання позивач у позові вказує, що у спорах між цими ж сторонами суди вже встановили, що за умовами Статуту кооперативу як в редакції 2012 року, чинного на момент обрання ОСОБА_3 головою кооперативу, так і в подальших його редакціях (зі змінами, внесеними у 2013, 2014 та 2017 роках) строк, на який обирається голова кооперативу, становить 2 роки (пункти 3.2, 3.4, 3.11), що узгоджується з приписами статті 16 Закону України "Про кооперацію" (у відповідних її редакціях).

У вирішенні спору про визнання недійсним рішення загальних зборів ключовим є встановлення факту порушення права учасника. Такий правовий висновок випливає із постанови Верховного Суду від 31.01.2018 у справі №927/265/17 (вирішуючи спір щодо визнання недійсними рішень загальних зборів, який виник з корпоративних відносин, слід виходити з того, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства).

Отже суд констатує, що при зверненні до суду та в ході розгляду справи позивачем належним чином не вказано та не обґрунтовано, в чому полягає порушення його власних індивідуалізованих прав, на захист яких подано позов.

Визначити ці порушені права самостійно замість позивача суд не може, що позбавляє суд можливості оцінити обрання належного та ефективного способу захисту позивачем свого порушеного права.

Отже слід вважати, що індивідуальні порушені права позивачем у виниклому спорі не заявлені та не доведені, що унеможливлює їх захист в судовому порядку.

З приводу доводів позивача про порушення чинного законодавства при скликані та проведенні загальних зборів ГБК "Сирена" 31.01.2021 року, судом встановлено наступне:

Прийнятою судом до розгляду заявою від 19.11.2025 (а.с. 103-106) про зміну предмету позову позивач просить суд визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів членів гаражно-будівельного кооперативу «Сирена» від 31.01.2021, оформлене протоколом від 31.01.2021 за всіма питаннями порядку денного.

Поданий позов обґрунтовано тим, що загальні збори членів кооперативу не було зібрано в установлений законодавством спосіб належним ініціатором скликання (про якого у протоколі немає інформації), не було кворуму для прийняття рішень, немає доказів присутності на зборах вказаної у протоколі кількості членів кооперативу, тобто порушено вимоги закону та установчих документів при скликанні та проведенні загальних зборів, а тому скасуванню підлягають всі рішення загальних зборів ГБК "Сирена" 31.01.2021 згідно порядку денного.

У відзиві на позовну заяву (а.с. 123-132) відповідач зазначив, що порушень вимог закону та положень статуту при процедурі скликання та проведення загальних зборів гаражно - будівельного кооперативу «Сирена», які відбулись 31.01.2021 року, а також порушень під час прийняття розглянутих на них рішень позивачем не доведено.

Відповідач звертає увагу, що доказів на порушення кворуму на зборах 31.01.2021 року позивачем не надано.

За змістом положень ст.ст.2, 6, 9 Закону України "Про кооперацію" кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Обслуговуючий кооператив - це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності.

Згідно з положеннями ст.12 Закону України "Про кооперацію" основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Відповідно, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

Відповідно до положень ст.15 Закону України "Про кооперацію" вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. Чергові загальні збори членів кооперативу скликаються правлінням або головою кооперативу у разі потреби, але не рідше одного разу на рік. Про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення. Позачергові загальні збори членів кооперативу скликаються на вимогу: не менше третини його членів; спостережної ради; ревізійної комісії (ревізора); органу управління кооперативного об`єднання, членом якого він є. Позачергові загальні збори членів кооперативу повинні бути скликані протягом 20 днів з дня надходження такої вимоги. У разі незабезпечення правлінням (головою) кооперативу скликання позачергових загальних зборів вони можуть бути скликані особами, які вимагали їх скликання, протягом наступних 20 днів.

У справі дійсно немає доказів про особу, яка виступила ініціатором скликання загальних зборів 31.01.2021. Не міститься така інформація і у витязі з протоколу зборів (а.с. 24). Але це для суду не є безспірним доказом того, що збори членів ГБК "Сирена" було скликано неуповноваженою особою.

Закон України "Про кооперацію" та Статут позивача не містять особливих вимог щодо форми та способу повідомлення членів Кооперативу про проведення загальних зборів, лише який вважатиметься належним способом повідомлення.

Позивач наголошує на тому, що на засідання загальних зборів членів ГБК 31.01.2021 він та решта членів кооперативу не запрошувався, відповідно до статуту, у встановленому порядку, належним ініціатором скликання загальні збори на цю дату не скликались, не було кворуму для прийняття рішення.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (а.с. 123-132) та представник в засіданнях вказує, що у позивача відсутні будь-які докази порушення відповідачем процедури скликання загальних зборів ГБК «Сирена». Оголошення про скликання загальних зборів на 31.01.2021 року з порядком денним оприлюднено завчасно у передбачені законом строки 10.01.2021 року шляхом розміщення публічних оголошень на дошці оголошень ГБК «Сирена», на прохідній ГБК «Сирена», на кожному із рядів гаражів ГБК «Сирена» (перший гараж від заїзду), а також у публічно доступному месенджері вайбер-групі ГБК «Сирена».

Суд не може взяти до уваги як належні та безспірні докази у вигляді роздруківки спілкування у вайбері (а.с. 156-160), оскільки в цих доказах немає ідентифікації осіб, між якими відбулося спілкування.

Згідно правових позицій у постановах Верховного Суду від 11.06.2019 у справі №904/2882/18, від 24.09.2019 у справі №922/1151/18, від 28.12.2019 у справі №922/788/19, роздруківки електронної переписки не можуть вважатись електронними документами (копіями електронних документів) в розумінні частини 1 статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг". Відповідно до цієї норми електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Відповідно до частин 1, 2 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, яка використовується для ідентифікації автора та/або підписування електронного документа іншим суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершує створення електронного документа.

Тобто надані відповідачем роздруківки скріншотів листування у месенджері не можуть бути використані як докази у справі, оскільки не відповідають вимогам Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а зміст таких документів не захищений від внесення правок та викривлення.

Щодо наданого відповідачем зразка оголошення як запрошення на загальні збори членів ГБК "Сирена" 31.01.2021 (а.с.158 оборот) суд зауважує, що позивач із цим оголошенням вочевидь був ознайомлений та прибув на збори, як вказав сам позивач ОСОБА_3 .

Відповідач звертає увагу суду, що якщо ОСОБА_3 особисто був присутній на загальних зборах ГБК «Сирена» 31.01.2021 року, то це свідчить про його обізнаність та обізнаність інших членів кооперативу та своєчасне їх повідомлення про оголошені збори. Відповідач вважає, що в день проведення зборів ОСОБА_3 не чинилися перешкоди у реєстрації в протоколі присутніх. Навпаки - позивач самостійно відмовився пройти реєстрацію, на яку відводився час з 12.00 до 14.00.

Серед незареєстрованих осіб у протоколі зборів вказано лише 1 особу - це ОСОБА_3 , як визнає сам позивач.

Факт залишення позивачем місця проведення зборів 31.01.2021, на які він прибув для участі (як пояснив в засіданні позивач), не є доказом порушення права позивача неналежним повідомленням його про збори.

Посилатися на відсутність у справі доказів повідомлення інших учасників зборів для підтвердження порушення власних прав позивач не може - доказуванню у виниклому спорі підлягають лише особисті порушені права у позивача.

В постанові від 05.09.2023 у справі №916/2660/21 Верховний Суд зазначив, що особа, яка скликає загальні збори, повинна вжити всіх розумних заходів для повідомлення учасників про проведення цих зборів. Обраний особою, що скликає загальні збори учасників, спосіб повідомлення про їх проведення повинен забезпечити реальне повідомлення учасника і не бути лише формальним. У випадку заперечення учасником факту повідомлення його про проведення загальних зборів, обов`язок доказування обставин повідомлення позивача про проведення загальних зборів покладається на відповідача, як особу, рішення органу управління якої оспорюється. Неповідомлення члена про проведення загальних зборів, на яких прийняті рішення щодо його прав та обов`язків, є порушенням його прав і має наслідком визнання недійсними таких рішень.

Отже суд приходить до висновку, що за умови прибуття позивача за місцем проведення загальних зборів 31.01.2021, слід вважати, що його було належним чином повідомлено про час і дату проведення цих зборів.

При цьому суд погоджується із доводами позивача, що зміст оголошення по переліку питань порядку денного (а.с. 158 оборот) та сам порядок денний у протоколі зборів за 31.01.2021 (а.с. 24) істотно відрізняються.

Однак на початку загальних зборів законодавство не забороняє внести зміни до порядку денного зборів, що вирішується їх учасниками шляхом голосування.

Суд не може констатувати, що такої зміни питань порядку денного зборів не було проголосовано членами ГБК "Сирена" 31.01.2021, оскільки у суду немає повного тексту протоколу зборів, а лише витяг з нього (а.с. 24).

Як вже було вказано, через відсутність доказів, так само суд оцінює і доводи позивача про те, що протокол не містить вказівки про ініціатора скликання зборів для перевірки відповідності даного питання положенням Статуту ГБК "Сирена".

Такий самий підхід суд застосовує і до твердження про відсутність кворуму на зборах - без належних і допустимих доказів, що кількість зареєстрованих учасників не дозволяла цей кворум забезпечити для прийняття рішень, суд вважає таку позицію позивача не доведеною.

Наявний у справі витяг з протоколу зборів всієї інформації, необхідної для перевірки та доведеності позиції ОСОБА_3 не містить, що однак не дозволяє стверджувати про безумовні порушення процедури скликання та проведення загальних зборів 31.01.2021 і тим самим про доказаність цих обставин.

Суд погоджується із доводами позивача, що відповідно до усталеної практики Верховного Суду у корпоративних спорах, підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів при скликанні та проведенні загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Самостійними підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з порушенням прямих вказівок закону є, зокрема: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах; відсутність протоколу загальних зборів, підписаного головою і секретарем зборів.

Під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у зв`язку з іншими порушеннями, допущеними під час їх скликання та проведення, господарський суд повинен оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Подібні висновки Верховного Суду містяться у постановах від 02 квітня 2019 року у справі № 927/546/18, від 18 вересня 2019 року у справі № 902/671/18, від 28 січня 2021 року у справі № 910/15906/19, від 07 вересня 2021 року у справі № 916/2506/20, від 05 липня 2022 року у справі № 911/2269/20, від 25 травня 2023 року у справі № 916/636/22, від 04 травня 2023 року у справі № 911/3656/20 та інших.

Відсутність у справі належних та допустимих доказів не дозволяє суду вважати доведеними обставини порушень скликання та проведення загальних зборів ГБК "Сирена" 31.01.2021 року, на які посилається позивач.

Щодо стандартів доказування у справі суд звертає увагу на таке:

Суд не погоджується із доводами позивача, що якщо відповідач не надав повного тексту протоколу зборів за 31.01.2021, списків зареєстрованих осіб, списків осіб, які голосували на зборах, доказів повідомлення про збори, то це автоматично доводить правоту позивача у доведенні обставини, що збори скликані та проведені з порушеннями чинного законодавства та Статуту ГБК "Сирена".

При цьому суд виходить з наступного:

Позивач не подавав у справу клопотань за правилами ст. 81 ГПК України про витребування доказів та про забезпечення доказів за 110-112 ГПК України, які були потрібні йому для доведення обґрунтованості своїх позовних вимог. Відповідних зобов`язуючих відповідача ухвал з даного питання за визначеними чинним ГПК України процедурами, суд не приймав.

На пропозицію суду, надати повний текст протоколу зборів в порядку підготовки до розгляду справи за ухвалою від 23.10.2025 (а.с. 90) для оцінки цього доказу, відповідач у добровільному порядку не надав ні протокол, ні докази про ініціатора їх скликання, реєстрацію учасників на голосування та інші додаткові документи.

У такій ситуації застосувати заходи процесуального примусу проти відповідача суд не вправі.

Натомість, на відсутності у справі цих доказів відповідач побудував свої заперечення проти позову у вигляді доводів про відсутність у позивача належних доказів на доведення тих обставин, про які він стверджує і що вимагає ч. 3 ст. 13 ГПК України про доведеність позову.

Частини 2,4 ст. 13 ГПК України прямо визначають, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень частини першої статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи (Постанова КГС ВС від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

У Постанові КГС ВС від 25.06.2020 у справі № 924/233/18 викладено такі правові позиції :

Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови КГС ВС від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

За правилами ст. 13,74 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Отже реалізація принципу змагальності в господарському процесі та обов`язок доказування за ст. 74 ГПК України безумовно покладають саме на позивача тягар первинного подання належних доказів. Сама по собі відсутність контрдоказів з боку відповідача чи його мовчання на пред`явлений позов - не перетворюють бездоказові твердження позивача на встановлені факти правоти позивача у спорі, оскільки стандарт доказування та вірогідності доказів за ст. 13, 79 ГПК України передбачає порівняння саме доказів, а не нічим не підтверджених заяв позивача із мовчанням іншої сторони спору.

За правилами чинного ГПК України відповідач не зобов`язаний доводити, що події не було, якщо позивач не надав жодного підтвердження того, що подія була (із перекладанням при цьому тягаря доказування на відповідача).

Навіть пасивність відповідача в будь-якій формі (неподання відзиву чи доказів, неучасть у вирішенні спору) не є підставою автоматичного визнання вини або конкретних обставин справи, якщо інше прямо не встановлено законом.

Об`єктивно підходячи до питання змагальності сторін, суд звертає увагу на таке:

Згідно ч. 2 ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Однак при цьому згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На переконання суду, стосовно подій 31.01.2021, докази про ініціатора скликання зборів членів ГБК "Сирена", здійснені повідомлення, скільки учасників зареєструвалося і скільки проголосувало, наявність кворуму, чи було змінено порядок денний загальних зборів та інші питання щодо організації та проведення зборів, мають бути доведені через письмові та електронні докази, а не через "автоматичну доказаність події за відсутності її спростування з боку відповідача".

Крім того, суд поза процедурами ГПК України не може зобов`язувати сторону відповідача надавати докази щоб позивач довів свої позовні вимоги. Це пряме порушення принципу змагальності сторін господарського спору.

Доводи позивача, що повний текст протоколу зборів від 31.01.2021, додатків до нього про реєстрацію та голосування, неможливо більше ніде отримати крім як від відповідача і це ніби дає позивачу перевагу в доказуванні, суд відхиляє.

Позивач не був позбавленим права подати заяву про забезпечення доказів до часу звернення із цим позовом до суду у справі № 925/1079/25, знаючи достеменно, що ряду доказів у нього немає, але вони потрібні для доведення позовних вимог.

Ця процедура допомоги суду зацікавленій стороні прямо передбачена ст. 110 ГПК України.

Цією нормою визначено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

З даного питання судом приймається ухвала, яка є виконавчим документом і підлягає примусовому виконанню через державного виконавця за правилами ЗУ "Про виконавче провадження".

Суд знову вказує на невжиття позивачем всіх процесуальних дій за правилами ГПК України для отримання необхідних доказів, щоб довести свою позицію у спорі, наслідки чого повинні покладатися саме на позивача за правилами ст. 13 ГПК України.

Позивач вказав, що відповідно до пункту 3 протоколу загальних зборів членів ГБК «Сирена» від 31 січня 2021 року прийнято рішення: «зокрема, Звільнити ОСОБА_3 з посади голови правління».

Однак, як вбачається з порядку денного, в ньому в п. 3 зазначено питання: «Припинення повноважень правління ГБК Сирена». Позивач доводить, що питання звільнення ОСОБА_3 з посади голови правління на порядок денний не виносилось тому прийняття такого рішення є незаконним.

За правилами Статуту ГБК "Сирена" (а.с. 26) виконавчим органом кооперативу є Правління Кооперативу. Вищим органом управління є Загальні збори кооперативу, до компетенції яких віднесено утворення органів правління кооперативу, інших організацій, заслуховування звітів про їх діяльність. Голова правління кооперативу та його заступники обираються з членів правління кооперативу ( п. 8.3, 9,1, 9.2., 11.1).

Чинним законодавством не передбачено заборони Загальним зборам кооперативів вирішувати будь-які питання, які відносяться до забезпечення діяльності кооперативу.

Немає заборон ні в законодавстві, ні у статуті відповідача, для членів кооперативу, які беруть участь у загальних зборах, в будь-який час замінити весь склад правління разом із його головою та на загальних зборах обрати нових осіб на ці посади.

Отже, обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу кооперативу, наділення/позбавлення їх повноважень на управління товариством є реалізацією учасниками кооперативу корпоративних прав на участь у його управлінні, які реалізуються шляхом прийняття відповідних рішень компетентним органом - загальними зборами товариства. Спори щодо таких рішень є корпоративними й підлягають розгляду за правилами господарського судочинства.

Повноваження члена виконавчого органу можуть бути припинені в будь-який час або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень (ч.3 ст. 99 ЦК України).

У Рішенні № 1-рп/2010 від 12.01.2010 Конституційний Суд України вказав, зокрема, що за системним аналізом норм Цивільного кодексу (статті 99, 145, 147, 159, 161), Господарського кодексу України (стаття 89), … виконавчий орган товариства вирішує всі питання, пов`язані з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що є компетенцією загальних зборів … або іншого його органу. Здійснюючи управлінську діяльність, виконавчий орган реалізує колективну волю учасників товариства, які є носіями корпоративних прав.

Конституційний Суд України наголосив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним. За природою корпоративних відносин учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень. Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права, зокрема в аспекті статті 46 Кодексу законів про працю.

Отже зміна всього складу виконавчого органу товариства чи кооперативу може бути навіть безмотивною та проведеною в будь-який час за волевиявленням учасників, бо це їх корпоративне право.

Якщо члени ГБК "Сирена" рішенням зборів від 31.01.2021 реалізували своє право в будь-який час припинити повноваження всього правління ГБК "Сирена" (минула каденція), звільнити ОСОБА_3 з посади голови правління та обрати новий персональний склад правління і головою правління ОСОБА_11 , то суду не зрозуміло, які свої персоналізовані порушені права доводить позивач і на якій правовій підставі та положень чинного законодавства за таких обставин домагається відновитися на посаді Голови правління (якщо це дійсна причина спору).

Крім того, слід враховувати баланс інтересів позивача та решти учасників кооперативу з урахуванням ще і тієї обставини, що в даний час керівництво ГБК "Сирена" здійснює ОСОБА_8 і жодна особа з членів кооперативу крім ОСОБА_3 не оскаржила рішення загальних зборів від 31.01.2021.

Це вказує, що решту учасників кооперативу влаштовує і зміст прийнятих рішень зборами 31.01.2021 та нинішнє керівництво кооперативом з боку ОСОБА_8 .

При вирішенні корпоративного спору у справі № 923/876/16 провадження № 12-88гс19 Велика Палата Верховного Суду вказала на таке:

Ухвалюючи рішення про задоволення позову одного із учасників товариства, суди мали врахувати, що інтереси товариства можуть не збігатися з інтересами окремих його учасників, а інтереси учасників товариства, включаючи колишніх учасників, також не збігаються (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 жовтня 2019 року у справі № 916/2084/17, провадження № 12-77гс19). Тому, вирішуючи питання щодо ефективності обраного позивачем способу захисту, суди мали врахувати баланс інтересів усіх учасників і самого товариства, уникати зайвого втручання в питання діяльності товариства, які вирішуються виключно рішенням загальних зборів учасників товариства та надавати оцінку добросовісності відповідачів, які в разі задоволення позовних вимог будуть позбавлені своїх часток або їх частин у грошовому або відсотковому виразі.

Крім того, розглядаючи питання щодо дотримання балансу інтересів усіх учасників і самого товариства, суди мали надати правову оцінку аргументам відповідача про звернення колишнього учасника товариства з позовом про визнання недійсними рішень зборів хоча й в межах позовної давності, але через три роки після ухвалення першого з оспорюваних рішень загальних зборів учасників, тобто зі значним проміжком часу, що робить питання втручання суду в діяльність товариства і повернення його до попереднього стану через шість років після вчинення порушення ще більш чутливими.

Визнання судом недійсними рішень загальних зборів повністю, захищаючи порушені корпоративні права одного учасника товариства, може зачіпати корпоративні права інших учасників, відповідно порушується баланс інтересів учасників товариства, що має наслідком непропорційність втручання у правовідносини сторін та фактично є втручанням суду у господарську діяльність товариства. Постанови КГС ВС від 17.04.2018 у справі № 922/1671/16; від 12.03.2019 у справі № 904/9495/16; від 27.03.2023 у справі № 906/908/21; від 13.09.2023 у cправі № 910/6685/21; від 23.01.2024 у cправі № 908/174/20.

Вирішення таких же питань має істотне значення і для спору у справі № 925/1079/25 стосовно ГБК "Сирена".

Аргументованих відповідей на ці питання про дотримання балансу інтересів позивача та решти членів ГБК "Сирена" при оскарженні спірного рішення зборів від 31.01.2021 суд від позивача не отримав.

Згідно положень ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Такий же підхід застосовується законодавцем і до актів господарюючих суб`єктів у вигляді рішень загальних зборів.

Рішення органів юридичної особи може бути оскаржено в судовому порядку акціонером (учасником) товариства шляхом пред`явлення позову про визнання його недійсним, якщо таке рішення не відповідає вимогам законодавства та порушує права чи законні інтереси учасника (акціонера) товариства. Постанови КГС ВС від 20.02.2018 у справі № 925/706/17; від 17.07.2018 у справі № 910/19401/17; від 11.09.2018 у справі № 911/3872/17; від 12.07.2023 у справі № 924/641/20; від 19.10.2023 року у справі № 914/1370/22; від 02.11.2023 у cправі № 918/919/22.

Отже, для задоволення позову у даному корпоративному спорі про оскарження рішення загальних зборів позивачу слід одночасно довести порушення його особистого права та чинного законодавства при прийнятті спірного рішення.

Недоведеність одного з цих елементів тягне відмову в позові (як самостійна підстава).

При цьому порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай, індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення. Права та інтереси, які не є індивідуально вираженими, або стосуються прав інших осіб, не підлягають судовому захисту на користь позивача, що звернувся із позовом.

Суд вже обґрунтував, що за результатами вирішення спору не доведеними з боку позивача є як його порушені персоніфіковані права, на захист яких подано позов (їх зміст не заявлено суду в позові), так і порyшення вимог чинного законодавства при прийнятті спірних рішень загальними зборами членів ГБК "Сирена" 31.01.2021 року, про що не було надано належних і допустимих доказів.

Відповідач просить суд застосувати строк позовної давності до заявлених позовних вимог (а.с. 66, 80, 132).

Розглянувши дане клопотання судом встановлено наступне:

Згідно з положеннями ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За приписами ст.257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України).

При цьому, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до прийняття ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч.3 та 4 ст.267 Цивільного кодексу України).

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст.267 Цивільного кодексу України).

За змістом ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Згідно ч. 1,2 ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства.

Суд зауважує на тому, що частину другу статті 258 ЦК України було доповнено вищенаведеним пунктом Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", який набрав чинності 17.06.2018 та сфера застосування якого обмежується регламентацією правовідносин щодо правового статусу товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю, порядку їх створення, діяльності та припинення, прав та обов`язків їх учасників.

Отже, ця норма встановлена для застосування спеціальної позовної давності в один рік саме щодо оскарження рішень загальних зборів товариств з обмеженою та додатковою відповідальністю, а не юридичних осіб інших організаційно-правових форм та громадських об`єднань.

Наведений висновок узгоджується з висновками, викладеними Верховним Судом у постановах від 18.03.2020 у справі №904/686/19, від 22.06.2021 у справі №910/9672/20, від 15.06.2022 у справі №908/2289/20, від 08.06.2022 у справі №908/1206/20, від 09.09.2021 у справі №916/161/20 та від 20.05.2020 у справі №904/393/20, і Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду не вбачає підстав для відступу від них.

Отже для оскарження спірного рішення загальних зборів ГБК "Сирена" від 21.01.2021 року для позивача діє строк позовної давності у три роки з моменту виникнення права на подання позову - 22.01.2021 року.

Позивач звернувся до суду 05.09.2025 року (позов зареєстровано 08.09.2025).

Позивач слушно зауважує, що згідно з положеннями пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

У зв`язку з поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 ,Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11.03.2020 № 211 встановлено на території України карантин з 12.03.2020 по 03.04.2020. У подальшому дію карантину було неодноразово продовжено, зокрема Постановою Кабінету Міністрів України від № 383 від 25.04.2023 дію карантину продовжено до 30.06.2023.

Отже, на час дії установленого на території України карантину строки, визначені статтями 257, 258 Цивільного кодексу України, були продовжені.

Схожі висновки Верховного Суду щодо застосування статей 256, 257, пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України викладено у постановах від 06.05.2021 у справі №903/323/20, та від 25.08.2021 у справі №914/1560/20.

Окрім того, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено п.19, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст. 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

У зв`язку з військовою агресією рф проти України, з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". В подальшому відповідними Указами Президента України воєнний стан неодноразово та безперервно продовжувався, і є чинним по даний час.

Отже позивач не пропустив строк позовної давності для звернення до суду.

У пунктах 1 - 3 частини першої статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Оскільки позивачем не було сформульовано у позові та не було доведено суті та змісту індивідуалізованого порушеного права, на захист якого подано позов, не було доведено доказами у справі, яким вимогам чинного законодавства не відповідає спірне рішення загальних зборів ГБК "Сирена", то у позові слід відмовити повністю за недоведеністю його підстав.

Крім того, суд звертає увагу на обраний позивачем неналежний спосіб захисту у вигляді одночасної позовної вимоги визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів членів кооперативу від 31.01.2021

Слід зауважити, що чинне законодавство не передбачає одночасного визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів товариств та інших суб`єктів. За своєю правовою суттю визнання рішення недійсним та скасування рішення є альтернативними вимогами, оскільки мають різні правові наслідки, зокрема, через різницю в часі дії такого акта (рішення), щодо якого приймається рішення про його недійсність та скасування.

Правові наслідки скасування рішення не тотожні правовим наслідкам його недійсності. Головна різниця полягає в тому, що визнання недійсним означає, що воно не створює правових наслідків з моменту його прийняття. Скасування означає втрату чинності на майбутнє. Скасування рішення означає, що воно скасовується з дати прийняття рішення про скасування.

Такі висновки викладено в постановах КГС ВС від 17.07.2018 у справі № 916/2386/17; від 22.08.2018 у справі № 925/715/17; від 14.09.2022 у справі № 909/298/21; від 12.07.2023 у справі № 924/641/20.

Позивач не визначився, якого саме наслідку для спірного рішення він хотів досягнути в світлі цих питань за результатами вирішення спору.

Згідно із статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010 №4241/03 , у ч.23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» за заявою №63566/00, Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.

Суд приєднав до справи всі документи з процесуальних питань, письмові пояснення і докази, які подані сторонами на всіх стадіях розгляду справи, вирішив всі заявлені сторонами клопотання, вжив всіх належних заходів для вирішення спору керуючись ст.2 ГПК України і тим самим забезпечив сторонам всі умови повно представити свої позиції у спорі.

Суд вважає, що при вирішенні спору у справі сторонам було повністю забезпечена можливість бути почутими. Всі вагомі аргументи сторін суд врахував та оцінив у даному рішенні. Клопотання відповідача (а.с.172) дослідити відео в мережі Ютьюб суд відхилив, оскільки перелічені факти, які на думку відповідача, містяться у відео, прямо не стосуються предмету доказування.

Отже у позові слід відмовити повністю.

Згідно з ст.129 ГПК України, при відмові в позові, судові витрати покладаються на позивача

Керуючись ст. 238, 240 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду потягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 18 січня 2026 року

Суддя Н.М. Спаських