ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
17.10.2025 в системі «Електронний суд» представником Приватного підприємства "СБ ПЛЮС" сформовано позовну заяву до Приватного підприємства "АГРОПРОДОПТ" про стягнення заборгованості за Договором поставки № 1-08/25 від 26.08.2025 у розмірі 2143467,61 грн з яких: - 2 052 245,26 грн. - сума основного боргу; 6 156,74 грн. - сума інфляційних втрат; 7 921,82 грн. - 3% річних; 77 143,79 грн. - пеня та була передана 20.10.2025 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2025 позовну заяву Приватного підприємства "СБ ПЛЮС" залишено без руху.
Позивачем у строк встановлений ухвалою суду від 27.10.2025, подано заяву про усунення недоліків, з доданими до неї документами.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 04.12.2025 о 11:35 год.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.12.2025 позовні вимоги задоволено частково; провадження у справі в частині стягнення з Приватного підприємства «АГРОПРОДОПТ» основного боргу у розмірі 585 880 (п`ятсот вісімдесят п`ять тисяч вісімсот вісімдесят) грн 56 коп. закрито; стягнуто з Приватного підприємства «АГРОПРОДОПТ» (03057, м. Київ, вул. Молдовська, буд. 2, корп. 1В, каб. 5, ) на користь Приватного підприємства «СБ ПЛЮС» (08600, Київська обл., м. Васильків, вул. Комарова, 77, ) суму основного боргу у розмірі 1 466 364 (один мільйон чотириста шістдесят шість тисяч триста шістдесят чотири) грн 70 коп., пеню у розмірі 77 143 (сімдесят сім тисяч сто сорок три) грн 79 коп., 3% річних у розмірі 7 921 (сім тисяч дев`ятсот двадцять одна) грн 82 коп., інфляційні втрати у розмірі 6 156 (шість тисяч сто п`ятдесят шість) грн 74 коп. та судовий збір у розмірі 25 721 (двадцять п`ять тисяч сімсот двадцять одна) грн 61 коп.

26.12.2025 в системі «Електронний суд» представником позивача сформовано заяву про ухвалення додаткового рішення відповідно до якої представник просить стягнути з Приватного підприємства «АГРОПРОДОПТ» на користь Приватного підприємства «СБ ПЛЮС» витрати на правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи в суді першої інстанції в розмірі 20 500,00 грн., а також клопотання про повернення Приватному підприємству «СБ ПЛЮС» надмірно сплачену суму судового збору згідно платіжної інструкції № 3692 від 16.10.2025р. на суму 6 430,40 грн.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, остання містить посилання, що позивач понесе судові витрати на правову допомогу адвоката у розмірі, що буде визначений на підставі звіту про загальний витрачений час на надання послуг, орієнтовно становить що найменше 25 000,00 грн.

Окрім того представник зазначив, що на підтвердження наданого обсягу послуг відповідно до ч. 129 ГПК України будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами частини 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Таким чином суд дійшов висновку про вирішення питання про ухвалення додаткового судового рішення без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву представника Приватного підприємства "СБ ПЛЮС" про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з приписами статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відтак, ч. 3 ст. 4 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом п.1 ч.3 ст.123 та ст.126 Господарського процесуального кодексу України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Відповідно до ст.56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Статтею 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Слід зазначити, що юридична особа самостійно вирішує питання про вибір свого представника у господарському суді. Держава гарантує такій особі відшкодування судових витрат на юридичні послуги, що надаються лише адвокатом. Витрати юридичної особи на надані їй у господарському судочинстві послуги адвоката відшкодовуються в порядку, встановленому процесуальним законом.

Відповідно до вимог ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.27,30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №910/15944/17; додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18, постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 914/359/18.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази відповідно до статті 124 Господарського процесуального кодексу України подаються разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

На підтвердження витрат у сумі 20500,00 грн представник позивача надав копії наступних документів: платіжні інструкції, звіт до Договору про надання юридичних послуг від 24.12.2025, рахунки на оплату та Акти надання послуг.

Окрім того в матеріалах справи міститься Договір про надання правової (правничої) допомоги №15/10 від 15.10.2025 та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

15.10.2025 між Приватним підприємством "СБ ПЛЮС" (далі - Замовник) та Адвокатським об`єднанням «ЮВІТО» (далі - Об`єднання) укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги №15/10 (далі - Договір).

Пунктом 1.1 Договору сторони передбачили, що за цим Договором Об`єднання бере на себе зобов`язання надавати Замовнику правову (правничу) допомогу щодо підготовки позовної заяви, подання позовної заяви до суду та супроводження в судах всіх інстанцій відповідної справи щодо стягнення заборгованості з ПП «АГРОПРОДОПТ», Код на користь замовника з усіма правами передбаченими даним Договором та правами сторони по відповідному процесу, а також правову допомогу щодо представництва інтересів Замовника в органах виконавчої служби з всіма правами відповідної сторони виконавчого провадження (в тому числі але не виключно, має право готувати, підписувати та подавати заяви на примусове виконання рішень, виконавчих документів, та будь-які інші документи в рамках примусового виконання, а також надавати іншу правову допомогу та юридичні послуги, а замовник бере на себе зобов`язання приймати та оплачувати вартість такої правової допомоги.

Відповідно до п. 5.1 Договору вартість послуг (гонорар) Об`єднання за цим Договором становить:

5.1.1. 10 000,00 грн. за надання комплексної правової (правничої) допомоги щодо: аналізу ситуації, документів, формування доказової бази, написання Позовної заяви, формування реквізитів для оплати судового збору, пакету документів для подання позову, подання позову до

5.1.2. 3 500,00 грн. за надання правової допомоги щодо участі в одному судовому засіданні по справі, не залежмо від результатів засідання (оголошення перерви, відкладення, зняття з розгляду і т.д);

5.1.3. 1 500,00 грн. за надання 1 години правової допомоги не передбачену вище (в тому числі але не Виключно: ведення перемовин, підготовка будь-яких процесуальних документів по справі окрім позову, отримання документів наручно, погодження мирових угод, і т.д.).

За результатом наданих послуг між сторонами підписано акт надання послуг №124 від 31.10.2025 на суму 10000,00 грн (на підставі п. 5.1.1), а також акт надання послуг №179 від 24.12.025 на суму 10500,00 грн (на підставі п. 5.1.2).

Таким чином загальна вартість наданих послуг складає 20500,00 грн.

Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При цьому адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

У постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 ГПК України. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, частина п`ята статті 129 ГПК України містить критерій обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Вирішуючи питання, чи є розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу заявлені представником позивача у розмірі 20500,00 грн є співрозмірні зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а також обсягом наданих адвокатом послуг.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що сума, яка підлягає до стягнення з відповідача на правову допомогу становить 20500,00 грн.

В частині клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору, суд зазначає наступне.

Так, згідно пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Частиною 5 даної статті встановлено, що повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Судом встановлено, що позивачем було подано позовну заяву у даній справі в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином при зверненні з позовною заявою розмір судового збору, що підлягає сплаті, підлягає пониженню на коефіцієнт 0,8 та становить 25 721,61 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 32152,02 грн (відповідно до платіжної інструкції № 3692 від 16.10.2025), тобто внесено судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено законом, у зв`язку з чим на користь позивача підлягає поверненню судовий збір у розмірі 6430,41 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку подане представником Приватного підприємства "СБ ПЛЮС" клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору задовольнити та повернути з Державного бюджету України надмірно сплачений судовий збір в розмірі 6430,41 грн за звернення до суду з позовом згідно платіжної інструкції № 3692 від 16.10.2025.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Заяву представника Приватного підприємства "СБ ПЛЮС" про ухвалення додаткового рішення та повернення надмірно сплаченого судового збору - задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства «АГРОПРОДОПТ» (03057, м. Київ, вул. Молдовська, буд. 2, корп. 1В, каб. 5, ) на користь Приватного підприємства «СБ ПЛЮС» (08600, Київська обл., м. Васильків, вул. Комарова, 77, ) витрати на правову допомогу у розмірі 20 500 (двадцять тисяч п`ятсот) грн 00 коп.

3. Повернути Приватному підприємству «СБ ПЛЮС» (08600, Київська обл., м. Васильків, вул. Комарова, 77, ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 6430 (шість тисяч чотириста тридцять) грн 41 коп., сплачений за платіжною інструкцією № 3692 від 16.10.2025.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом додаткового рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Дата складення та підписання додаткового рішення 08.01.2026.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ