ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.01.2026 Справа№914/114/26

Господарський суд Львівської області у складі судді Олени ЩИГЕЛЬСЬКОЇ, розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТАК», м.Київ

про забезпечення позову

у справі № 914/114/26

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТАК», м.Київ

до відповідача: Приватного підприємства «Гал-Євро-Контракт», м.Львів

про стягнення 10 902 163,19 грн. заборгованості

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІТАК» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Приватного підприємства «Гал-Євро-Контракт» про стягнення 10 902 163,19 грн заборгованості, з якої: 8236830,13 грн. основного боргу, 794107,59 грн пені, 71837,18 грн 3% річних, 61993,16 грн інфляційних втрат, 1737395,13 грн 0,2% за користування коштами на умовах товарного кредиту.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову (вх.№88/26), у якій заявник просить:

- накласти арешт на грошові кошти, що належать приватному підприємству «Гал-Євро-Контракт» в межах суми 8 236 830,13 гривень, що є на рахунку IBAN: НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк» або на будь-яких інших рахунках Відповідача;

- накласти арешт на все рухоме та все нерухоме майно, що належить відповідачеві та/або знаходиться на балансі відповідача.

В обгрунтування заяви ТОВ «ІТАК» зазначає, що в порушення договірних зобов`язань, Відповідач не сплатив 8 236 830,13 гривень за поставлену продукцію за договором поставки №61 від 29.05.2024 року.

Заявник стверджує, що неодноразово намагався владнати конфлікт в досудовому порядку з відповідачем: в телефонному режимі звертався до відповідача з вимогою про необхідність виконати зобов`язання за договором поставки, однак вказані вжиті заходи не дали позитивних результатів

Заборгованість на суму понад 8,6 мільйонів гривень залишається не погашеною вже понад 3 місяці, водночас ТОВ «Ітак» змушене залучати кредитні кошти для забезпечення своєчасного виготовлення продукції для своїх клієнтів та несе збитки, у зв`язку з нездійсненням оплати Відповідачем за отриману продукцію.

ТзОВ «ІТАК» заявник вважає, що невжиття заходів щодо накладення арешту на грошові кошти, що є на рахунках ТОВ «Гал-Євро-Контракт» та на все рухоме та все нерухоме майно, що знаходиться на балансі ТОВ «Гал-Євро-Контракт» в межах суми основного боргу, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення судом позовних вимог.

Дослідивши зміст поданої заяви ТОВ «ІТАК» про забезпечення позову, а також долучених до неї доказів, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову. Право вжиття тих чи інших заходів належить суду, який виходить із предмету спору, конкретних обставин справи та пропозицій заявника.

Перевіривши зазначені позивачем обставини, проаналізувавши обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає не доведеною та не підтвердженою необхідність забезпечення позову.

Так, позивач просить суд забезпечити позов накладенням арешту на грошові кошти ТОВ «Гал-Євро-Контракт» та все рухоме та все нерухоме майно, що належить відповідачеві та/або знаходиться на балансі відповідача в розмірі заявленої позовної вимоги про стягнення 8236830,13 грн основного боргу.

Оцінюючи наведені позивачем підстави для вжиття заходів забезпечення позову у справі, суд аналізує поведінку відповідача у правовідносинах з позивачем, який відповідно до обставин, зазначених у позові, отримав поставлений у період з жовтня по вересень 2025 товар на загальну суму 17003702,27 грн, з яких у період 18.10.2024 30.12.2025 частково сплатив 8766872,14 грн.

Суд враховує, що сторони у договорі поставки погодили (з врахуванням умов додаткової угоди №2 від 03.03.2025), що відповідач повинен здійснювати оплату товару протягом 90 календарних днів з дня отримання продукції шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника (позивача).

Разом з тим суд зауважує, що на день звернення позивача до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову (09.01.2026) прострочення відповідача не є тривалим, а підстави нездійснення повної оплати на цей час не відомі. Крім цього, відповідачем неодноразово здійснювались часткові оплати, з яких остання, як зазначає позивач, відбулась 31.12.2025 на суму 100000 грн.

Суд також зауважує, що заявником не подано жодних доказів щодо підтвердження тяжкого фінансового становища відповідача, щодо наявності значної кількості заборгованості чи не виконаних зобов`язань перед іншими контрагентами, щодо вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань чи на уникнення спілкування з позивачем. Тобто факт реальної можливості невиконання рішення суду про стягнення коштів, якщо таке буде постановлено в цій справі, заявник не довів. Розмір боргу, який підлягає встановленню та перевірці під час розгляду справи, не є достатньою підставою та належним обґрунтуванням необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Суд акцентує, що інститут забезпечення позову призначений для запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів позивача, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів, а не для автоматичного застосування обмежувальних заходів при порушенні зобов`язання іншою стороною. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову. Один лише факт порушення договірного зобов`язання, якщо такий мав місце у відносинах сторін, не свідчить про існування обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, як цього вимагає ст. 136 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Саме зазначені судом підстави підлягають оцінці при вирішенні питання про необхідність вжиття заходів забезпечення позову незалежно від ціни позову.

Тому зазначення позивачем про сам факт невиконання зобов`язання з оплати вартості поставленого товару у сумі 8236830,13 грн за відсутності доказів та обґрунтованих припущень, що свідчать про наявність передумов для ухилення відповідача від виконання грошових зобов`язань, що є предметом спору, та утруднення виконання рішення про задоволення позову, якщо таке буде постановлене, не є належним обґрунтуванням наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, про які просить позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Здійснюючи в межах повноважень, визначених процесуальним законом, оцінку доводів заявника стосовно розумності та обґрунтованості вимог щодо забезпечення позову, суд доходить висновку, що подана заявником заява ґрунтується на бездоказових припущеннях щодо можливого ухилення відповідача від виконання рішення суду про стягнення заборгованості, а відтак і щодо неможливості чи істотного ускладнення в майбутньому виконання такого рішення.

Суд звертає увагу, що заявник не надав належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, із якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів забезпечення позову та які б свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів. У той же час, не обґрунтовано вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти на рахунках товариства в межах ціни позову навпаки можуть призвести до перешкод у здійсненні господарської діяльності та в свою чергу погіршення майнового стану сторони.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТАК» про забезпечення позову (Вх. № 88/26 від 09.01.2026) необхідно відмовити.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТАК» про забезпечення позову (вх.№ 88/26 від 09.01.2026) відмовити

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Суддя Щигельська О.І.