УХВАЛА

15 січня 2026 року

м. Київ

cправа № 909/414/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мамалуй О.О. - головуючий, Баранець О.М., Кролевець О.А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.09.2024

у складі колегії суддів: Бойко С.М. - головуючий, Бонк Т.Б., Якімець Г.Г.

та на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 06.05.2024

суддя: Михайлишин В.В.

у справі № 909/414/24

за позовом ОСОБА_1

до Калуського міськвиконкому

про нарахування подвійних пенсійних виплат,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.09.2024 та на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 06.05.2024 у справі № 909/414/24.

При перевірці матеріалів касаційної скарги Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В свою чергу, принцип правової визначеності є одним з основоположних аспектів верховенства права, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 293 ГПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Суд зазначає, що частиною четвертою статті 293 ГПК України передбачені два виключні випадки, за відсутності яких, суд касаційної інстанції незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Таким чином, встановлене процесуальним законодавством обмеження права на касаційне оскарження відповідає вимогам вищевказаної статті 129 Конституції України.

Статтею 288 ГПК України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, що оскаржується, або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова Північного апеляційного господарського суду у справі № 909/414/24 ухвалена 18.09.2024, повний текст складено 19.09.2024.

Відповідно до частини другої статті 116 ГПК України строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку.

Таким чином останній день оскарження постанови за приписами частини четвертої статті 293 ГПК України припадає на 09.10.2024.

Однак, як вбачається з відмітки відділу поштового зв`язку на конверті, касаційна скарга подана до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду - 26.12.2025, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення.

Таким чином, касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.09.2024 та на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 06.05.2024 у справі №909/414/24 подана до Верховного Суду поза межами процесуального строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 288 ГПК України, а також після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення. Водночас клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення відсутнє.

Враховуючи те, що касаційна скарга була подана поза межами присічного строку, встановленого частиною четвертою статті 293 ГПК України, а доказів в обґрунтування виключних випадків пропуску строку на звернення з касаційною скаргою, зазначених у статті 293 ГПК України, заявник не навів, Верховний Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 233, 234, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.09.2024 та на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 06.05.2024 у справі № 909/414/24.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Судді О. М. Баранець

О. А. Кролевець