РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.01.2026Справа № 910/13436/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Федіна Володимира Володимировича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Укрпроммонтаж» (вул. Петра Курінного, буд. 2А, оф.4, м. Київ, 03148; ідентифікаційний код 41802758)

про стягнення 30 600 грн,

Представник сторін: не викликались

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулася Фізична особа-підприємець Федін Володимир Володимирович (далі за текстом - ФОП Федін В.В., Позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Укрпроммонтаж» (далі за текстом - ТОВ «БК «Укрпроммонтаж», Відповідач) про стягнення 25 500 грн - основного боргу та 5 100 грн - штрафу, за надання послуг оренди спецтехніки за договором на виконання ремонтних робіт №17/59 від 20.06.2025 (далі за текстом - Договір).

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що ним на виконання умов Договору надано Відповідачу послуги з оренди майна на суму 25 500 грн, які Відповідачем станом на дату звернення до суду з позовом не сплачено.

Зазначене стало підставою для нарахування Відповідачу штрафу на підставі пункту 5.4 Договору та звернення до суду.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, Позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду приведену у відповідність ціну позову / прохальну частину позову та інформації щодо наявності у Позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

07.11.2025 на електронну адресу суду надійшла заява Позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд зазначає, що ухвала від 10.11.2025 згідно повідомлення Господарського суду міста Києва від 11.11.2025 доставлена Відповідачу до електронного кабінету 11.11.2025 о 15:40.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до частини 6 вказаної статті якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, судом встановлено, що 11.11.2025 ухвала суду від 10.11.2025 належним чином вручена Відповідачу.

За приписами частини 8 статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 у справі № 910/13436/25 встановлено Відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву, однак станом на дату ухвалення даного рішення суду відзив на позовну заяву не надійшов.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

20.06.2025 між Позивачем (Виконавець) та Відповідачем (Замовник) укладено Договір, відповідно до пункту 1.1 якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання надати в оренду важкий каток дорожній JCB.

Вартість виконаних робіт є договірною в усній формі та зафіксовано в акті виконаних робіт та рахунку (пункт 2.1 Договору).

Відповідно до пункту 2.4 Договору оплата здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця протягом 3-х банківських днів після завершення ремонтних робіт та отримання рахунку на оплату.

Згідно акту № 30/6 виконаних робіт від 30.06.2025 Позивачем надано послуги оренди катка важкого вібраційного JCB на суму 25 500 грн

Даний акт підписано двома сторонами без зауважень та претензій, що підтверджує факт надання послуг згідно Договору та виникнення у Відповідача обов`язку з оплати.

Також до матеріалів справи надано рахунок - фактура № 2706/3 від 27.06.2025 на суму 25 500 грн на оплату послуг за Договором.

Заперечення Відповідача в частині не отримання ним рахунку - фактури № 2706/3 від 27.06.2025 станом на дату підписання акту № 30/6 виконаних робіт від 30.06.2025 відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач звертався до Відповідача із претензією від 09.10.2025 про необхідність сплати боргу на суму 25 500 грн, яка залишена Відповідачем без відповіді.

Станом на дату звернення до суду борг в розмірі 25 500 грн Відповідачем не сплачено.

Докази на спростування зазначеного матеріали справи не містять.

Враховуючи порушення Відповідачем обов`язку з розрахунку, Позивачем на підставі пункту 5.4 Договору нараховано штраф в розмірі 20 % від повної вартості робіт.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором оренди.

Частина 1 статті 759 ЦК України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до частини 1 та 5 статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

В силу встановленого вище, суд дійшов висновку, що у Відповідача в силу положень пунктів 2.2 та 2.4 Договору станом на 04.06.2025 виник обов`язок з оплати наданих йому послуг з оренди на суму 25 500 грн, які ним прийняті від Позивача без зауважень та претензій 30.06.2025.

Враховуючи відсутність доказів оплати вимоги Позивача в частині стягнення суми основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується нарахування Позивачем штрафу суд зазначає наступне.

Так, відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до частини 2 статті 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. (стаття 549 ЦК України).

Підставою для нарахування штрафу в розмірі 20 % Позивачем зазначено пункт 5.4 Договору, згідно умов якого - за прострочення прийому виконання робіт Замовник додатково сплачує штраф у розмірі 20 % повної вартості робіт.

Однак, враховуючи обґрунтування заявленого позову та надані стороною Позивача докази, суд не вбачає підстав для стягнення штрафу, нарахованого на підставі пункту 5.4 Договору оскільки судом не вбачається можливості встановити факт допущення Відповідачем прострочення прийому виконаних робіт, а в даному випадку наданих послуг оренди.

Відтак, вимоги в частині стягнення з Відповідача штрафу є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Що стосується заявлених Позивачем до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн суд зазначає наступне.

На підтвердження понесення Позивачем витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи надано наступні копії документів:

- ордер серії ВС № 1408894 від 21.10.2025;

- свідоцтво на про право на заняття адвокатською діяльністю від 31.07.2025 серії ЛВ № 000224;

- квитанція до прибуткового касового ордера № 11 від 08.10.2025 на суму 15 000 грн;

- договір про надання правової допомогу № 08/10/1 від 08.10.2025, пунктом 3.1 якого закріплено, що гонорар адвоката визначається сторонами у Додатку № 1 до договору.;

- додаток № 1 від 08.10.2025 до договору про надання правової допомогу № 08/10/1 від 08.10.2025, згідно якого сторонами погоджено гонорар в розмірі 15 000 грн.

Так, зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 частини 3 статті 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із критеріями визначеними в частині 4 статті 126 ГПК України.

Відповідно до частини 5 та 6 статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зазначає, що заперечення Відповідача в цій частині відсутні.

При цьому, суд зазначає, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, що склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Враховуючи викладене вище та з огляду на категорію справи щодо якої виник спір, суд дійшов висновку, що заявлені Позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн є необґрунтованими, надмірними та не пропорційними до предмета спору, з урахуванням ціни позову.

Відтак, на переконання суду, з метою не покладання на сторону Відповідача надмірного тягаря суд дійшов висновку, що відшкодуванню Відповідачем підлягає сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн з урахуванням часткового задоволення позовних вимог.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

З огляду на встановлені судом обставини на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що Відповідачем порушено умови Договору в частині здійснення оплати за користування орендованим майном, що відповідно свідчить про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог з урахуванням положень частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця Федіна Володимира Володимировича - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Укрпроммонтаж» (вул. Петра Курінного, буд. 2А, оф.4, м. Київ, 03148; ідентифікаційний код 41802758) на користь Фізичної особи-підприємця Федіна Володимира Володимировича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) основний борг - 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн, витрати на професійну правничу допомогу - 6 000 (шість тисяч) грн та судовий збір - 2 018 (дві тисячі вісімнадцять) грн 67 коп.

3. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

4. В задоволенні іншої частини витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 15.01.2026

Суддя Антон ПУКАС