ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

"16" січня 2026 р.м. ХарківСправа № 922/82/26

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

розглянув матеріали

позовної заяви LOWA Sportschuhe GmBH (Hauptstra?e 19, 85305 Jetzendorf, Germany; )
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Нік.Юей» (49087, м. Дніпро, вул. Галини Мазепи, 73, кв. 161; ) 2) Фізичної особи-підприємця Добіжи Юрія Богдановича ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП: НОМЕР_1 )
про захист права на торгові марки
ВСТАНОВИВ:

13.01.2026 LOWA Sportschuhe GmBH звернулась до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нік.Юей» та Фізичної особи-підприємця Добіжи Юрія Богдановича, в якій просить суд:

1) поновити Компанії LOWA Sportschuhe GmBH (LOWA Sportschuhe GmbH) процесуальний строк, встановлений ч.5 ст.110 ГПК України, на подання позовної заяви після постановлення ухвали про забезпечення доказів;

2) заборонити фізичній особі-підприємцю Добіжі Юрію Богдановичу (РНОКПП НОМЕР_1 ) використовувати знаки для товарів і послуг за міжнародними реєстраціями №495673 та №1053100 в мережі «Інтернет», у тому числі в доменних іменах «lowa.com.ua» та «lw.com.ua»;

3) зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Нік.Юей» (ідентифікаційний код 34984247) здійснити переделегування доменних імен «lowa.com.ua» та «lw.com.ua» на користь Компанії LOWA Sportschuhe GmBH (Hauptstra?e 19, 85305 Jetzendorf, Germany; реєстраційний номер HRB 172 614) шляхом внесення відповідних змін до реєстру;

4) покласти судові витрати на відповідачів.

Розглянувши позовну заяву з додатками, суд встановив, що вона відповідає процесуальним вимогам статей 162, 164, 172 ГПК України, а відтак суд на підставі статті 176 ГПК України приймає позов до розгляду і відкриває провадження у справі.

Частиною 1 статті 12 ГПК України передбачено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного).

Наявність спору між сторонами в даному випадку виключає можливість розгляду даної справи в порядку наказного провадження, тому суд, відповідно, має визначити в порядку спрощеного чи загального позовного провадження підлягає розгляду ця справа.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються нормами ГПК України.

Беручи до уваги, що обставини справи, що згідно ч.3 статті 247 ГПК України мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, наразі свідчать про відсутність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку, суд приходить до висновку про те, що справа №922/82/26 підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження.

Разом з цим, при здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в ст.ст.2,4 ГПК України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України врегульовано питання щодо обов`язку доказування та подання доказів. Згідно з цією статтею кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами.

У відповідності до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Разом з цим, згідно зі статтею 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова. Застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про судоустрій та статус судів» судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою (ч.1 ст.10 ГПК України).

Згідно з частин першої, другої, четвертої, п`ятої статті 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

При цьому до письмових доказів, викладених недержавною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України «Про нотаріат».

Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком. Переклад має бути зроблений з усього тексту документа, що перекладається, і закінчуватися підписами. Під текстами оригіналу та перекладу вміщується підпис перекладача у разі здійснення перекладу перекладачем. Посвідчувальний напис викладається під текстами документа і перекладу з нього. Переклад, розміщений на окремому від оригіналу чи копії аркуші, прикріплюється до нього, прошнуровується і скріплюється підписом нотаріуса і його печаткою.

Водночас, відповідно до ч.2 ст.80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Таким чином, докази, не перекладені з російської мови (недержавної мови) на українську мову та не засвідчені належним чином в порядку статті 79 Закону України «Про нотаріат» не є належними документами в розумінні статей 73, 91 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не оформлені в установленому законом порядку (такої ж думки дотримується Верховий Суд у постанові від 20.06.2019 у справі №910/4473/17).

Використання документів, викладених іноземною (російською) мовою без їх засвідченого у встановленому порядку перекладу українською мовою, суперечить положенням Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» та частини першої статті 10 ГПК України (мова господарського судочинства). Подібна правова позиція міститься у постанові від Верховного Суду 18.09.2024 у справі №751/1620/23.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 13 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом.

Конституційний Суд України у рішенні від 14.07.2021 у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» (далі - Рішення) наголосив на тому, що громадянин України не має обов`язку володіти іншою мовою, ніж державна, тому надання йому поза його волею інформації іншою мовою, ніж державна, є порушенням його прав, що є несумісним із Конституцією України.

Згідно вимог ч.2 ст.10 ГПК України суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою.

Відповідно до ч.4 ст.74 ГПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Судом встановлено, що частина документів, доданих до позовної заяви, викладені іноземною мовою, без відповідного їх перекладу українською мовою.

В свою чергу не перекладені на українську мову та не засвідчені належним чином в порядку ст.79 Закону України «Про нотаріат» документи не є належними документами, оскільки не оформлені в установленому законом порядку.

Відсутність належним чином засвідченого перекладу на українську мову документу, складеного іноземною мовою, унеможливлює встановлення судом змісту такого документу, дії, яка вчинена на підставі вказаного документу, особи, якою вона була вчинена, на користь кого тощо.

З огляду на вище зазначене, задля забезпечення рівності прав учасників судового процесу за мовною ознакою, суд вважає за необхідне зобов`язати LOWA Sportschuhe GmBH надати суду переклад українською мовою додатків до позовної заяви, здійснений в установленому законом порядку.

Разом з тим, у позовній заяві позивач просить поновити Компанії LOWA Sportschuhe GmBH (LOWA Sportschuhe GmbH) процесуальний строк, встановлений ч.5 ст.110 ГПК України, на подання позовної заяви після постановлення ухвали про забезпечення доказів.

Як зазначає представник позивача 15.12.2025 з метою визначення складу учасників справи, а саме встановлення реєстранта (-ів) доменних імен «lowa.com.ua» та «lw.com.ua», до суду було подано заяву про забезпечення доказів.

24.12.2025 ухвалою господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/7082/25 зазначену заяву було задоволено та витребувано у ТОВ «Нік.Юей» у письмовій формі інформацію про реєстранта (-ів) доменних імен lowa.com.ua та lw.com.ua в обсязі достатньому для звернення до суду із позовом, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові фізичної особи / фізичної особи - підприємця, місце реєстрації та місце фактичного проживання; ідентифікаційний номер (РНОКПП), якщо відомий, адресу електронної пошти; контактний телефон. Повний текст ухвали був складений 24.12.2025 та отриманий представником позивача в підсистемі «Електронний суд» ЄСІКС 24.12.2025, а в паперовому вигляді - 07.01.2026.

08.01.2026 представником позивача на адресу позивача-1 було направлено заяву про виконання ухвали суду від 24.12.2025, позаяк в підсистемі «Електронний суд» ЄСІКС відомості про її виконання відповідачем-1 у встановлені судом строк та порядку (протягом 2 (двох) днів з дати отримання ухвали, у т.ч. через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС) були відсутні.

08.01.2026 на електронну пошту представника позивача від відповідача-1 надійшов лист (копія додається), згідно з яким ухвалу суду нібито було виконано ще 25.12.2025, на підтвердження чого надано копію листа №20251225-1 (копія додається), утім без доказів направлення вказаного листа до суду чи представнику позивача.

Отже, згідно наданих 08.01.2026 відповідачем-1 відомостей ним надається послуга реєстрації доменних імен «lowa.com.ua» та «lw.com.ua» Добіжі Юрію Богдановичу (відповідач-2), телефон: НОМЕР_2 , електронна пошта - ІНФОРМАЦІЯ_1

Оскільки відомості про реєстранта, без яких пред`явлення цього позову було не можливе (адже до цього не була відома особа відповідача-2 та ті відомості про неї, які слід зазначити в позові відповідно до приписів п.2 ч.3 ст.162 ГПК України), фактично отримані від реєстратора лише 08.01.2026, позивач встановлений ч.5 ст.110 ГПК України 10-денний строк на подання позову пропустив з поважних (незалежних від нього) причин, з огляду на що вказаний строк підлягає поновленню судом.

За приписами частин 1-4 статті 110 ГПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Відповідно до частини 5 статті 110 ГПК України у разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Якщо ухвала про забезпечення доказів на момент її скасування була виконана повністю або частково - отримані судом докази (показання свідків, висновки експертів тощо) не можуть бути використані в іншій справі.

За наведеної норми вбачається, що неподання позовної заяви протягом 10-ти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження тягне за собою правові наслідки виключно у виді скасування ухвали про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження та застосовуються у даному випадку виключно до ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 24.12.2025 у справі №904/7082/25. При цьому таке питання не може вирішуватися судом при розгляді іншої справи.

Отже, у випадку постановлення судом ухвали про вжиття заходів забезпечення доказів, неподання позовної заяви, повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження є наслідком для скасування відповідної ухвали про вжиття заходів забезпечення доказів та не може розглядатися судом під час вирішення питання про відкриття провадження у іншому провадженні.

За таких обставин, суд приходить до висновку про залишення без розгляду клопотання про поновлення Компанії LOWA Sportschuhe GmBH (LOWA Sportschuhe GmbH) процесуального строку на подання позовної заяви після постановлення ухвали про забезпечення доказів.

Керуючись статтями 12, 176, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Прийняти позовну заяву (вх.№82/26 від 13.01.2026) LOWA Sportschuhe GmBH до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нік.Юей» та Фізичної особи-підприємця Добіжи Юрія Богдановича про захист права на торгові марки до розгляду та відкрити провадження у справі №922/82/26.

2. Справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

3. Розпочати підготовче провадження і призначити підготовче засідання на

11 лютого 2026 року о 10:20.

4. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою: 61022, Україна, місто Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 8-й під`їзд, 1-й поверх, зал № 111.

5. Зобов`язати LOWA Sportschuhe GmBH надати суду переклад українською мовою додатків до позовної заяви, здійснений в установленому законом порядку, у строк до 09 лютого 2026 року.

6. Залишити без розгляду клопотання про поновлення Компанії LOWA Sportschuhe GmBH (LOWA Sportschuhe GmbH) процесуального строку на подання позовної заяви після постановлення ухвали про забезпечення доказів.

7. Відповідачам, згідно статті 165 ГПК України, встановити строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов.

Суд роз`яснює відповідачам, що відповідно до ч.2 ст.178 ГПК України, у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

8. Позивачу, згідно статті 166 ГПК України, встановити строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання.

9. Встановити відповідачам строк 5 днів на подання заперечень на відповідь позивача на відзив, оформлених відповідно до ст.167 ГПК України.

10. Звернути увагу учасників справи, що подання доказів у справі здійснюється учасниками справи на стадії підготовчого провадження.

11. Запропонувати учасникам справи забезпечити участь у судовому засіданні компетентного представника з документами, що посвідчують його особу та повноваження.

12. Явку представників учасників справи визнати необов`язковою.

13. Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу підписано 16.01.2026.

СуддяТ.О. Пономаренко

Примітка: У зв`язку з початком тестової експлуатації підсистеми «Електронний суд» з 01.01.2019, відповідно до Розділу XI «Положення про автоматизовану систему документообігу суду» приймання та реєстрація надісланих учасниками судових процесів електронних процесуальних документів повинна здійснюватися з Електронних кабінетів, які вони мають створити в «Електронному суді» за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua. Після запровадження роботи Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи приймання через офіційну поштову скриньку суду процесуальних документів та документів, що стосуються розгляду справ здійснюватися не буде.