ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м. ХарківСправа № 922/3731/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

розглянувши заяву представника позивача адвоката Мамалуй Марії Олександрівни про ухвалення додаткового рішення (вх.№30528 від 30.12.2025) у справі

за позовом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (місцезнаходження: 61003, місто Харків, майдан Конституції, будинок 16; )
до Фізичної особи-підприємця Трященко Валентина Миколаївна (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 )
про стягнення коштів 43 553,98грн.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області знаходилася справа № 922/3731/25 за позовом Управління комунального майна та приватизації департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про стягнення з Фізичної особи-підприємця Трященко Валентини Миколаївни заборгованості за договором оренди №4897 від 12.07.2012 неустойки у сумі 43 553,98 грн. Також у позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача судові витрати у сумі 2 422,40 грн судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в порядку частини п`ятої статті 252 ГПК України.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.12.2025 у справі № 922/3731/25 позовні вимоги Управління комунального майна та приватизації департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Трященко Валентини Миколаївни на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради неустойку за договором оренди №4897 від 12.07.2012 у сумі 43 553,98 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

30.12.2025 до Господарського суду Харківської області надійшла заява представника позивача адвоката Мамалуй Марії Олександрівни про ухвалення додаткового рішення (вх.№30528 від 29.12.2025), згідно якої заявник просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Трященко Валентини Миколаївни витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.

Ухвалою суду від 31 грудня 2025 року прийнято до розгляду заяву представника Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради адвоката Мамалуй Марії Олександрівни про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/3731/25, розгляд заяви постановлено здійснювати без виклику представників сторін протягом 10 днів з моменту надходження заяви до суду, запропонувано відповідачу надати суду відповідь на заяву позивача, копію якої надіслати позивачу, докази надсилання надати суду.

Копію ухвали Господарського суду Харківської області від 31.12.2025 про прийняти до розгляду заяви представника Управління комунального майна та приватизації департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради адвоката Мамалуй Марії Олександрівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 922/3731/25 було направлено в паперовій формі - рекомендованим листом з повідомленням про вручення, за юридичною адресою Фізичної особи-підприємця Трященко Валентини Миколаївни згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак, зазначене відправлення не вручено адресатові та повернуто до суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою", згідно Довідки про причини повернення/досилання відділення поштового зв`язку Укрпошти від 08.01.2026.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ГПК України, судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Отже ухвала є судовим рішенням.

Відповідно до статті відповідно до пунктів 4, 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21 березня 2019 року у справі № 916/2349/17.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи наведені приписи чинного законодавства, копія ухвали про прийняти до розгляду заяви представника Управління комунального майна та приватизації департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради адвоката Мамалуй Марії Олександрівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 922/3731/25 є врученою відповідачу 08.01.2026, а тому він мав право подати відповідь на заяву позивача. Однак відповідач своїм правом не скористався.

Отже, суд належним чином виконав вимоги Господарського процесуального кодексу України щодо направлення процесуальних документів учасникам справи та здійснив всі необхідні дії з метою належного їх повідомлення про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення, а відповідач, у відповідності до пункту 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України визнається таким, що був належним чином повідомленим про розгляд даної заяви.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Оскільки розгляд заяви здійснювався без виклику представників сторін, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України не проводилося.

Розглянувши матеріали заяви та матеріали справи, суд зазначає наступне.

Положеннями ст.59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, при здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, господарському суду слід враховувати результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також, в порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу Українинадати належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Відповідно достатті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (Закон № 5076-VI).

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру чи погодинної оплати. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першоюстатті 30 Закону № 5076-VI як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 також зазначено, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивач надав договір про на надання послуг з адвокатської діяльності № 47 від 31.12.2024, укладений між позивачем та Адвокатським бюро «Антона Новакова». Відповідно до п.1.1 Договору Виконавець зобов`язується протягом терміну дії цього Договору надати Замовнику послуги, зазначені в п.п. 1.2., 1.3. Договору, а Замовник - прийняти і оплатити ці послуги. Пунктом 1.3.1 Договору встановлено, що послуги, які надаються за цим Договором, включають: забезпечення здійснення представництва у судах під час здійснення господарського судочинства, а також, згідно з п.1.3.2, надання інших видів правничої (правової) допомоги, зокрема, підготовка, складення та поданнґя заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру з питань, що є предметом правового супроводу.

23.09.2025 на виконання п.2.2 Договору Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради було надіслано Заявку №7671 від 23.09.2025, в якій позивач просить АБ "Антона Новакова" на підставі Договору про надання адвокатських послуг №47 від 31.12.2024 здійснити правничу допомогу в обсязі та на умовах передбачених Договором, а саме: здійснити заходи зі стягнення неустойки з Відповідача (ФОП Трященко В.М.) за договором оренди № 4897 від 12.07.2012 в судовому порядку.

Залучення до виконання цього Договору суб`єктів господарювання як співвиконавців не потребує отримання додаткової письмової згоди Замовника під час виконання Договору, за умови, що обсяг надання послуг суб`єктами господарювання як співвиконавцями не перевищуватиме 20 % від вартості Договору (п.2.3).

Відповідно до п. 3.1. Договору загальна ціна Договору становить: 1 950 000,00 грн. (один мільйон дев`ятсот п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок), без ПДВ.

Ставка за годину наданих послуг, яка визначена в рішенні Ради адвокатів Харківської області від 21.07.2021 р. № 13/1/7 в розмірі 0,25 мінімальної заробітної плати на день оплати, що на 01.01.2025 дорівнює 2 000,00 грн. ( дві тисячі грн. 00 коп.), без ПДВ.

Ціна Договору, визначена в п. 3.1. цього Договору, складається із гонорару Виконавця та понесених ним витрат на залучення співвиконавців (п.3.2).

Відповідно до п.5.1 Договору строк надання Послуг: до 31 грудня 2025 року.

Конкретний строк виконання завдання за Заявкою (в випадку необхідності) встановлюється Замовником за погодженням з Виконавцем в Заявці.

Відповідно до п. 5.4 договору Акт здавання-приймання наданих послуг складається Виконавцем за результатами календарного місяця надання послуг або за результатами надання послуги згідно Заявки та затверджується/підписується уповноваженими представниками Замовника. Акт здавання-приймання наданих послуг може складатись, як відповідно до однієї Заявки Замовника, так і кількох, за вибором Виконавця.

В Акті здавання-приймання наданих послуг зазначається назва послуги, опис виконаної роботи та кількість витраченого часу.

На виконання вищевказаного пункту Договору 29.09.2025 між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (замовником) та Адвокатським Бюро "Антона Новакова" (виконавцем) складено Акт №24 відповідно до якого, виконавець здав, а замовник прийняв послуги з адвокатської діяльності у відповідності до Договору про надання послуг з адвокатської діяльності №47 від 31.12.2024.

Відповідно до Акту №24: вид наданої правничої допомоги - підготовка для подання до суду позовної заяви та відповідних матеріалів (додатків) відносно ФОП Трященко В.М. згідно заявки замовника №7671 від 23.09.2025, витрати робочого часу на надання правничої допомоги - 5 годин, розмір гонорару Виконавця без ПДВ - 10 000,00 грн.

Акт №24 підписано обома сторонами та скріплено печатками.

З матеріалів справи вбачається, що правова допомога позивачу в даній справі (складання, підписання та подання позовної заяви та відповідних матеріалів (додатків)) надавалась адвокатом Мамалуй М.О. на підставі ордеру серії АХ №1255989 від 28.04.2025, виданого Адвокатським бюро «Антона Новакова».

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.

За приписами ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При оцінці обґрунтованості заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу суд враховує, що факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. є підтвердженим.

Пунктом 2.1, 2.3 Договору передбачено, що Виконавець гарантує Замовнику, що послуги за цим Договором будуть надаватися кваліфікованими спеціалістами Виконавця, які мають належну освіту у сфері права і досвід надання послуг, що є предметом Договору, та які протягом всього періоду надання послуг зможуть забезпечити глибоке дослідження поставлених завдань, неухильне дотримання вимог законодавства та відстоювання інтересів Замовника у спосіб, визначений законодавством, а залучення до виконання цього Договору суб`єктів господарювання як співвиконавців не потребує отримання додаткової письмової згоди Замовника під час виконання Договору, за умови, що обсяг надання послуг суб`єктами господарювання як співвиконавцями не перевищуватиме 20 % від вартості Договору.

Згідно зі статтею 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За змістом статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справ. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

З огляду на статтю 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як свідчать матеріали справи, позивачем в позовній заяві було зазначено, що попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складається з суми сплаченого судового збору за подання позовної заяви, а також витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн.

Втім, у позові позивач зазначив, що докази, які підтверджують фактичний розмір понесених позивачем судових витрат, зокрема витрат, пов`язаних з правничою допомогою, будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Позивач, подаючи заяву про надання доказів, які підтверджують фактичний розмір понесених ним судових витрат, зокрема витрат, пов`язаних з правничою допомогою, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, просить стягнути з відповідача 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи викладене вище, розглянувши та дослідивши всі надані позивачесм докази на підтверджня розміру понесених ним судових витрат, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241, 244, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача адвоката Мамалуй Марії Олександрівни про ухвалення додаткового рішення (вх.№30528 від 30.12.2025) - задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення у справі № 922/3731/25.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Трященко Валентина Миколаївна (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (місцезнаходження: 61003, місто Харків, майдан Конституції, будинок 16; ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення складено та підписано 12.01.2026

Суддя В.В. Рильова
Справа №922/3731/25