ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

06.01.2026м. ДніпроСправа № 904/7487/25

Суддя Васильєв О.Ю. , розглянувши матеріали

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Азурро Фінанс», м. Київ

До: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія-Росту", м. Дніпро

Про: стягнення 397 051,33грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Азурро Фінанс» (позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія-Росту" (відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 397 051,33 грн.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 300921-001 від 30.09.2021 в частині повернення кредиту.

Вимоги до змісту та форми позовної заяви, перелік документів, які додаються до позову (які є обов`язковими для особи, що звертається до суду) викладені у ст. 162, 164 ГПК України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2025 року складає 3 028,00грн.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0.8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, з огляду на те, що позовну заяву подано в електронній формі через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" судовий збір підлягає сплаті з урахуванням понижуючого коефіцієнта 0,8, який підлягає застосуванню, отже належною до сплати сумою судового збору у даному випадку є 4764,62грн.

Позивачем до позову додано в якості доказу сплати судового збору надано платіжну інструкцію №464 від 02.09.25р. на суму 4378,67грн.

Відповідно до довідки канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області №377/25 від 30.12.25р. платіжна інструкція №464 від 02.09.25р. на суму 4378,67грн. використана у справі №904/5497/25, суддя Ліпинський О.В.

Як вбачається з КП "Діловодство спеціалізованого суду", ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.25р. у справі №904/5497/25 позовну заяву залишити без розгляду.

Позивач не звертався до суду з заявою згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" про повернення судового збору сплаченого за платіжної інструкції №464 від 02.09.25р. на суму 4378,67грн.

Згідно ч. 5. ст. 6 Закону України "Про судовий збір", за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Питання повторного використання платіжного документа при повторному поданні позовної заяви за умови повернення без розгляду попередньо поданої заяви також розглядалося Верховним Судом.

У постанові від 13.02.2019р. у справі №1540/3297/18 Верховний Суд звернув увагу, що певний час редакція частини четвертої статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону). Проте Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" це речення було виключено з цієї норми (підпункт 4 пункт 4 цього Закону) і станом на час розгляду заяви стаття 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Тому, заявник/позивач, коли подає повторно заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної заяви, яку суд залишив без розгляду. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав заявника / позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за законом такий заявник / позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної заяви, яка була залишена без розгляду.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.10.23р. у справі №160/554/23.

Отже, платіжна інструкція №464 від 02.09.25р. на суму 4378,67грн. не може бути прийнята судом в якості належного доказу оплати судового збору за подання позову у даній справі.

Враховуючи викладене, позивач має надати докази сплати судового збору у розмірі 4764,62грн.

Отже, позов подано без додержання вимог, викладених у ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За вищенаведених обставин, оскільки пред`явлений позов не відповідає вимогам ст.164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити позов без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаного недоліку.

Суд звертає увагу позивача, що згідно з ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усуне недолік позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись статтями 164, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Позивачу протягом п`яти днів з дня вручення ухвали суду усунути недолік позовної заяви, а саме:

- надати докази сплати судового збору в сумі 4764,62 гривень;

3. Роз`яснити, що у випадку невиконання позивачем вимоги суду про усунення недоліку позовної заяви в установлений судом строк заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Васильєв О.Ю.