УХВАЛА

про зміну способу та порядку виконання судового рішення

м. Київ

06.01.2026Справа № 910/8093/22

За заявою Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області

про заміну способу виконання рішення

За позовом Служби автомобільних доріг у Запорізькій області (теперішня назва - Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області)

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Алфі Світ Лайф 22»

про зобов`язання виконати умови договору

Суддя Бондаренко-Легких Г.П.

Секретар судового засідання Молот Н.Д.

Представники сторін:

Від позивача: Лянгасова Ю.А. (поза межами приміщення суду; ВКЗ) - самопредставництво, наказ про призначення, посадова інструкція

Від відповідача: не прибув.

ВСТАНОВИВ:

Служба автомобільних доріг у Запорізькій області (теперішня назва - Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕЙН ЕНЕРДЖІ" ( змінено найменування в процесі розгляду справи на ТОВ "Алфі Світ Лайф 22")про зобов`язання виконати умови договору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.05.2021 між позивачем, як замовником, та відповідачем, як постачальником, було укладено договір №841-21 про закупівлю бензину А-95 та дизельного палива. За умовами пункту 10.1 договору, договір набирає чинності з дати укладення і діє по 31.12.2021, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами зобов`язань по договору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.12.2022 позовні вимоги задоволені, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Алфі Світ Лайф 22" здійснити відвантаження пального, окремими партіями згідно потреб замовника, шляхом відпуску пального за талонами в кількості дизельне паливо 520 літрів (номіналом 10 л. - 42 шт., номіналом 20 л. - 5 шт.) та бензин А 95 кількістю 10 830 літрів (номіналом 10 л. - 227 шт. та номіналом 20 л. - 428 шт.). Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Алфі Світ Лайф 22" на користь Служби автомобільних доріг у Запорізькій області судовий збір у розмірі 2 481, 00 грн.

27.01.2023, на виконання рішення від 28.12.2022, Господарський суд міста Києва видав відповідний наказ.

21.11.2025 засобами поштового зв`язку від Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області надійшла заява про заміну способу виконання рішення суду від 28.12.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2025 розгляд заяви про заміну способу виконання рішення суду призначено здійснювати в судовому засіданні 06.01.2026.

В судове засідання 06.01.2026 прибув представник заявника/позивача (у режимі ВКЗ). Представник відповідача в судове засідання не прибув та про причини неявки суд не повідомив.

Суд, розглянувши в судовому засіданні подану заяву про зміну способу та порядку виконання рішення суду, заслухавши усні пояснення представника заявника, дослідивши та оцінивши додані до неї докази за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, задовольняє заяву від 10.11.2025 вих.№21/1239 (надійшла до суду 21.11.2025) про зміну способу та порядку виконання рішення суду, виходячи з наступного.

1.1. Правове обґрунтування зміни способу виконання рішення суду

Положенням статті 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судом враховано, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18 - рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11 -рп/2012).

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У частині І статті 6 Конвенції закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі «Шмалько проти України» зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь - яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

У рішенні від 17.05.2005 по справі «Чіжов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграф 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (рішення від 19.03.1997 зі справи «Горнсбі проти Греції (Hornsby v. Greece)»; рішення від 20.07.2004 зі справи «Шмалько проти України»).

Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 07.06.2005 у справі «Фуклев проти України»).

Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до частини 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно частини 1 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Відповідно до частини 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21.11.2024 №4094-ІХ (набрав чинності 19.12.2024), було внесені зміни, зокрема і до статті 331 ГПК України, а саме частину третю статті 331 ГПК України доповнено абзацом другим та третім: "Невиконання боржником судового рішення про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна стягувача або майна, присудженого на користь стягувача, протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з боржника суми вартості відповідного майна, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, вартість майна неможливо визначити або майно відповідно до закону не може оцінюватися. Вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

З аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації такого рішення в разі неможливості його виконання у порядку та у спосіб, що раніше встановлені. Підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або у спосіб, встановлений господарським судом.

Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Спосіб виконання рішення визначається на підставі передбачених статтею 16 Цивільного кодексу України способів захисту цивільних прав.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорюванням та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Предмет доказування під час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій складають факти, якими сторони обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню під час ухвалення судового рішення. Господарський суд визначає предмет доказування, виходячи з вимог і заперечень сторін, керуючись нормами права, які повинні бути застосовані у такому випадку.

Таким чином, рішення суду має виконуватися лише у такий спосіб захисту цивільних прав, який застосовано судом відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, а правовою підставою для зміни способу виконання судового рішення є встановлений судом факт неможливості його виконання у спосіб, визначений у резолютивній частині відповідного рішення.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 Цивільного кодексу України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб. Для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №904/1478/15, від 27.06.2018 у справі №713/1062/17.

Задоволення позову про повернення майна, у випадку встановлення його фактичної відсутності або невиконання відповідачем обов`язку з повернення, надає право змінити спосіб виконання судового рішення.

1.2. Обставини, встановлені судом щодо неможливості виконання рішення суду у даній справі у спосіб, встановлений судом у рішенні суду.

Пунктом 11 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» внормовано, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Згідно частини 1 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У відповідності до частини 2 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Судом встановлено, що 02.05.2023 старшим державним виконавцем Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (надалі - Суворовський ВДВС у місті Одесі) постановою відкрито виконавче провадження НОМЕР_3 з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.12.2022 у справі №910/8093/22, яке набрало законної сили 18.01.2025 та на виконання якого видано наказ від 27.01.2023.

Проте, 23.08.2024 виконавчий документ був повернутий стягувачу без прийняття до виконання.

В подальшому позивачем повторно направлялись до Суворовського ВДВС у місті Одесі заяви про відкриття виконавчого провадження.

Так, постановою Головного державного виконавця Суворовського ВДВС у місті Одесі від 29.05.2024 у виконавчому провадженні НОМЕР_1 (щодо відвантаження пального) та виконавчому провадженні НОМЕР_2 (щодо стягнення судового збору) повернуто виконавчі документи стягувачу (наказ від 27.01.2023 №910/8093/22) на підставі пункту 5 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника) (пункт 5 частина 1 стаття 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

В червні 2024 року, позивач черговий раз звернувся до Суворовського ВДВС у місті Одесі із заявами про відкриття виконавчого провадження та постановами від 05.07.2024 старшим державним виконавцем Суворовського ВДВС у місті Одесі відкрито виконавче провадження НОМЕР_4 (щодо стягнення судового збору) та виконавче провадження НОМЕР_5 (щодо відвантаження пального).

Постановами від 18.06.2025 у виконавчому провадженні НОМЕР_4 (щодо стягнення судового збору):

- повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними);

- накладено арешт на кошти боржника;

- визначено для боржника розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Постановами від 18.06.2025 у виконавчому провадженні НОМЕР_5 (щодо відвантаження пального):

- за невиконання рішення суду на боржника накладено штраф;

- з боржника стягнуто виконавчий збір.

Відтак, позивач просить замінити спосіб виконання рішення суду від 28.12.2022, а саме зобов`язати відповідача відвантажити пальне замінити стягненням грошових коштів за не отоварений товар у розмірі 292 149, 00 грн.

Отже, суд вважає, що обставини не виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.12.2022 у справі №910/8093/22 боржником - ТОВ «Алфі Світ Лайф 22» є доведеними.

1.3. Висновки щодо вартості майна, яке підлягає стягненню.

Згідно специфікації до договору №841021 від 27.05.2021 між сторонами узгоджено, що ціна за літру бензину А-95 та дизельного палива становить 25, 74 грн з ПДВ.

В рішенні від 28.12.2022, судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів отоварення відповідачем талонів в кількості дизельне паливо 520 літрів (номіналом 10 л. - 42 шт., номіналом 20 л. - 5 шт.) та бензин А 95 кількістю 10 830 літрів (номіналом 10 л. - 227 шт. та номіналом 20 л. - 428 шт.).

Відтак, в грошовому еквіваленті відповідач не отоварив позивачу талони на загальну суму 292 149, 00 грн.

Зміна способу виконання рішення не є прийняттям нового рішення, яке підлягає окремому виконанню, але означає прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб встановлений у рішенні та припинення здійснення тих заходів, які були визначені рішенням та здійснення їх у спосіб, встановлений ухвалою, винесеною відповідно до норм процесуального права.

Тобто, така ухвала є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання судового рішення та спрямована на забезпечення повного виконання рішення суду і відповідного судового наказу, і нею не встановлюються нові зобов`язання в рамках договірних зобов`язань.

Боржником будь-яких заперечень щодо визначеної вартості пального суду не надано. Враховуючи принцип змагальності сторін, встановлений статтею 13 Господарського процесуального кодексу України, суд не зобов`язаний самостійно шукати аргументи для спростування обставин, якими сторона обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням наведеного суд вважає, що з метою захисту прав стягувача та подальшого реального виконання рішення суду у даній справі, слід стягнути з боржника на користь стягувача 292 149, 00 грн., замість відвантаження палива

Тому, суд задовольняє заяву Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області про заміну способу та порядку виконання рішення 28.12.2022 у справі №910/8093/22.

Окрім цього, суд зазначає, що під час винесення рішення від 28.12.2022 та видачі наказу від 27.01.2023 найменування позивача було - Служба автомобільних доріг у Запорізькій області.

Проте, в березні 2023 року у позивача змінилось найменування на - Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області.

Відтак, в заміненому способу та порядку виконання рішення суду від 28.12.2022 буде вказане нове найменування позивача/стягувача.

Керуючись статтями 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області про заміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.12.2022 у справі №910/8093/22 - задовольнити.

2. Змінити спосіб та порядок виконання судового рішення Господарського суду міста Києва від 28.12.2022 у справі №910/8093/22, а саме змінити зобов`язальний характер щодо зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Алфі Світ Лайф 22» здійснити відвантаження пального, на користь Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області, окремими партіями згідно потреб замовника, шляхом відпуску пального за талонами в кількості дизельне паливо 520 літрів (номіналом 10 л. 42 шт., номіналом 20 л. 5 шт.) та бензин А 95 кількістю 10 830 літрів (номіналом 10 л. 227 шт. та номіналом 20 л. 428 шт.).

3. Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю "Алфі Світ Лайф 22" (65069, Одеська обл., місто Одеса, вул. Героїв оборони Одеси, будинок 90; ідентифікаційний код: 41829696) на користь Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області (69095, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вулиця Українська, будинок 50; ідентифікаційний код: 25891336) грошові кошти за неотовареними талонами к кількості дизельного палива 520 літрів (номіналом 10 л. 42 шт., номіналом 20 л. 5 шт.), бензин А 95 кількістю 10 830 літрів (номіналом 10 л. 227 шт. та номіналом 20 л. 428 шт.) у розмірі 292 149 (двісті дев`яносто дві тисячі сто сорок дев`ять) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп.

4. Дана ухвала є виконавчим документом, набрала законної сили 06.01.2026 та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом 3 (трьох) років, тобто до 07.01.2028.

5. Стягувачем за даною ухвалою є Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області (69095, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вулиця Українська, будинок 50; ідентифікаційний код: 25891336)

6. Боржником за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Алфі Світ Лайф 22" (65069, Одеська обл., місто Одеса, вул. Героїв оборони Одеси, будинок 90; ідентифікаційний код: 41829696).

7. Дана ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст ухвали складено та підписано 12.01.2026.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких