ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

06.01.2026м. ДніпроСправа № 904/11/26

Суддя Євстигнеєва Н.М., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1 , м. Дніпро

до Південно-Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Дніпро

про визнання недійсним та скасування рішення та зобов`язання повторно розглянути справу

С У Т Ь С П О Р У :

ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить: визнати недійсним та скасувати рішення адміністративної колегії Південно-Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.10.2025 №54/129-р/к по справі №54/74-25 та зобов`язати адміністративну колегію Південно-Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України повторно розглянути справу з урахуванням висновків суду.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.01.2026 справу №904/11/26 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху з наступних підстав.

Частиною першою статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

Пунктом 2 частини третьої статті 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява повинна містити, зокрема повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців).

На першому аркуші позовної заяви позивачем не вказано на статус фізичної особи - підприємця.

Пунктом 5 частини третьої статті 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову

Позивачем у даній справі є Тарасова Оксана Миколаївна, в той час, як оскаржуване рішення прийняте відносно Фізичної особи-підприємця Тарасової Оксани Миколаївни. При цьому у позовній заяві відсутній виклад обставин щодо того, в якій частині рішення антимонопольного комітету стосується позивача саме як фізичної особи. Також відсутні правові підстави позову для визнання недійсним рішення антимонопольного комітету саме за позовом фізичної особи.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Законодавче закріплення судових витрат має на меті, по-перше, відшкодування державі витрат, понесених на утримання судової системи і забезпечення її діяльності (саме у цьому проявляється компенсаційна функція інституту судових витрат) та, по-друге, покладає певні витрати на тих, хто звертається до суду за захистом, що покликано дисциплінувати фізичних та юридичних осіб від подання до суду необґрунтованих заяв і клопотань, забезпечуючи таким чином і процесуальну економію.

На думку Європейського суду з прав людини, судовий збір є обмежувальним заходом, який попереджає подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів.

Отже, обов`язковою умовою при зверненні до суду є дотримання сторонами вимог законодавства, зокрема, обов`язку сплати судового збору у відповідному розмірі (крім випадків звільнення від сплати судового збору).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до п.1, п.2 частини другої ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", з 01 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00грн.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір", п. 8.23 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22).

Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу.

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (ст. 9 Закону України "Про судовий збір").

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір").

При зверненні до господарського суду через систему "Електронний суд" позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, за розгляд яких підлягає сплаті судовий збір у розмірі 4 844,80грн (3028,00грн * 2 * 0,8).

У той же час позивачем не додано жодних доказів на підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно частини другої статті 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Пунктом 8 частини третьої статті 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

У разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо (ч. 3 ст. 164 ГПК України).

До заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування (ч. 4 ст. 164 ГПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 14 ГПК України).

Позивач просить визнати недійсним та скасувати рішення адміністративної колегії Південно-Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.10.2025 №54/129-р/к по справі №54/74-25, однак таке рішення не долучає до матеріалів позовної заяви.

Окрім того, згідно з частиною першою статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції", підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації, узгоджених дій відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За своєю правовою суттю "визнання рішення недійсним" та "скасування рішення" є альтернативними, оскільки мають різні правові наслідки, зокрема, через різницю в часі дії такого акта (рішення).

Наслідки скасування рішення не тотожні правовим наслідкам його недійсності. Визнання недійсним означає, що воно не створює правових наслідків з моменту його прийняття.

Скасування означає втрату чинності на майбутнє. Скасування рішення означає, що воно скасовується з дати прийняття рішення про скасування.

Так, у разі визнання акту недійсним, у суду немає правових підстав його скасовувати, оскільки визнання його недійсним означає, що він не породив наслідків з дня його вчинення. Скасування ж акту означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням.

Суд встановив, що позивачем фактично зазначено два різних способи захисту прав та інтересів. Тож зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно остаточно визначитися з предметом спору та характером спірних правовідносин, позовних вимог.

Наведені обставини є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Частиною дугою статті 174 ГПК України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Керуючись статтями 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. ОСОБА_1 протягом семи днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- навести виклад обставин щодо того, в якій частині рішення антимонопольного комітету стосується позивача саме як фізичної особи (подання позову саме як фізичною особою, а не фізичною особою-підприємцем);

- правові підстави позову для визнання недійсним рішення антимонопольного комітету саме за позовом фізичної особи;

- позивачу необхідно визначитися з предметом спору та характером спірних правовідносин, викласти зміст позовних вимог (з урахуванням викладеного в ухвалі);

- надати докази сплати судового збору у встановленому розмірі 4 844,80грн та порядку;

- надати рішення адміністративної колегії Південно-Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.10.2025 №54/129-р/к по справі №54/74-25.

3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили - 06.01.2026 та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Євстигнеєва