ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року

м. Київ

cправа № 756/59/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кролевець О. А. - головуючий, Кібенко О. Р., Мамалуй О. О.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2025 (головуючий - Руденко М. А., судді Пономаренко Є. Ю., Барсук М. А.)

та ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.09.2025 (суддя - Курдельчук І. Д.)

у справі № 756/59/20

за позовом ОСОБА_2

до: 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_3 , 3) ОСОБА_4

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: 1) Приватне акціонерне товариство "Аудиторська фірма "Аналітик", 2) Товариство з обмеженою відповідальністю "НВП "Магістр", 3) Публічне акціонерне товариства "Національний депозитарій України"

про визнання договорів недійсними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

1. ОСОБА_2 звернулась до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про:

- визнання недійсним правочину з відчуження ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 64 900 простих бездокументарних іменних акцій, що становить 44% статутного капіталу Приватного акціонерного товариства "Аудиторська фірма "Аналітик" загальною вартістю 64 900,00 грн;

- визнання недійсним правочину з відчуження ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 14 750 простих бездокументарних іменних акцій, що становить 10% статутного капіталу ПрАТ "АФ "Аналітик" загальною вартістю 14 750,00 грн;

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Магістр", як депозитарну установу, здійснити списання з рахунку в цінних паперах ОСОБА_3 64 900 простих бездокументарних іменних акцій, які обліковуються на рахунку НОМЕР_1 , та надати відповідне розпорядження Публічному акціонерному товариству "Національний депозитарій України" з метою зарахування на рахунок в цінних паперах ОСОБА_1 , відкритого в системі реєстру власників іменних цінних паперів ПрАТ "АФ "Аналітик" 64 900 простих іменних акцій ПрАТ "АФ "Аналітик";

- зобов`язання ТОВ "НВП "Магістр", як депозитарну установу, здійснити списання з рахунку в цінних паперах ОСОБА_4 14 750 простих бездокументарних іменних акцій, які обліковуються на рахунку НОМЕР_2 , та надати відповідне розпорядження ПАТ "Національний депозитарій України" з метою зарахування на рахунок в цінних паперах ОСОБА_1 , відкритого в системі реєстру власників іменних цінних паперів ПрАТ "АФ "Аналітик" 14 750 простих іменних акцій ПрАТ "АФ "Аналітик".

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 25.08.1973 ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_1 , який рішенням Оболонського районного суду міста Києві від 25.04.2019 був розірваний. За час перебування у шлюбі за спільні кошти подружжя ОСОБА_1 придбав акції ПрАТ "АФ "Аналітик", а саме акції прості бездокументарні іменні кількістю 129 800 шт., що становило 80% статутного капіталу цього акціонерного товариства. У 2019 році вона звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна, у якому, зокрема, просила суд розподілити між ними акції ПрАТ "АФ "Аналітик", однак ОСОБА_1 без її згоди, під час розгляду справи про поділ майна відчужив ОСОБА_3 акції цього товариства у кількості 64 900 шт., ОСОБА_4 - у кількості 14 750 шт. Оскільки ОСОБА_1 розпорядився акціями ПрАТ "АФ "Аналітик" без її згоди, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , набуваючи ці акції, не могли не знати про те, що ОСОБА_1 набув їх за час перебування у шлюбі з нею, адже перебували з ним у довірливих відносинах.

3. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 02.08.2022 у справі № 756/59/20 позов задоволено.

4. Постановою Київського апеляційного суду від 30.01.2023 у справі № 756/59/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 02.08.2022 в частині зобов`язання ТОВ "НВП "Магістр" щодо вчинення певних дій скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволені позову. В іншій частині рішення залишено без змін.

5. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.01.2024 у справі № 756/59/20 задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Оболонського районного суду міста Києва від 02.08.2022 та постанову Київського апеляційного суду від 30.01.2023 скасовано та закрито провадження у справі. Повідомлено позивача про те, що розгляд цієї справи віднесений до юрисдикції господарського суду.

6. Ухвалою Верховного Суду від 21.02.2024 задоволено заяву ОСОБА_2 про направлення справи № 756/59/20 за встановленою юрисдикцією та передано справу для продовження розгляду до господарського суду міста Києва. Також залишено без задоволення клопотання ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

7. Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 у справі № 756/59/20 позов задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів, укладений 15.05.2019 між ОСОБА_1 , як продавцем, ТОВ "НВП "Магістр", як повіреним, та ОСОБА_3 , як покупцем, щодо відчуження 64 900 простих іменних акцій ПрАТ "АФ "Аналітик". Визнано недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів, укладений 15.05.2019 між ОСОБА_1 , як продавцем, ТОВ "НВП "Магістр", як повіреним, та ОСОБА_4 , як покупцем, щодо відчуження 14 750 простих іменних акцій ПрАТ "АФ "Аналітик". Відмовлено у задоволенні позовних вимог до ТОВ "НВП "Магістр" в частині зобов`язання вчинення певних дій. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 7 684,00 грн судового збору.

8. Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 10.10.2024 у справі № 756/59/20 заяву ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 48 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

9. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2024 у справі № 756/59/20 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2024 у справі № 756/59/20 залишено без змін.

10. Постановою Верховного Суду від 12.06.2025 касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ПрАТ "АФ "Аналітик" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2025, рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 і додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2024 у справі № 756/59/20 з підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрито. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ПрАТ "АФ "Аналітик" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2025, рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 і додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2024 у справі № 756/59/20 з підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1 і 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, залишено без задоволення. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2025, рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 і додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2024 у справі № 756/59/20 залишено без змін.

11. Додатковою постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.06.2025 у справі № 756/59/20 задоволено заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 8 500,00 грн витрат на професійну допомогу.

12. Ухвалою Верховного Суду у від 07.08.2025 відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 12.06.2025 та додаткової постанови Верховного Суду від 26.06.2025 у справі № 756/59/20, оскільки заява подана про перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень, які не підлягають перегляду за нововиявленими обставинами відповідно до правил статті 321 Господарського процесуального кодексу України.

Короткий зміст заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами

13. ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2024 у справі № 756/59/20.

14. Вказана заява обґрунтована тим, що Законом України "Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб" № 4196-ІХ від 09.01.2025, який набрав чинності 28.02.2025 та введено в дію 28.08.2025, скасовано Господарський кодекс України. В результаті скасування Господарського кодексу України основним регулятором у сфері господарювання став Цивільний кодекс України: в першу чергу того, що стосується визначення організаційно-правових форм суб`єктів господарювання, їх правового статусу та правового режиму майна. Наведені зміни в законодавстві мають істотне значення для правильного вирішення спору у цій справі, які не були враховані Господарським судом міста Києва під час ухвалення рішення від 19.09.2024, оскільки на той час Закон України "Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб", яким скасовано Господарський кодекс України, ще не був прийнятий і не набрав чинності. Отже, обставини, пов`язані зі скасуванням Господарського кодексу України, на момент ухвалення зазначених судових рішень фактично не існували, не могли бути відомі суду, заявнику та відповідають критеріям нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 320 Господарського процесуального кодексу України.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції і постанови суду апеляційної інстанції

15. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2025, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2025, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 за нововиявленими обставинами відмовлено, а рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 у справі № 756/59/20 залишено в силі.

16. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний господарський суд зазначив, що втрата чинності Господарським кодексом України у серпні 2025 року згідно із Законом України "Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб" № 4196-IX від 09.01.2025 не є нововиявленою обставиною, а зі змісту рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 вбачається, що вирішуючи спір господарський суд виходив із встановлених обставин чинності законодавчих актів, станом на час правочинів і вчинених учасниками правовідносин дій, застосовуючи норми Цивільного кодексу України, Сімейного кодексу України, Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" та Закону України "Про акціонерні товариства". Оскільки доказів наявності нововиявлених обставин, що дають підстави для перегляду рішення господарського суду заявником не надано, то у задоволенні його заяви відмовлено.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

17. ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.09.2025 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2025, задовольнити заяву останнього про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

18. У касаційній скарзі скаржник не погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій, при цьому, зазначає, що суди попередніх інстанцій при постановленні оскаржуваних ухвали і постанови порушили норми процесуального права, зокрема положення статті 320 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Позиція інших учасників справи

19. Учасники справи не надали відзивів на касаційну скаргу, що відповідно до частини третьої статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваних судових рішень.

Позиція Верховного Суду

20. Перевіривши повноту встановлення судами першої і апеляційної інстанцій обставин справи та правильність застосування ними норм процесуального права, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

21. Згідно з частиною першою статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

22. Частиною другою цієї статті визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

23. За змістом частин четвертої, п`ятої статті 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

24. Згідно з частинами третьою, четвертою статті 325 ГПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами Верховний Суд може також скасувати судове рішення (судові рішення) повністю або частково і передати справу на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

25. До нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

26. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є одночасна відповідність таким трьом умовам: по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність таких обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало би наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийнято). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже було оцінено господарським судом у процесі розгляду справи.

27. Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах (такі висновки викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.08.2019 у справі № 920/1077/16, від 15.01.2020 у справі № 916/24/17).

28. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

29. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані із вимогою у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими, а не нововиявленими обставинами.

30. При цьому колегія суддів враховує, що дослідження обставин і перевірка доказів наявності нововиявлених обставин у розумінні положень процесуального законодавства не може мати наслідком нову правову оцінку обставин, які вже були предметом дослідження судів при вирішенні спору по суті, та кваліфікації таких обставин як нововиявлених.

31. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання (рішення ЄСПЛ від 06.12.2005 у справі "Попов проти Молдови"). Однак, при цьому ЄСПЛ наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним з аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення ЄСПЛ від 28.10.1999 у справі "Брумареску проти Румунії"). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду й нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 24.06.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.06.2011 у справі "Желтяков проти України").

32. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (рішення ЄСПЛ від 18.11.2004 у справі "Правєдная проти Росії").

33. Схожий за змістом висновок викладено в пункті 5.48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.08.2022 у справі № 910/11027/18.

34. Прийняття заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Тому результат перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами залежить від того, чи спростовують ці обставини факти, які було покладено в основу судового рішення.

35. Перегляд рішення за нововиявленими обставинами є спеціально встановленою процедурою і є можливим лише за умови наявності підстав для такого перегляду, встановлених Господарським процесуальним кодексом України та за умови дотримання порядку і строку подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, встановлених Господарським процесуальним кодексом України.

36. Нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акту, то вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду; юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

37. Звертаючись із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 посилається на те, що нововиявленою обставиною, яка стала підставою для подання заяви про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами, є факт втрати чинності Господарським кодексом України у серпні 2025 року згідно із Законом України "Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб" № 4196-IX від 09.01.2025.

38. Здійснивши аналіз усіх необхідних ознак існування нововиявлених обставин, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про те, що наведені ОСОБА_1 у заяві обставини, не є нововиявленими, в розумінні положень статті 320 ГПК України.

39. Розглядаючи заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний господарський суд, вказав, що втрата чинності Господарським кодексом України у серпні 2025 року згідно із Законом України "Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб" № 4196-IX від 09.01.2025 не є нововиявленою обставиною. Суди зазначили, що зміна законодавства, не є нововиявленою обставиною, у розумінні положень пункту 1 частини другої статті 320 ГПК України. Окрім того суди зауважили, що зі змісту рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 у справі № 756/59/20 вбачається, що господарським судом були застосовані норми права із встановлених обставин чинності законодавчих актів, станом на час правочинів і вчинених учасниками правовідносин дій, застосовуючи норми Цивільного кодексу України, Сімейного кодексу України, Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" та Закону України "Про акціонерні товариства".

40. З огляду на викладене Верховний Суд погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій про те, що обставини, на які послався ОСОБА_1 у заяві, не є нововиявленими, в розумінні статті 320 ГПК України, а тому суди обґрунтовано відмовили заявнику у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

41. З урахуванням вищезазначеного, Судом відхиляються доводи касаційної скарги щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції положень статті 320 ГПК України.

42. Таким чином, перевіривши застосування судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість скарги та про відсутність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

43. Відповідно статті 300 ГПК України до якої переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

44. Відповідно до частини 3 статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

45. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

46. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 309 ГПК України).

47. Таким чином, перевіривши ухвалу місцевого господарського суду і постанову суду апеляційної інстанції в межах вимог та доводів касаційної скарги, встановивши, що доводи касаційної скарги про порушення і неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального законодавства при прийнятті оскаржуваних судових рішень не знайшли свого підтвердження, Верховний Суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення.

Розподіл судових витрат

48. Враховуючи викладене, судовий збір за розгляд касаційної скарги на підставі статті 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.09.2025 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2025 у справі № 756/59/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. А. Кролевець

Судді О. Р. Кібенко

О. О. Мамалуй