УХВАЛА

про забезпечення позову

м. Київ

05.01.2026Справа № 910/16612/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕВЕРАНДОР» про забезпечення позову до подання позову у справі № 910/16612/25

особи, які можуть отримати статус учасника справи:

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТІ МОТОРС»

про стягнення 3 508 596 грн

Представники сторін:

від ТОВ «ЛЕВЕРАНДОР»: Дубенчук Володимир Аркадійович, Обертович Дмитро Миколайович

від ТОВ «ОПТІ МОТОРС»: не з`явився

РОЗГЛЯД ЗАЯВИ СУДОМ

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕВЕРАНДОР» (далі за текстом - ТОВ «ЛЕВЕРАНДОР», Заявник) із заявою про забезпечення позову до подачі позову, в якій Заявник просить суд накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІ МОТОРС» (далі за текстом - ТОВ «ОПТІ МОТОРС») як в національній валюті (гривні), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у банківських та/або інших фінансово-кредитних установах, у тому числі інших держав, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після постановлення ухвали про забезпечення позову в межах суми позовних вимог в розмірі 3 508 596 (трьох мільйонів п`ятсот вісім тисяч п`ятсот дев`яносто шість) гривень 00 копійок.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.01.2026 заяву ТОВ «ЛЕВЕРАНДОР» про забезпечення позову до подання позову призначено до судового розгляду на 05.01.2026.

У судове засідання 05.01.2026 з`явилися представники Заявника, які надали пояснення по суті поданої заяви, яку просили суд задовольнити та забезпечити позов.

Представники ТОВ «ОПТІ МОТОРС» у дане засідання не з`явилися, про розгляд даної заяви повідомлялись належним чином.

Заслухавши надані представником Заявника пояснення по суті поданої заяви та дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову у зв`язку з чим у судовому засіданні 05.01.2026 відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) судом проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ЗАЯВИ ТА ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Із поданої заяви про забезпечення позову до подання позову та наданих представником пояснень у судовому засіданні вбачається, що ТОВ «ЛЕВЕРАНДОР» здійснює господарську діяльність у сфері постачання безпілотних літальних апаратів та комплектуючих до них для потреб Збройних Сил України.

Заявник зазначає, що у межах своєї діяльності він імпортує з Китайської Народної Республіки безпілотні літальні апарати, комплектуючі та супутні матеріали, які згодом постачає різним військовим частинам, а також у разі надходження відповідних запитів від військових підрозділів здійснює закупівлю необхідних товарів та комплектуючих на території України.

Саме в межах виконання такого запиту та з метою своєчасного і найскорішого забезпечення військових потреб, у ТОВ «ЛЕВЕРАНДОР» виникла потреба у придбанні 27 690 штук акумуляторів із технічними характеристиками 5000 mAh Grade A (2025), оголошення про продаж яких знайдено на вебсайті за посиланням: https://veberin.com.ua.

Після узгодження умов придбання вищевказаного товару, компанією ТОВ «ОПТІ МОТОРС» виставлено рахунок-фактуру № ОМ-0312/1 від 17.12.2025 за товар «Акумулятор 21700 Samsung 50s 5000 mAh Grade a» у кількості 26520 шт. на загальну суму 3 508 596 гривень.

17.12.2025 Заявник здійснив оплату рахунку № ОМ-0312/1 від 17.12.2025 в повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією № 24 від 17.12.2025.

Заявник стверджує, що після отримання оплати ТОВ «ОПТІ МОТОРС» не поставило товар, не надало жодної інформації про строки його поставки, а після отримання грошових коштів фактично одразу припинило будь-яку комунікацію із Заявником.

Суд зазначає, що зазначеного не спростовано ТОВ «ОПТІ МОТОРС», докази поставки товару станом на 05.01.2026 до суду не надано.

В поданій заяві про забезпечення позову до подання позовної заяви Заявник стверджує, що забезпечувальні заходи у вигляді накладення арешту на кошти юридичної особи, яка може набути статус Відповідача, в межах суми заборгованості спрямовані виключно на уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також забезпечить можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову, що відповідає меті забезпечувальних заходів та узгоджується зі статтями 136, 137 ГПК України.

Натомість не вжиття заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист і поновлення порушених прав та інтересів Заявника, а також ускладнить у майбутньому виконання рішення суду, у випадку задоволення позову.

При цьому, Заявник звертає увагу суду на те, що розмір статутного капіталу ТОВ «ОПТІ МОТОРС» є неспівмірно малим та складає лише 75 000 гривень, що у порівнянні з сумою заборгованості у розмірі 3 508 596 грн є очевидно недостатнім для виконання грошового зобов`язання перед Заявником.

Як на підстави для задоволення заяви про забезпечення позову Заявник посилається на те, що предметом майбутнього позову буде матеріально-правова вимога про стягнення з ТОВ «ОПТІ МОТОРС» на користь ТОВ «ЛЕВЕРАНДОР» безпідставно набутих коштів в розмірі 3 508 596 гривень.

Окрім цього Заявником зазначено, що згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «ОПТІ МОТОРС» на момент отримання грошових коштів фактично існувало менше трьох місяців, у відкритому доступі відсутні будь-які фінансові показники діяльності даної компанії, що не дає змоги проаналізувати її фактичну господарську діяльність.

Також Заявник у поданій заяві посилався на те, що він усіма можливими та відомими йому каналами зв`язку намагався зв`язатись з юридичною особою, яка може отримати статус учасника справи, в тому числі шляхом направлення на електронну адресу та засобами поштового зв`язку письмової вимоги про відмову від укладення договору купівлі-продажу та повернення безпідставно набутих коштів, однак жодної реакції від ТОВ «ОПТІ МОТОРС» не було.

На думку Заявника ТОВ «ОПТІ МОТОРС» без будь-яких правових підстав утримує грошові кошти Заявника, при цьому не озвучує жодної правової чи фактичної позиції щодо спірних правовідносин, не вживає жодних дій, спрямованих на досудове врегулювання спору, та свідомо ігнорує всі звернення Заявника, що свідчить про повну відсутність наміру вирішувати спір у добровільному порядку.

За таких обставин, Заявник зазначає про наявність в нього об`єктивних підстав для сумнівів у можливості виконання ТОВ «ОПТІ МОТОРС» рішення суду в майбутньому без вжиття відповідних забезпечувальних заходів.

При цьому, заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на банківські рахунки ТОВ «ОПТІ МОТОРС» Заявник вважає розумним та адекватним, із дотримання балансу інтересів сторін, оскільки грошові кошти залишаються у власності ТОВ «ОПТІ МОТОРС» і знерухомлюються з метою недопущення виведення грошових коштів з рахунків боржника й уникнення виконання судового рішення у майбутньому. Тобто, можливість боржника розпоряджатися грошовими коштами обмежується лише на певний час лише щодо частини коштів, якої стосується спір. Таке саме стосується й арешту майна Відповідача, яким обмежується лише право розпорядження відповідачем відповідним майном.

МОТИВИ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 ГПК України закріплено вичерпний перелік заходів забезпечення позову.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (частина 3 стаття 137 ГПК України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 137 ГПК позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 138 ГПК України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

Вжиття заходів забезпечення позову відповідно до статті 136 ГПК України є правом суду, а за наявності відповідних виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 4 статті 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

За своєю суттю арешт майна - це тимчасовий захід, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження. При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх. Накладення арешту на майно не завдає шкоди та збитків відповідачу, не позбавляє його конституційних прав на володіння та користування вказаним нерухомим майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплату податків тощо, а лише тимчасово обмежить право відповідача реалізувати вказане майно третім особам.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 03.12.2021 у справі № 910/4777/21.

Підстави забезпечення позову не обмежуються лише пов`язаністю з позовною вимогою. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Разом з тим, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.03.2023 у справі № 905/448/22 звертала увагу на те, що умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частини третя статті 13 ГПК України).

У випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Вказаний висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22.

При зверненні із позовом про стягнення грошових коштів саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить у суду позивач. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.10.2022 у справі №905/446/22 та від 14.12.2022 у справі №922/1369/22.

Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії (постанова Верховного Суду від 26.06.2024 у справі № 916/938/24).

Вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статтей 13, 15, 74 ГПК України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має врахувати необхідність дотримання прав та інтересів відповідача задля дотримання балансу інтересів сторін.

З огляду на встановлені в межах розгляду заяви про забезпечення позову обставини та враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку задовольнити подану Позивачем заяву в межах суми предмету спору - 3 508 596 гривень шляхом накладення арешту на грошові кошти юридичної особи, яка може набути статус Відповідача в межах суми, яка була б достатньою для відповідного стягнення.

Суд звертає увагу Заявника, що із поданої заяви судом вбачається за можливе встановити існування прямого зв`язку між вжитим заходом забезпечення та предметом позову, а також існування у Заявника достатньо обґрунтованого припущення про наміри юридичної особи, яка може набути статус Відповідача, не виконувати рішення суду, зокрема у зв`язку із не поставкою товару, що стало підставою для звернення до суду із заявою.

При цьому судом враховано відсутність заперечень Відповідачам по суті поданої заяви та відсутність доказів на спростування доводів Заявника.

Відповідно до частини 1 та 6 статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ ЗАЯВИ

Підсумовуючи викладене, дотримуючись принципу змагальності, рівності та верховенства права, із врахуванням того, що Заявником доведено в силу характеру спірних правовідносин та обставин справи існування фактичної ймовірності, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, подана Заявником заява підлягає задоволенню, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту кошти ТОВ «ОПТІ МОТОРС» в межах суми 3 508 596 гривень.

Керуючись статтями 136-139, 140, 234 та 235 ГПК України, Господарський суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕВЕРАНДОР» про забезпечення позову до подання позову у справі № 910/16612/25 - задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІ МОТОРС» (ідентифікаційний код 45963030) як в національній валюті (гривні), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у банківських та/або інших фінансово-кредитних установах, у тому числі інших держав, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після постановлення ухвали про забезпечення позову в межах суми позовних вимог в розмірі 3 508 596 (трьох мільйонів п`ятсот вісім тисяч п`ятсот дев`яносто шість) гривень 00 копійок.

3. Боржником за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТІ МОТОРС» (Україна, 02217, місто Київ, вул.Закревського Миколи, будинок 29А, офіс 15; ідентифікаційний код 45963030).

4. Стягувачем за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕВЕРАНДОР» (Україна, 65016, Одеська обл., місто Одеса, Фонтанська дорога, будинок 71, офіс 217; ідентифікаційний код 46132915).

5. Ухвала є виконавчим документом, виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень та дійсна для пред`явлення до виконання до 05.01.2029 року.

Ухвала набрала законної сили 05.01.2026 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Північного апеляційного господарського суду.

Дата підписання повного тексту ухвали: 06.01.2026.

Суддя Антон ПУКАС