РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2026Справа № 910/11911/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства "Київський завод "Радар"

до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГНУС ЮНІОН»

про стягнення 146 690, 07 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Акціонерне товариство "Київський завод "Радар" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГНУС ЮНІОН» (далі-відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 146 690, 07 грн., з яких: 102 052, 70 грн. - основного боргу, 9 843, 70 грн. - 3 % річних та 34 793, 67 грн. - інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди нерухомого майна від 21.02.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, зокрема встановлено відповідачу строк протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подачі заяви з обгрунтованими запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (у разі їх наявності).

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 29.09.2025 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Німецька, буд. 1, м. Київ, 01001, проте до суду повернувся поштовий конверт з ухвалою суду від 29.09.2025 з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Згідно зі ст. 232 Господарського процесуального кодексу України судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Пунктом 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлявся належним чином.

При цьому, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18, від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17, від 12.04.2021 у справі № 910/8197/19, від 09.12.2021 у справі № 911/3113/20 та від 19.12.2022 у справі № 910/1730/22.

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 29.09.2025 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ

21.02.2020 між Публічним акціонерним товариством "Київський завод "Радар", змінено найменування на Акціонерне товариство "Київський завод "Радар" (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАГНУС ЮНІОН» (далі - орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сосновою І.В. за реєстровим №206, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення корпусу №24 - 3 поверх: приміщення 4 - 34,6 кв.м., приміщення 7 - 108,7 кв.м., приміщення 27 - 72,7 кв.м., приміщення 26 - 78,3 кв.м., загальною площею 294,3 кв.м., що розміщені за адресою: м. Київ, вул. Німецька, 1 (Літера А) (далі - Майно).

Згідно п. 2.1 договору, орендар вступає у користування майном з дати підписання сторонами акту приймання-передавання майна, який підписується сторонами у строк до 60 календарних днів з дати підписання цього Договору і стає невід?ємною частиною Договору.

У відповідності до умов п. 3.1 договору, орендар зобов?язаний сплачувати орендну плату за користування Майном наперед щомісячно до 15 числа оплачуваного місяця.

Експлуатаційні та інші витрати щодо утримання майна, здійснені орендодавцем, не включаються до складу орендної плати. Орендар зобов?язаний відшкодовувати (оплачувати) зазначені витрати (послуги) на підставі та відповідно до додатків до договору №4 та №5 (п.3.3 договору).

Згідно п.3.4 договору, орендна плата (без урахування плати за землю) за базовий місяць оренди 46 970,28 грн. з ПІДВ.

Відповідно до п.3.5 договору, орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом автоматичного коригування орендної плати за попередній місяць на розрахований державними органами статистики індекс інфляції (індекс споживчих цін) до попереднього місяця. В разі, якщо індекс інфляції становить менше 100,0% розмір орендної плати за користування Майном коригуванню не підлягає.

Пунктом 9.6 договору передбачено, що за прострочення виконання грошових зобов`язань за цим договором орендар зобов`язаний сплатити орендодавцеві неустойку - пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період нарахування пені, від суми заборгованості.

Цей договір вступає в дію з моменту його укладення та діє до 01 березня 2027 року в частині оренди (користування Майном Орендарем), а в частині повернення Майна Орендодавцеві, виконання грошових зобов?язань, відповідальності за порушення - до повного виконання (п.10.1 договору).

Додатковою угодою №1 від 20.10.2020 до договору оренди нерухомого майна від 21.02.2020 пункти 1.1, 1.2, 1.3, 2.1, 2.2, 3.4, 3.8 договору викладено в наступній редакції, а саме:

« 1.1. Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення корпусу №24 (Літера А) 3-й поверх: приміщення 13 - 22,8 кв.м., приміщення 14 - 12,8 кв.м., приміщення 15 - 34,8 кв.м., приміщення 16 - 20,3 кв.м., приміщення 17 - 18,3 кв.м., приміщення 30 - 36,7 кв.м., приміщення 31 - 20,0 кв.м., приміщення 32 - 18,9 кв.м., приміщення 33 - 36,7 кв.м., приміщення 34 - 20,5 кв.м., приміщення 35 -18,8 кв.м., загальною площею 260,6 кв.м., що розміщені за адресою: м. Київ, вул. Німецька, 1 (Літера А) (далі - Майно).

Документ, який підтверджує право власності Орендодавця на майно, а саме 78/100 частин, є Свідоцтво про право власності серії ЯЯЯ №967499, видане Головним управлінням комунальної власності м. Києва Виконавчого органу КМДА.

Право власності Орендодавця зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Кулинич В.Ч., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 23.12.2013 р., номер запису про право власності - 4011613, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 82.

1.2. Вартість Майна визначена згідно з висновком про вартість майна станом на 31.01.2020 р., виконана суб?єктом оціночної діяльності (копія звіту про оцінку Майна - додаток 3 до Договору), та становить 4 529 286,44 грн.

1.3. Майно передається в оренду з метою розміщення: офісу, надання послуг, здійснення торгівельної діяльності.

2.1. Орендар вступає у користування Майном з дати підписання Сторонами Акту приймання-передавання Майна, який підписується Сторонами і стає невід?ємною частиною Договору.

2.2. Для приведення об?єкту оренди до стану, придатного для нормального функціонування за призначенням згідно з метою оренди, з урахуванням висновків Акту обстеження технічного стану тепломережі, мереж холодного водопостачання, гарячого водопостачання, опалення, пожежогасіння, водовідведення будівлі корпусу 24 за адресою: м. Київ, вул, Німецька, 1 (літера А) від 09.03.2020 р., Орендодавець надає Орендарю орендні канікули на 3 (три) місяці з дати підписання Акту приймання-передавання орендованого Майна.

3.4. Орендна плата (без урахування плати за землю) за базовий місяць оренди становить 41 591,76 грн. з урахуванням ПДВ.

3.8. Орендар зобов?язаний протягом 5 (п?яти) банківських днів з дати підписаних Сторонами Акту приймання - передавання майна на підставі відповідного рахунку перерахувати орендодавцю гарантійний платіж у розмірі місячної плати за користування майном, що становить 41591,76 грн. з ПДВ.»

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору оренди нерухомого майна від 21.02.2020 орендодавець передав, а орендар в свою чергу прийняв в строкове платне користування нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення корпусу №24 (Літера А) 3-й поверх: приміщення 13 - 22,8 кв.м., приміщення 14 - 12,8 кв.м., приміщення 15 - 34,8 кв.м., приміщення 16 - 20,3 кв.м., приміщення 17 - 18,3 кв.м., приміщення 30 - 36,7 кв.м., приміщення 31 - 20,0 кв.м., приміщення 32 - 18,9 кв.м., приміщення 33 - 36,7 кв.м., приміщення 34 - 20,5 кв.м., приміщення 35 -18,8 кв.м., загальною площею 260,6 кв.м., що розміщені за адресою: м. Київ, вул. Німецька, 1 (Літера А), що підтверджується Актом приймання - передавання орендованого майна від 20.10.2020.

Позивач зазначає, що відповідач в порушення умов договору, неналежним чином виконує свої зобов`язання зі сплати орендної плати.

Проте, 21.02.2023 відповідач звернувся до позивача з листом №21/02/23-10, в якому просив позивача з 01.01.2023 по дату фактичного приведення орендованого майна у стан, що відповідає його цільовому використанню, не нараховувати орендну плату, у зв`язку з руйнуванням приміщень 31.12.2022 внаслідок нанесення рф ударами із застосуванням ракет та пошкодженням будівлі за адресою: м. Київ, вул. Німецька, 1 корпус 24.

Листом №518 від 29.08.2023 позивач надав відповідь на вищезазначений лист відповідача, в якому повідомив відповідача, що пошкодження будівлі 31.12.2022 внаслідок ракетного обстрілу не вплинуло на неможливість використання будівлі.

Крім того, позивачем було надіслано відповідачу вимогу №519 від 29.08.2023 про погашення заборгованості, в якій позивач просив відповідача протягом 10 робочих днів з дня отримання даної вимоги сплатити заборгованість за договором, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 29.08.2023, фіскальним чеком, накладною АТ «Укрпошта».

Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання щодо сплати заборгованості по орендній платі за червень - липень 2022, внаслідок чого за Товариством з обмеженою відповідальністю «МАГНУС ЮНІОН» утворилась заборгованість у розмірі 102 052,70 грн.

Крім того, за несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань, позивач просить суд стягнути з відповідача 34 793, 67 грн. - інфляційних втрат за період з 16.06.2022 по 15.09.2025 та 9843, 70 грн. - 3 % річних за період з 16.06.2022 по 15.09.2025.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору оренди нерухомого майна від 21.02.2020, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором оренди.

Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 5 ст. 762 Цивільного кодексу України визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що на виконання умов договору оренди нерухомого майна від 21.02.2020 орендодавець передав, а орендар в свою чергу прийняв в строкове платне користування нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення корпусу №24 (Літера А) 3-й поверх: приміщення 13 - 22,8 кв.м., приміщення 14 - 12,8 кв.м., приміщення 15 - 34,8 кв.м., приміщення 16 - 20,3 кв.м., приміщення 17 - 18,3 кв.м., приміщення 30 - 36,7 кв.м., приміщення 31 - 20,0 кв.м., приміщення 32 - 18,9 кв.м., приміщення 33 - 36,7 кв.м., приміщення 34 - 20,5 кв.м., приміщення 35 -18,8 кв.м., загальною площею 260,6 кв.м., що розміщені за адресою: м. Київ, вул. Німецька, 1 (Літера А), що підтверджується актом приймання - передавання орендованого майна від 20.10.2020, який оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень.

Згідно п. 3.1 договору, орендар зобов?язаний сплачувати орендну плату за користування Майном наперед щомісячно до 15 числа оплачуваного місяця.

Експлуатаційні та інші витрати щодо утримання Майна, здійснені Орендодавцем, не включаються до складу орендної плати. Орендар зобов?язаний відшкодовувати (оплачувати) зазначені витрати (послуги) на підставі та відповідно до додатків до договору №4 та №5 (п.3.3 договору).

Згідно п.3.4 договору орендна плата (без урахування плати за землю) за базовий місяць оренди 46 970,28 грн. з ПІДВ.

Відповідно до п.3.5 договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом автоматичного коригування орендної плати за попередній місяць на розрахований державними органами статистики індекс інфляції (індекс споживчих цін) до попереднього місяці. В разі, якщо індекс інфляції становить менше 100,0% розмір орендної плати за користування Майном коригуванню не підлягає.

В подальшому, додатковою угодою №1 від 20.10.2020 до договору оренди нерухомого майна від 21.02.2020 пункти 1.1, 1.2, 1.3, 2.1, 2.2, 3.4, 3.8 договору викладено в новій редакції, зокрема:

«Пункт 3.4 договору, орендна плата (без урахування плати за землю) за базовий місяць оренди становить 41 591,76 грн. з урахуванням ПДВ.

Пункт 3.8 договору, орендар зобов?язаний протягом 5 (п?яти) банківських днів з дати підписаних Сторонами Акту приймання - передавання майна на підставі відповідного рахунку перерахувати орендодавцю гарантійний платіж у розмірі місячної плати за користування майном, що становить 41591,76 грн. з ПДВ.».

Тож, договором чітко визначено суму, яка підлягає сплаті відповідачем кожного місяця та строк оплати орендної плати, тобто договір не містить прив`язки до моменту отримання відповідачем рахунку на оплату або підписання акту, як підставу для здійснення відповідачем оплати орендної плати.

При цьому, суд зазначає, що рахунок або рахунок - фактура, що за своїми функціями є тотожними документами, за своїм призначенням не відповідають ознакам первинного документа, оскільки ними не фіксується будь - яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а вони мають лише інформаційний характер. Рахунок є розрахунковим документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти.

Ненадання рахунка - фактури, у контексті спірних правовідносин, не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 Цивільного кодексу України; тому наявність або відсутність рахунка - фактури не звільняє відповідача від обов`язку сплатити грошові кошти за Договором (близька за змістом правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 918/537/18, від 29.08.2019 у справі № 905/2245/17, від 26.02.2020 у справі № 915/400/18, від 29.04.2020 у справі № 915/641/19).

Проте, відповідач, в порушення умов договору не здійснив сплату орендної плати у повному обсязі за період користування орендованим майном червень 2022 - липень 2022, відтак не виконав свої зобов`язання належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, відповідач відповідно д п.3.1 договору оренди нерухомого майна від 21.02.2020 зобов`язаний був щомісячно до 15 числа оплачуваного місяця оренди здійснювати сплату орендної плати, тож, починаючи з 16 числа кожного календарного місяця відбувалося прострочення сплати орендної плати.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач не надав суду доказів належного виконання свого зобов`язання щодо оплати орендної плати, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору оренди нерухомого майна від 21.02.2020, та положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі у сумі 102 052,70 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 9 843,70 грн. - 3 % річних за період з 16.06.2022 по 15.09.2025, 34 793,67 грн. - інфляційних втрат за період з 16.06.2022 по 15.09.2025.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013 року).

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Разом із тим, суд зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплату яких передбачено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Крім того, необхідно враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України - стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справі № 924/312/18 від 13.02.2019 р., у справі № 910/5625/18 від 24.04.2019 р., у справі №910/21564/16 від 10.07.2019 р.

Судом перевірено правильність наданих позивачем розрахунків 3% річних та інфляційних втрат і встановлено, що останні відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема, проведені з урахуванням моменту виникнення прострочення виконання грошового зобов`язання та за відповідний період прострочення, проте невірно визначено позивачем загальну суму 3% річних, яка підлягає стягненню з відповідача.

Оскільки матеріалами справи підтверджується прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання за договором оренди, в силу положень ст. 625 Цивільного кодексу України, підлягають стягненню з відповідача 9 835,32 грн. - 3 % річних за період з 16.06.2022 по 15.09.2025 та 34 793,67 грн. - інфляційних втрат за період липень 2022 - серпень 2025.

Тож, позовні вимоги Акціонерного товариства "Київський завод "Радар" підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства "Київський завод "Радар" - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГНУС ЮНІОН» (вул. Німецька, буд. 1, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код - 43364801) на користь Акціонерного товариства "Київський завод "Радар" (вул. Предславинська, буд. 35, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код - 14307274) 102 052 (сто дві тисячі п`ятдесят дві) грн. 70 коп. - заборгованості, 34 793 (тридцять чотири тисячі сімсот дев`яносто три) грн. 67 коп. - інфляційних втрат, 9 835 (дев`ять тисяч вісімсот тридцять п`ять) грн. 32 коп. - 3 % річних та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 26 коп. - судового збору.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. О. Щербаков