ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

16.01.2026м. ДніпроСправа № 904/160/26

Розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до його подання

особи, що можуть набути статус учасника справи:

в якості позивача ОСОБА_1 , Дніпропетровська область, м. Дніпро

в якості відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Терещенківська 10», Дніпропетровська область, м. Дніпро

про забезпечення позову до подачі позовної заяви

Суддя Мілєва І.В.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до його пред`явлення, в якій просить суд заборонити державним реєстраторам, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", посадовим і службовим особам Міністерства юстиції України вчиняти/здійснювати/проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», відносно/щодо Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Терещенківська 10», вносити зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про зміну органів управління та зміну керівника юридичної особи.

Як вбачається з поданої заяви, ОСОБА_1 має намір звернутись до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Терещенківська 10» про визнання недійсними рішення загальних зборів співвласників ОСББ «Терещенківська 10», оформленого протоколом № 1 від 13.12.2025.

В обґрунтування необхідності вжиття заявлених заходів забезпечення заявник зазначає наступне. Заявник вважає, що зазначені загальні збори проведені з порушенням вимог Статуту та чинного законодавства, яке регулює діяльність ОСББ. Рішення загальних зборів співвласників, яке оформлене протоколом, є достатньою правовою підставою для внесення змін до запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно ОСББ «Терещенківська 10». Враховуючи те, що документи, внесені до Єдиного державного реєстру, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, у разі оскарження рішення загальних зборів ОСББ, необхідним, з метою саме ефективного захисту прав позивача, є застосування заходу забезпечення позову у виді заборони на здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу - ОСББ «Терещенківська 10», які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Вважає, що існує реальна та безпосередня загроза вчинення ОСББ дій, спрямованих на ускладнення або унеможливлення виконання майбутнього судового рішення у разі задоволення позову, оскільки прямо передбачають надання повноважень ОСОБА_2 для позачергового внесення змін до відомостей про юридичну особу в частині складу правління та голови правління (керівника), що містяться в ЄДР. У разі реєстрації таких змін на підставі рішення, яке надалі потенційно може бути визнано судом недійсним, це суттєво ускладнить процес відновлення становища, яке існувало до порушення. Виконання судового рішення про визнання недійсним первинного рішення Загальних зборів не призведе автоматично до скасування усіх подальших реєстраційних дій, які були вчинені на його основі. Це, своєю чергою, вимагатиме подання нових позовів або тривалих адміністративних процедур для відновлення законних відомостей у ЄДР. Відсутність забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти реєстраційні дії, пов`язані з внесенням змін до ЄДР на підставі оспорюваного рішення загальних зборів співвласників, зробить ефективне виконання рішення суду надзвичайно складним або неможливим.

Господарський суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, всебічно та повно дослідивши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, дійшов висновку про наявність підстав для відмови у її задоволенні з огляду на наступне.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. (ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України).

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Вказане узгоджується із позицією Верховного суду України, яка наведена у постанові від 24.05.2017 у справі № 6-640цс17, та яка зводиться до того, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

З огляду на закріплені в наведених положеннях принципи з урахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування (рішення від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України", від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії", від 17.07.2008 у справі "Каіч та інші проти Хорватії") вбачається, що Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

При цьому, позивач має право на превентивний захист судом свого права у випадку, коли ще немає порушення, однак є підстави передбачити можливість такого порушення. Однією з форм такого превентивного судового захисту, по суті, і є заходи забезпечення ефективності судового рішення.

Суд зазначає, що обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвідношення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що, зрештою, дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ст. 136 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з п. 2, 4 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (грошові кошти), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та наслідків вжиття заходів до забезпечення позову.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як на підставу для забезпечення позову заявник вказує на те, що існує реальна та безпосередня загроза вчинення ОСББ дій, спрямованих на ускладнення або унеможливлення виконання майбутнього судового рішення у разі задоволення позову, оскільки прямо передбачають надання повноважень Макаровій Т.М. для позачергового внесення змін до відомостей про юридичну особу в частині складу правління та голови правління (керівника), що містяться в ЄДР. У разі реєстрації таких змін на підставі рішення, яке надалі потенційно може бути визнано судом недійсним, це суттєво ускладнить процес відновлення становища, яке існувало до порушення. Виконання судового рішення про визнання недійсним первинного рішення Загальних зборів не призведе автоматично до скасування усіх подальших реєстраційних дій, які були вчинені на його основі. Це, своєю чергою, вимагатиме подання нових позовів або тривалих адміністративних процедур для відновлення законних відомостей у ЄДР. Відсутність забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти реєстраційні дії, пов`язані з внесенням змін до ЄДР на підставі оспорюваного рішення загальних зборів співвласників, зробить ефективне виконання рішення суду надзвичайно складним або неможливим.

В поданій заяві відсутнє достатнє обґрунтування та докази, які підтверджують доцільність та необхідність термінового забезпечення позову.

Враховуючи наведене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України).

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу (ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено (ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили 16.01.2026 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.В. Мілєва