ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" січня 2026 р. Cправа № 902/1696/25

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука В.В., за участю секретаря судового засідання Ткача Д.В., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Андрушівського ліцею № 1 Андрушівської міської ради Бердичівського району Житомирської області (вул. Садова, буд. 1, м. Андрушівка, Бердичівський район, Житомирська область, 13400)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Армерія Ойл" (вул. Привокзальна, буд. 3Б, м. Вінниця, 21001)

про розірвання договору та стягнення 112 959,00 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду Вінницької області через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшла позовна заява № б/н від 12.12.2025 (вх. № 1815/25 від 12.12.2025) Андрушівського ліцею № 1 Андрушівської міської ради Бердичівського району Житомирської області з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Армерія Ойл" про розірвання Договору про закупівлю товарів № СК03/0070 від 12.02.2024, укладеного між сторонами, та стягнення з відповідача 112 959,00 грн основного боргу (суми попередньої оплати).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором про закупівлю товарів № СК03/0070 від 12.02.2024, що полягає у непередачі обумовленого договором товару.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2025 дану позовну заяву передано для розгляду судді Матвійчуку В.В.

Суд за вказаним позовом відкрив провадження у справі № 902/1696/25 за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням розгляду справи по суті на 13.01.2026, про що 17.12.2025 постановив відповідну ухвалу.

05.01.2026 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від позивача надійшла заява № б/н від 05.01.2026 (вх. номер канц. суду 01-34/30/26 від 05.01.2026) про розгляд справи за відсутності представника Андрушівського ліцею № 1 Андрушівської міської ради Бердичівського району Житомирської області.

Позивач правом участі в засіданні суду не скористався. При цьому суд зважає на заяву № б/н від 05.01.2026 (вх. номер канц. суду 01-34/30/26 від 05.01.2026) про розгляд справи за відсутності представника Андрушівського ліцею № 1 Андрушівської міської ради Бердичівського району Житомирської області.

Відповідач правом участі в засіданні суду також не скористався. При цьому суд зважає, що про дату, час та місце слухання справи останній повідомлений належним чином ухвалою суду від 17.12.2025, яка відповідно до сформованої в КП "ДСС" довідки про доставку електронного листа була доставлена до електронного кабінету відповідача 17.12.2025 о 17:09 год, та у відповідності до положень ч. 6 ст. 242 ГПК України, вважається врученою 18.12.2025.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 (Закон України від 17.07.1997 № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України"). Роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010). До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.

Будь-яких письмових заяв і клопотань щодо відкладення розгляду справи на день розгляду справи від відповідача до суду не надійшло.

Поряд з цим слід зазначити, що положеннями ст. 178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням неявки представників сторін суд зважає на положення ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В порядку ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

У судовому засіданні 13.01.2026 прийнято судове рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2024 між Андрушівським ліцеєм № 1 Андрушівської міської ради Бердичівського району Житомирської області (позивач, за Договором - Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Армерія Ойл" (відповідач, за Договором - Постачальник) було укладено Договір про закупівлю товарів № СК03/0070, відповідно до умов якого, згідно із п. 1.1 Постачальник зобов`язується поставити Замовнику Товар за предметом закупівлі Код ДК 021:2015 - 09130000-9 Нафта і дистиляти (Дизельне паливо), зазначений в п. 1.2 (надалі Товар), Замовник - прийняти і оплатити такий Товар.

Пунктом 1.2 Договору сторонами погоджено найменування, кількість, одиницю виміру та вартість Товару, а саме: дизельне паливо в кількості 5 000 літрів; ціна за одиницю без ПДВ - 40,00 грн, з ПДВ - 48,00 грн; загальна вартість Товару з ПДВ становить 240 000,00 грн.

У пункті 2.1 Договору, серед іншого, передбачено, що приймання-передача Товару здійснюється відповідно до вимог:

- Інструкції "Про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України" (затверджена Наказом № 281/171/578/155 від 20 травня 2008 року);

- Інструкції "З контролювання якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України" (затверджена Наказом від 4 червня 2007 року № 271/121).

Ціна цього Договору становить 240 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 40 000,00 грн (п. 3.1 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору розрахунок проводиться на протязі 15 (п`ятнадцяти) банківських днів шляхом оплати Покупцем вартості Товару, після пред`явлення Продавцем рахунку на оплату Товару та підписання Сторонами товарної накладної, в розмірі, зазначеному в рахунку та накладній.

Згідно із п. 4.2 Договору датою оплати вважається дата надходження грошових коштів в повному обсязі на розрахунковий рахунок Постачальника.

У відповідності до п. 4.4 Договору оплата за Товар здійснюється на підставі рахунку Постачальника.

За умовами п. 5.3 Договору поставка Товару (заправка автомобілів Покупця) проводиться оператором АЗС Продавця або АЗС партнерів через паливоздавальні колонки. Допускається також відпуск Товару в тару Покупця (металеві каністри).

У пункті 5.4 Договору сторони погодили, що Право власності на Товар та усі ризики пошкодження чи втрати Товару переходять від Продавця до Покупця у момент підписання уповноваженими представниками обох сторін видаткової накладної (накладної).

Відповідно до умов Договору, Продавець (як Зберігач) зобов`язується зберігати придбаний Покупцем у Продавця Товар. Кожна партія Товару, придбана Покупцем за Договором, передається Продавцю на зберігання у момент підписання уповноваженими представниками обох сторін видаткової накладної (накладної). Продавець (як Зберігач) несе усі ризики пошкодження чи втрати Товару, який він зберігає (п. 5.5 Договору).

Пунктом 5.6 Договору сторонами погоджено, що Товар зберігається Продавцем терміном (строком) не меншим ніж термін дії талонів.

Згідно із п. 5.7 Договору Товар повертається (видається) Покупцю зі зберігання лише на підставі та в обмін на талони, видані Продавцем Покупцю.

У відповідності до пункту 5.8 Договору протягом терміну (строку) зберігання право власності на Товар від Покупця до Продавця не переходить.

Відповідно до п. 5.10 Договору Покупець зобов`язується отримати Товар зі зберігання на АЗС у термін (строк), вказаний у талоні на отримання цього Товару.

Продавець зобов`язується повертати Покупцю Товар зі зберігання лише у термін (строк), вказаний на талоні на отримання цього Товару (п. 5.11 Договору).

Умова пункту 5.12 Договору визначено, що зберігання та видача (передача) Товару зі зберігання здійснюється на автозаправних станціях (АЗС) Продавця.

Згідно із п. 5.13 Договору видача (передача) Товарів зі зберігання Покупцю підтверджується фактом отоварення талону (тобто повернення Продавцю талону в обмін на виданий (переданий) ним Товар зі зберігання), що підтверджується касовими чеками АЗС.

Товар Покупця видається Продавцем тільки пред`явнику талону (п. 5.14 Договору).

Відповідно до пунктів 11.3 та 11.6 Договору сторони погодили, що розірвання Договору за ініціативою однієї із Сторін можливе при попередженні у письмовій формі іншої Сторони не менше ніж за 20 (двадцять) днів до передбаченої дати розірвання Договору. Будь-яка Сторона цього договору про закупівлю має право розірвати цей договір про закупівлю достроково в односторонньому порядку, повідомивши про це іншу Сторону у строк за 20 (двадцять) календарних днів до бажаної дати розірвання цього договору про закупівлю, у разі: невиконання або неналежного виконання протилежною стороною своїх зобов`язань за цим договором про закупівлю; в інших випадках, передбачених договором про закупівлю та чинним законодавством України.

Цей Договір набирає чинності з дати підписання Сторонами і діє по 31.12.2024 року, але в будь-якому випадку до моменту остаточного виконання Сторонами взятих за цим Договором зобов`язань. Дата підписання Договору зазначена на першій сторінці цього Договору (п. 12.1 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

ТОВ "Армерія Ойл" у межах виконання договірних зобов`язань за видатковими накладними № 0003/0000855 від 16.08.2024 та № 0003/0001154 від 12.11.2024 передало Андрушівському ліцею № 1 Андрушівської міської ради Бердичівського району Житомирської області скретч-картки на дизельне паливо загальним обсягом 3 180 літрів.

Позивач виконав свій обов`язок щодо оплати товару, що підтверджується платіжною інструкцією № 436 (внутрішній номер 366923887) від 06.09.2024 та платіжною інструкцією № 602 (внутрішній номер 381474338) від 13.11.2024 на загальну суму 158 400,00 грн.

Водночас, незважаючи на здійснену оплату, Постачальником не виконано умови Договору про закупівлю товарів № СК03/0070 від 12.02.2024 у частині забезпечення фактичної поставки дизельного палива в обумовленому обсязі. Станом на дату звернення з позовом передбачений Договором обсяг товару позивачу не відпущено.

10.01.2025 Андрушівським ліцеєм № 1 Андрушівської міської ради Бердичівського району Житомирської області на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Армерія Ойл" направлено лист № 04, у якому повідомлено, що протягом 2024 року неодноразово виникала критична ситуація з постачанням дизельного палива для потреб шкільного автобуса, зокрема у період з 01.12.2024 по 11.12.2024 на автозаправній станції м. Андрушівка, що підпорядковується ТОВ "Армерія Ойл", дизельне паливо було відсутнє, у зв`язку з чим позивач просив виконати взяті на себе договірні зобов`язання.

У відповідь на зазначений лист ТОВ "Армерія Ойл" листом № 14-01-1-СК03/0070 від 14.01.2025 повідомило, що у зв`язку з труднощами, пов`язаними з логістикою, постачання дизельного палива на АЗС у м. Андрушівка Бердичівського району було ускладнене, та запропонувало перелік автозаправних станцій на території Житомирської області, які, на думку відповідача, відповідають умовам пункту 5.12 Договору та забезпечують можливість отримання товару.

З метою досудового врегулювання спору 11.03.2025 Андрушівським ліцеєм № 1 Андрушівської міської ради Бердичівського району Житомирської області на адресу ТОВ "Армерія Ойл" направлено лист № 9, у якому зазначено про відсутність дизельного палива на АЗС у м. Андрушівка за адресою: вул. Лисенка, 14, у зв`язку з чим позивач просив сприяти отриманню дизельного палива згідно із наявним залишком талонів у кількості 2 180 літрів, а у разі неможливості - повернути вартість невикористаних талонів для подальшого проведення процедури закупівлі.

У подальшому, у зв`язку з ненаданням відповіді на зазначений лист, 21.10.2025 Андрушівським ліцеєм № 1 Андрушівської міської ради Бердичівського району Житомирської області на адресу ТОВ "Армерія Ойл" направлено лист № 193, у якому з посиланням на пункт 12.2 Договору про закупівлю товарів № СК03/0070 від 12.02.2024 позивач просив повернути кошти за придбані, але не використані талони на дизельне паливо в обсязі 2 280 літрів на суму 112 959,00 грн.

Водночас відповідей ТОВ "Армерія Ойл" на вказані листи позивач не отримав, що підтверджується відсутністю відповідних доказів у матеріалах справи.

У зв`язку з невиконанням відповідачем договірних зобов`язань у частині поставки дизельного палива в обсязі 2 180 літрів позивач звернувся до суду з позовом про розірвання Договору про закупівлю товарів № СК03/0070 від 12.02.2024 та стягнення з відповідача 112 959,00 грн основного боргу як суми попередньої оплати.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За своєю правовою природою правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем у межах даного спору, регулюються положеннями глави 54 Цивільного кодексу України, оскільки предметом укладеного між сторонами Договору про закупівлю товарів № СК03/0070 від 12.02.2024 є поставка товару.

Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Згідно із ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав свої договірні зобов`язання за Договором про закупівлю товарів № СК03/0070 від 12.02.2024, сплативши вартість товару у сумі 158 400,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 436 (внутрішній номер 366923887) від 06.09.2024 та платіжною інструкцією № 602 (внутрішній номер 381474338) від 13.11.2024.

Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно із ст. 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, зокрема, у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В силу вимог ст. 610, ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно із наявними в матеріалах справи видатковими накладними № 0003/0000855 від 16.08.2024 та № 0003/0001154 від 12.11.2024 відповідач передав позивачу талони на отримання дизельного палива в обсягах, визначених у зазначених видаткових накладних.

Талони є способом забезпечення оперативного обліку та фактичного відпуску обсягів пального, продаж (постачання) якого мав відбутись у межах господарського договору про закупівлю товарів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997 затверджені Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, згідно з якими торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу автозаправних станцій, автогазозаправних станцій та автогазозаправних пунктів (надалі - АЗС) ( абзац 2 п.3 Правил).

Згідно із п. 9 Правил, розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару.

Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року № 281/171/578/155 затверджена Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (надалі - Інструкція).

Згідно із п. 3 Інструкції, талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

Порядок відпуску нафтопродуктів за талонами визначений у п.п. 10.3.3. Інструкції, а саме: форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона. При цьому необхідними елементами змісту талона є його серійний та порядковий номери (п.п. 10.3.3.1); заправлення за талонами відображається у змінному звіті АЗС за формою № 17-НП (п.п. 10.3.3.2).

Виходячи з наведеного, талон є документом, який засвідчує право його власника отримати пальне на АЗС.

Суд зазначає, що факт підписання сторонами видаткових накладних не свідчить про факт передачі відповідачем товару позивачу, а лише підтверджує факт передачі талонів (скретч-карток), які надавали позивачу право на отримання відповідної кількості товару у майбутньому.

Відповідно до п. 5.3 Договору поставка Товару (заправка автомобілів Покупця) проводиться оператором АЗС Продавця або АЗС партнерів через паливоздавальні колонки. Допускається також відпуск Товару в тару Покупця (металеві каністри).

Інших умов щодо передачі товару (пального) Покупцю Договір поставки не містить.

Згідно із матеріалами справи обсяг непоставленого відповідачем товару за Договором про закупівлю товарів № СК03/0070 від 12.02.2024 становить 2 280 літрів дизельного пального на суму 112 959,00 грн. Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи неотовареними скретч-картками.

Статтею 664 Цивільного кодексу України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець про це поінформований. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

З огляду на те, що укладений між сторонами Договір, зокрема пункт 5.10, яким передбачено обов`язок Покупця отримати Товар зі зберігання на АЗС у строк, зазначений у талоні на отримання відповідного Товару, не містить визначеної календарної дати або конкретного строку, у який відповідач зобов`язаний здійснити постачання пального за такими талонами, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення частини другої статті 530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до зазначеної норми, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відтак, зобов`язання відповідача щодо повернення суми попередньої оплати виникло після спливу семиденного строку з моменту пред`явлення позивачем листа-претензії № 193 від 21.10.2025, відповідно до положень частини другої статті 530 Цивільного кодексу України.

Матеріали справи не містять відповіді на лист-претензію та доказів фактичного відпуску відповідачем пального позивачу за скретч-картками, водночас у матеріалах справи наявні копії непогашених (неотоварених) скретч-карток відповідного номіналу.

Положеннями частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частина 1 статті 615 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом частини 3 статті 538 Цивільного кодексу України, у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 665 Цивільного кодексу України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Положеннями частини 1 статті 670 Цивільного кодексу України визначено, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

За змістом частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар.

Суд зазначає, що відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б спростовували наведений позивачем перелік невикористаних талонів за Договором про закупівлю товарів № СК03/0070 від 12.02.2024, а також не надав власного розрахунку суми грошових коштів, що підлягає компенсації, відтак перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд погоджується із загальною вартістю товару, який фактично не може бути отриманий та підлягає сплаті позивачу, вважає його арифметично правильним.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку про порушення відповідачем умов Договору про закупівлю товарів № СК03/0070 від 12.02.2024 щодо своєчасної передачі позивачу товару, а відтак у відповідача виник обов`язок з повернення позивачу 112 959,00 грн за пальне, вартість якого сплачена.

Оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивач виконав свої зобов`язання з оплати вартості товару, тоді як відповідач не здійснив передачу товару в повному обсязі, передбаченому умовами Договору, та не надав доказів на спростування наведених у позові обставин, суд визнає вимоги позивача про стягнення вартості недопоставленого пального у сумі 112 959,00 грн обґрунтованими та вважає за можливе їх задовольнити.

Розглядаючи вимогу позивача про розірвання Договору про закупівлю товарів № СК03/0070 від 12.02.2024, суд зважає на таке.

Згідно із ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Право сторони договору звернутися до суду з вимогою про розірвання договору за наявності відповідних умов, передбачених договором чи законом, не є тотожним праву на таке розірвання, а свідчить про наявність спору про розірвання договору, який підлягає вирішенню судом з урахуванням усіх істотних обставин (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2020 у справі № 920/418/19).

Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути передбачені законом або безпосередньо в договорі та можуть як ставитися в залежність від вчинення/невчинення сторонами договору певних дій, так і без будь-яких додаткових умов (безумовне право сторони на відмову від договору) (постанова Верховного Суду від 03.06.2021 у справі № 914/2178/19).

Частиною першою статті 611 Цивільного кодексу України визначено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Істотним є таке порушення, що тягне за собою для іншої сторони неможливість досягнення мети договору, тобто, вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, слід встановити: наявність істотного порушення договору та шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може полягати в реальних збитках і (або) упущеній вигоді; її розмірі, а також чи є істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що вона змогла отримати.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу повноважень суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України розірвання порушеного договору є способом захисту цивільних прав, оскільки розірвання кредитором порушеного договору спрямоване на припинення правовідношення у такому договорі. Такий спосіб захисту (1) застосовується у відповідь на порушення боржником договору (2) застосовується з ініціативи кредитора (3) спрямований на захист прав кредитора та (4) позбавляє боржника певних суб`єктивних прав. У такому разі боржник позбавляється права вимагати виконання договору кредитором, оскільки розірвання договору тягне для боржника, який допустив порушення, цілком конкретний негативний наслідок він позбавляється суб`єктивних прав, наданих йому договором.

Контрагент може порушити як основне зобов`язання, заради якого укладався договір, так і будь-який інший договірний обов`язок. Якщо має місце порушення будь-якого договірного обов`язку, у кредитора теоретично виникає право на розірвання договору, але і таке порушення має бути істотним для наділення кредитора правом на судове розірвання порушеного договору.

Одним із факторів, що може братися до уваги, є питання про те, наскільки боржник, який порушив договір, реально заінтересований у збереженні договору: чи не спричинить розірвання договору для нього значної шкоди. Розірвання порушеного договору як санкція має бути максимально збалансованим і відповідати тяжкості правопорушення.

З огляду на встановлені у справі обставини, які суд кваліфікує як істотне порушення відповідачем умов Договору про закупівлю товарів № СК03/0070 від 12.02.2024, а також беручи до уваги те, що за відсутності пального, на отримання якого розраховував позивач при укладенні зазначеного Договору, використання транспортних засобів Андрушівського ліцею № 1 Андрушівської міської ради Бердичівського району Житомирської області для підвезення учнів із сільських населених пунктів до місця навчання у м. Андрушівка (вул. Садова, 1) є неможливим, що унеможливлює належну організацію освітнього процесу, суд дійшов висновку, що вимога про розірвання вказаного Договору є правомірною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Водночас, відповідачем не надано належних доказів в спростування доводів позивача та підтверджених матеріалами справи обставин.

Отже, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доказово обґрунтованими та нормативно підставними, а відтак суд вважає за можливе їх задовольнити з наведених вище мотивів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, враховуючи, що позов задоволено повністю, витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати Договір про закупівлю товарів № СК03/0070 від 12.02.2024, укладений між Андрушівським ліцеєм № 1 Андрушівської міської ради Бердичівського району Житомирської області (вул. Садова, буд. 1, м. Андрушівка, Бердичівський район, Житомирська область, 13400; ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Армерія Ойл" (вул. Привокзальна, 3Б, м. Вінниця, 21001; ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Армерія Ойл" (вул. Привокзальна, 3Б, м. Вінниця, 21001; ) на користь Андрушівського ліцею № 1 Андрушівської міської ради Бердичівського району Житомирської області (вул. Садова, буд. 1, м. Андрушівка, Бердичівський район, Житомирська область, 13400; ) 112 959 грн 00 коп основного боргу (попередньої оплати) та 4 844 грн 80 коп витрат зі сплати судового збору.

Примірник рішення надіслати сторонам до електронних кабінетів в ЄСІТС.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 14 січня 2026 р.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:

1 - до справи