ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2026м. ДніпроСправа № 904/6194/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Солонця Максима Андрійовича, м. Зеленодольськ

про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 125 600,88 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Солонця Максима Андрійовича (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 125 600,88 грн., з яких 26 607,36 грн. - суми прострочених платежів по тілу кредиту, 98 993,52 грн. - сума прострочених платежів по процентах.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору №479903-КС-001 від 07.11.2023.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2025 року відкрито провадження у справі №904/6194/25, справу призначено до розгляду за правилами cghjotyjuj позовного провадження.

Крім того, відповідно до клопотання Позивача, ухвалою про відкриття провадження у справі суд витребував від АТ "А-Банк" інформацію що містить банківську таємницю, а саме чи випускалася банківська картка № НОМЕР_1 на ім`я Солонця Максима Андрійовича, а також інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_1 за період з 07.11.2023 року (дата видачі кредиту) по 09.01.2025 року (дата закінчення терміну кредитування).

Відповідач проти задоволення заявлених вимог заперечував, посилаючись на відсутність доказів які б підвереджували, що саме Відповідач був зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі, не підтверджено отримання саме відповідачем логіну та паролю в системі, що Відповідачем було подано заявку на отримання кредиту, а також, що Відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами договору, та не надано доказів щодо зарахування коштів на платіжну картку, яка належить саме відповідачу ФОП Солонець М.А.

Позивач у відповіді на відзив наполягає на задоволенні позовних вимог.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.11.2023 року між Позивачем (Кредитодавцем) та Відповідачем (Позичальником) укладено договір про надання кредиту (електронна форма) №479903-КС-003 (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1 Договору Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 29 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності (далі - кредит), а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити плату за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором про надання кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям.

Розмір та порядок нарахування плати за користування (сума коштів, яка виражена в процентах, за користування кредитом), термін дії договору визначається в пункті 1 договору про надання кредиту.

Тип Кредиту: Кредит. Строк кредиту: 24 тижнів. Стандартна процентна ставка: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1,14918207, фіксована. Комісія за надання Кредиту (далі - Комісія): 4 350,00 грн. Загальний розмір наданого Кредиту: 29 000,00 грн. Термін дії Договору до 23.04.2024 р. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 75 360,00 грн. Цілі (мета) Кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької, господарської діяльності, незалежної професійної діяльності або будь-якої іншої не забороненої законом діяльності. Цей Кредит не є споживчим кредитом.

Пунктом 2 Договору сторони передбачили, що протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі Проценти за користування Кредитом), нараховуються за ставкою вказаною у п. 1 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання Позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3. Договору і розраховується в порядку описаному нижче.

У пункті 3 Договору визначено графік платежів.

Додатковою угодою №1 від 23.12.2025 року термін дії договору продовжено до 20.07.2024 року.

Згідно Додаткової угоди № 2 від 07.03.2025 року, термін дії договору та остання дата погашення кредиту згідно графіку платежів, продовжено до 09.01.2025 року.

Статтею 638 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору полягає передусім у вільному волевиявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, Договір про надання кредиту укладений в електронній формі, що підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта (а.с.37-39).

Статтею 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Приписами статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено поняття "підпис у сфері електронної комерції". Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За визначенням термінів, наведених в пункті 12 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, яка отримує особу, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передати об`єкт суб`єкта електронної комерції, що пропонує укласти договір, інші сторони електронного правочину за допомогою зв`язку, вказаним під час реєстрації в його системі, та додається (відповідається) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір;

Суд зазначає, що одноразові ідентифікатори, якими були підписані спірний договір про надання кредиту, складаються з комбінації цифр і літер, що відповідає нормам Закону України "Про електронну комерцію", а тому належними й допустимими доказами підтверджено факт укладення вказаного договору між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору Позивач надав Відповідачу кредитні кошти в розмірі 29 000,00 грн., що підтверджується випискою від 11.12.2025 року про переказ грошових коштів на банківську карту № НОМЕР_1 (а.с. 132-150), а також, даними АТ "А-Банк", які підтверджують, що зазначена вище карта була емітована банком на ім`я Солонець Максима Андрійовича, та випискою по банківській картці за період 07.11.2023 року по 09.01.2025 року.

Викладені обставини узгодження Позивачем та Відповідачем умов кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів свідчать, що між ними виникли кредитні правовідносини.

Позивач вказує, що Відповідач неналежним чином виконав зобов`язання з повернення кредитних коштів, та сплати відсотків. За наданим у справу розрахунком, заборгованості відповідача за кредитом становить 125 600,88 грн., з яких 26 607,36 грн. - суми прострочених платежів по тілу кредиту, 98 993,52 грн. - сума прострочених платежів по процентах.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з приписами статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Доводи Відповідача відносно того, що він не був зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі, а також, щодо не доведення Позивачем факту зарахування коштів кредиту на платіжну картку Відповідача, суд вважає безпідставними й такими, що спростовуються наведеними вище матеріалами справи.

З огляду на викладене, враховуючи підтвердження матеріалами справи факту надання Відповідачу кредиту, відсутність доказів щодо здійснення його повернення та сплати відсотків в установленому договором розмірі та строк, вимоги Позивача про стягнення заборгованості в розмірі 125 600,88 грн., з яких 26 607,36 грн. - суми прострочених платежів по тілу кредиту, 98 993,52 грн. - сума прострочених платежів по процентах, слід визнати обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи приписи ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232-242, 247, 252, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Солонець Максима Андрійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю БІЗНЕС ПОЗИКА (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, ) 26 607,36 грн. прострочених платежів по тілу кредиту, 98 993,52 грн. прострочених платежів по процентах, 2 422,40 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Ліпинський