УХВАЛА

12 січня 2026 року

м. Київ

cправа № 904/5703/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кролевець О.А. - головуючий, Баранець О.М., Мамалуй О.О.,

перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2025

(головуючий суддя - Чередко А.Є., судді - Мороз В.Ф., Верхогляд Т.А.)

та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2025

(суддя - Мартинюк С.В.)

та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2025

(суддя - Мартинюк С.В.)

у справі №904/5703/24

за позовом ОСОБА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Донецьке шосе 130"

про визнання недійсним рішення установчих зборів та припинення ОСББ шляхом ліквідації,

ВСТАНОВИВ:

13.11.2025 ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2025, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2025 та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2025 у справі №904/5703/24.

Ухвалою Верховного Суду від 04.12.2025 визнано неповажними наведені ОСОБА_1 підстави у клопотанні про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2025, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2025 та додаткового рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2025, касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2025, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2025 та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2025 залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, шляхом подання до Верховного Суду заяви про усунення недоліків касаційної скарги, до якої долучити: клопотання про поновлення пропущеного строку, в якому навести інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, разом з належними доказами отримання оскаржуваної постанови апеляційного господарського суду; уточнену касаційну скаргу, в якій скаржник має уточнити саме з якими судовими рішеннями не погоджується скаржник та зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав) у спосіб, передбачений п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України; докази, що підтверджують сплату судового збору в установленому Законом порядку в сумі 9 689,60 грн.

26.12.2025 до Верховного Суду на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 04.12.2025 у справі №904/5703/24 надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги.

Окрім того, до Верховного Суду 05.01.2026 надійшла заява ОСОБА_1 , я якій скаржник зазначає, що у випадку, якщо заяву про усунення недоліків касаційної скарги адвокатом подано не в строк, просить його поновити.

Суд перевіривши заяву про усунення недоліків касаційної скарги, враховуючи подану заяву ОСОБА_1 , дійшов висновку про наступне.

В ухвалі Верховного Суду від 04.12.2025 у справі №904/5703/24 зазначено, зокрема, наступне:

"Статтею 290 ГПК України визначено форму і зміст касаційної скарги.

Відповідно до п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено судові рішення, що оскаржуються, а також вказано вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.

Скаржником у порушення вказаних вимог у вступній та прохальній частині касаційної скарги вказано, що оскаржується постанова Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2025, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2025 та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2025 у справі №904/5703/24.

З 05.02.2018 у Верховного Суду наявний повний доступ до Єдиного державного реєстру судових рішень для можливості визначення дотримання заявником касаційної скарги приписів норм ГПК України.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень в межах справи №904/5703/24 відсутнє рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2025, проте наявне рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2025.

Враховуючи зазначене, скаржнику необхідно усунути вказані вище недоліки шляхом подання до Верховного Суду уточненої касаційної скарги в якій зазначити саме з якими судовими рішеннями не погоджується скаржник та уточнити яке саме рішення суду першої інстанції скаржник просить скасувати.

Окрім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з ч. 2 ст. 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у п.п. 1, 4 ч. 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 310 ГПК України.

У разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні, та скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування вказаного висновку.

У разі подання касаційної скарги на підставі п. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

При поданні касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України скаржник повинен чітко зазначити норму права, щодо застосування якої відсутній висновок, із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній.

У разі оскарження судового рішення з підстави, передбаченої п. 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України, касаційна скарга має містити зазначення обставин, наведених у ч.ч. 1, 3 ст. 310 ГПК України. Якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Крім того заявник касаційної скарги повинен враховувати, що за змістом п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК України відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в ч. 2 ст. 287 ГПК України, є вичерпним, тому суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Таким чином, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати про неправильне застосування конкретних норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судами при прийнятті оскаржуваних судових рішень, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування, яким чином воно вплинуло на прийняття цих рішень, а також зазначити виключний (виключні) випадок (випадки), передбачений (передбачені) п.п. 1 - 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України щодо підстави (підстав), на якій (яких) подано касаційну скаргу.

Враховуючи вищевикладене, при касаційному оскарженні судових рішень з підстав передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України, окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити:

1)формулювання застосованого судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права, з яким не погоджується скаржник, із зазначенням цієї норми права та змісту правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких (подібних) правовідносинах, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах; або

2) обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовного обґрунтування мотивів такого відступлення; або

3)зазначення норми права, щодо застосування якої відсутній висновок, із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

Звертаючись з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2025, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2025 та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2025 у справі №904/5703/24 ОСОБА_1 в якості підстав для касаційного оскарження вищезазначених судових рішень посилається на те, що їх прийнято за неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права у випадках, що передбачений п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України.

Разом з тим, скаржником не дотримано вимог п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України, оскільки при поданні касаційної скарги на підставі п. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України, скаржник не обґрунтовує необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовного обґрунтування мотивів такого відступлення.

Отже у визначений Верховним Судом строк, скаржнику слід належним чином виконати вимоги ст. 290 ГПК України та уточнити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав) у спосіб, передбачений п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України."

Скаржником на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 04.12.2025 подано до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, в якій скаржник посилається на порушення судів попередніх інстанцій. Окрім того в якій скаржник заявляє клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та клопотання про звільнення від сплати судового збору. Однак, всупереч вимогам, викладених в ухвалі Верховного Суду від 04.12.2025, щодо уточнення саме з якими судовими рішеннями не погоджується скаржник та зазначенням чітко підстав (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав) у спосіб, передбачений п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України, скаржником не усунуто.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 та ч. 2 ст. 292 ГПК України якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Згідно з ч. 5 ст. 292 ГПК України питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи те, що скаржником у повному обсязі не виконано вимог щодо усунення недоліків касаційної скарги у строк, який зазначений в ухвалі Верховного Суду від 04.12.2025 у справі №904/5703/24, Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2025, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2025 та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2025 у справі №904/5703/24.

Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги не розглядаються.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1.Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2025, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2025 та додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2025 у справі №904/5703/24 повернути скаржнику.

2. Копії ухвали надіслати учасникам справи.

3. Надіслати скаржнику додані до касаційної скарги матеріали. Касаційну скаргу залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.А. Кролевець

Судді О.М. Баранець

О.О. Мамалуй