РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2026Справа № 910/12425/25

За позовом Фізичної особи-підприємця Дмитришена Сергія Володимировича Вінницької області

до Приватного сільськогосподарського підприємства "Мир" м. Києва

про стягнення боргу, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання, ціна позову 63665,11 грн.,

Суддя Паламар П.І.

Без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

СУТЬ СПОРУ :

у жовтні 2025 року Фізична особа-підприємець Дмитришен Сергій Володимирович звернувся в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що всупереч умов укладеного між ним та відповідачем договору про надання послуг по перевезенню вантажів автотранспортом № 21-М від 1 жовтня 2023 р. останній не оплатив надані йому послуги з перевезення вантажу автомобільним транспортом, заборгувавши 50557,66 грн.

З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь суму боргу, 10198,65 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 2908,80 грн. три проценти річних з простроченої суми, а також понесені по справі судові витрати.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечував, посилаючись на необґрунтованість заявлених вимог. Вказував, що розрахунок між перевізником та замовником здійснюється на підставі наданого перевізником замовнику рахунку шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок перевізника. Позивачем не надано доказів направлення на його адресу рахунків на оплату.

У процесі розгляду справи подав клопотання про долучення доказів, пояснив про сплату ним заявленої до стягнення суми основного боргу у розмірі 50557,66 грн.

Також просив залишити позов без руху, посилаючись на те, що подана позивачем позовна заява за своєю формою не відповідає вимогам п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України, не вказано інформації щодо статусу позивача як фізичної-особи підприємця. Такі вимоги відповідача задоволенню не підлягають у зв`язку з їх безпідставністю.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що провадження у справі в частині вимог про стягнення 50557,66 грн. боргу слід закрити, позов в іншій частині підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 1 жовтня 2023 р. між позивачем і відповідачем було укладено договір про надання послуг по перевезенню вантажів автотранспортом № 21-М, відповідно до умов якого позивач (перевізник) зобов`язався за замовленням відповідача (замовник) доставити автомобільним транспортом і видати вантаж уповноваженій на одержання вантажу особі, а відповідач - прийняти і оплатити вартість послуг на умовах договору.

Згідно п.п. 2.2, 2.4 договору перевізник зобов`язаний забезпечити своєчасне подання придатного для перевезення автотранспорту для навантаження вантажу, розпочати перевезення у час відправлення вантажу та дотримувати виманений цим договором строк доставки вантажу. Надавати замовнику акт наданих послуг.

Відповідно до пункту 4.2 договору розрахунок здійснюється замовником перевізнику по факту за надані послуги, на підставі акта приймання-передачі надання послуг на виконання транспортних перевезень, підписаного уповноваженими представниками сторін, протягом 10 банківських днів з дня його підписання.

Строк дії договору відповідно до умов п. 7.2. договору встановлений з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2023 р., а за невиконаними зобов`язаннями, до повного їх виконання. У випадку, якщо будуть відсутні заперечення з боку обох сторін, даний договір вважається пролонгованим на наступний рік.

Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи копією вищевказаного договору.

Поясненнями позивача, викладеними у позовній заяві, які не заперечені відповідачем у відзиві на позов, наявними у матеріалах справи актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 12 від 25 жовтня 2023 р., товарно-транспортними накладними №№ 275 від 11 жовтня 2023 р., 275А від 11 жовтня 2023 р., 412 від 14 жовтня 2023 р., 412А від 14 жовтня 2023 р. стверджується факт надання позивачем відповідачу послуг перевезення за вищевказаним договором вартістю 50557,66 грн.

Поясненнями відповідача, викладеними у клопотанні від 6 січня 2026 року, наявною у матеріалах справи платіжною інструкцією № 527979557 від 22 грудня 2025 р. стверджується факт оплати відповідачем одержаної наданих послуг у розмірі 50557,66 грн. після звернення позивача в суд з цим позовом.

Оскільки заявлена до стягнення сума боргу у розмірі 50557,66 грн. відповідачем сплачена після звернення позивача в суд з указаним позовом, предмет спору в цій частині між сторонами відсутній, то провадження у справі в частині вимог про стягнення 50557,66 грн. боргу відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України підлягає закриттю.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов`язання по оплаті за договором, з нього на користь позивача відповідно до вимог ст.625 ЦК України підлягає стягненню 10198,65 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 2908,80 грн. три проценти річних з простроченої суми.

Доводи відповідача про те, що за відсутності доказів направлення поштовим відправленням на його адресу рахунку, вважається не доведеним та не підтвердженим факт настання моменту з якого у відповідача виникло грошове зобов`язання щодо сплати грошових коштів за договором є необґрунтованими з огляду на наступне.

Рахунок на оплату послуг за своєю правовою природою не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер.

Надання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні ст. 613 ЦК України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку оплатити послуги.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду у справах №№ 905/2245/17 від 29 серпня 2019 р., 915/400/18 від 26 лютого 2020 р.

Натомість, як вже встановлено судом, пунктом 4.2 договору сторонами визначено, що розрахунок здійснюється замовником перевізнику по факту за надані послуги, на підставі актів приймання-передачі надання послуг на виконання транспортних перевезень, підписаних уповноваженими представниками сторін, протягом 10 банківських днів з дня їх підписання.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, то понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на нього.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

провадження у справі № 910/12425/25 в частині вимог про стягнення 50557,66 грн. боргу закрити.

Позов Фізичної особи-підприємця Дмитришена Сергія Володимировича Вінницької області в іншій частині задовольнити.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Мир" (04215, м. Київ, вул. Світлицького, 35, прим. 108/4, офіс 2, код 00152566) на користь Фізичної особи-підприємця Дмитришена Сергія Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 10198,65 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 2908,80 грн. три проценти річних з простроченої суми, 2422,40 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар