ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2026 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О. В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ"

01024, вул. Рогнідинська, будинок 4, літера А, офіс 10, м. Київ

до відповідача: ОСОБА_1

АДРЕСА_1

e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1

про стягнення 82341 грн 00 коп. заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ: в провадженні Господарського суду Івано-Франківської області знаходиться справа про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 30.09.2024, суд відкрив провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; ввів процедуру реструктуризації боргів щодо боржника; ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів фізичної особи; призначив керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Солов`я Юрія Анатолійовича; постановив оприлюднити на офіційному веб-сайті повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; визначив дату проведення попереднього судового засідання.

27.11.2024 Господарським судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу за результатами попереднього засідання.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 20.02.2025, суд затвердив план реструктуризації боргів ОСОБА_1 у справі №909/1179/23.

Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 08.12.2025, суд вніс зміни до плану реструктуризації боргів ОСОБА_1 у справі №909/1179/23.

14.11.2025 до Господарського суду Івано-Франківської області від Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області надійшла справа №344/12373/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" до відповідача ОСОБА_1 про стягнення 82 341 грн 00 коп. заборгованості за кредитним договором № 619570401 від 14.04.2023, з яких: 17 500 грн 00 коп. - заборгованість за кредитом та 64 841 грн 00 коп. - заборгованість за відсотками.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу Господарського суду Івано-Франківської області від 14.11.2025, справі присвоєно номер 909/1179/23 (№344/12373/25) та на підставі ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства передано справу для розгляду судді Рочняк О.В., в провадженні якої знаходиться справа №909/1179/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 19.11.2025, суд прийняв справу 909/1179/23 (№344/12373/25) до розгляду в межах справи про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановив сторонам строк для надання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення.

Сторонам ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 19.11.2025 направлено в їхні електронні кабінети, що відповідає приписам ч.11 ст.242 ГПК України та доставлено до їх електронних кабінетів 19.11.2025, що підтверджується довідками про доставку електронного листа від 20.11.2025.

Відповідно до ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Отже, ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 19.11.2025 вручено сторонам 19.11.2025.

Відповідно до абз. 4 ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч.2 ст.252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною 3 статті 252 ГПК України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін від учасників справи до суду не надходило.

ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Позиція позивача. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором кредитної лінії №619570401 від 14.04.2023, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 82 341 грн 00 коп. Право вимоги до відповідача за вищевказаним договором перейшло до позивача на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 та додаткових угод до нього №19 від 28.11.2019, №26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022 та №32 від 31.12.2023, договорів факторингу №31/0724-01 від 31.07.2024 та №140325-У від 14.03.2025.

Позиція відповідача. Правом на надання відзиву на позов відповідачка не скористалася.

Як вбачається із ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, давши оцінку доказам у відповідності до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

14.04.2023 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) у формі електронного документа з використанням електронних підписів укладено договір кредитної лінії №619570401 (а.с. 42 на звороті - 50), відповідно до п. 2.1 якого кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 17 500 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" (далі - Правила).

Згідно з п. 2.3 договору, кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 17 500 грн одразу після укладення договору, орієнтовна дата повернення якого 14.05.2023.

Позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання кредиту позичальником першого траншу. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором (п.3.1 договору).

В п. 3.2 договору сторони погодили, що встановлений в п. 3.1 договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та періоду пільгової реструктуризації оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена.

Відповідно до п. 8.1 договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом.

За змістом п. 8.3 договору, протягом Дисконтного періоду кредитування зобов`язання позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування кредитом визначаються наступним чином:

- за період від дати видачі кредиту до 14.05.2023 (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 193,45 відсотків річних, що на день укладення договору становить 0,53 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним (Дисконтна процентна ставка) (п.8.3.1);

- у разі якщо позичальник вчинить описані в п. 3.2 договору дії щодо продовження Дисконтного періоду один або декілька разів, за період з наступного дня після 14.05.2023 проценти нараховуються за ставкою 383,25 відсотків річних, що на день укладення договору становить 1,05 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним (Індивідуальна процентна ставка) (п.8.3.2).

Згідно з п. 8.4 договору, після закінчення Дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним.

Відповідно до п. 11.1 договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання.

В п. 11.2 договору визначено, що позичальник має право користуватися кредитом від дати фактичного отримання суми кредиту за кожним траншем та до закінчення строку дії договору чи до його дострокового розірвання.

Відповідно до платіжного доручення від 14.04.2023 (а.с.15), ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" на виконання своїх зобов`язань за договором №619570401 від 14.04.2023 надало ОСОБА_1 кредит в розмірі 17 500 грн 00 коп.

Як вбачається із проведеного ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" розрахунку заборгованості (а.с.59), станом на 20.06.2023 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за договором №619570401 від 14.04.2023 становить 39 578 грн 00 коп., з яких 17 500 грн - заборгованість за тілом кредиту та 22 078 грн - заборгованість за процентами.

28.11.2018 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (клієнт) та ТОВ "Таліон Плюс" (фактор) укладено договір факторингу №28/1118-01 (а.с.89-94), відповідно до п. 2.1 якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (п. 1.3. договору).

Згідно з п. 4.1. договору, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку.

В п.8.2 договору визначено, що строк дії договору закінчується 28.11.2019.

В подальшому сторони уклали додаткові угоди до договору факторингу №28/1118-01 №19 від 28.11.2019, №26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022 та №32 від 31.12.2023, якими продовжили строк дії договору до 31.12.2020, до 31.12.2021, до 31.12.2022, до 31.12.2023 та до 31.12.2024, відповідно (а.с.80-88).

20.06.2023 на виконання договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" підписали реєстр прав вимоги №234 (а.с.78-79), із змісту витягу якого вбачається, ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" відступило ТОВ "Таліон Плюс" право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №619570401 від 14.04.2023 в сумі 39 578 грн 00 коп., з яких: 17 500 грн - заборгованість за тілом кредиту та 22 078 грн - заборгованість за відсотками.

Як вбачається із проведеного ТОВ "Таліон Плюс" розрахунку заборгованості (а.с.57-58), станом на 10.09.2023 та станом на 31.07.2024, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за договором №619570401 від 14.04.2023 становить 82 341 грн 00 коп., з яких: 17 500 грн - заборгованість за тілом кредиту та 64 841 грн - заборгованість за процентами.

31.07.2024 між ТОВ "Таліон Плюс" (клієнт) та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено договір факторингу №31/0724-01 (а.с.73-77), відповідно до п. 2.1 якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (п. 1.3. договору).

Згідно з п. 4.1. договору, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку.

В п.8.2 договору визначено, що строк дії договору закінчується 31.12.2024.

Відповідно до підписаного та скріпленого печатками обох сторін реєстру прав вимоги №1 від 31.07.2024 (а.с. 69-70), на виконання договору факторингу №31/0724-01 від 31.07.2024 ТОВ "Таліон Плюс" відступило ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №619570401 від 14.04.2023 в сумі 82 341 грн 00 коп., з яких 17 500 грн - заборгованість за тілом кредиту та 64 841 грн - заборгованість за відсотками, що також визнано боржником, зазначивши ТОВ "Таліон Плюс" кредитором у списку кредиторів та боржників ОСОБА_1 станом на 23.08.2023.

Відповідно до платіжної інструкції №7075 від 05.08.2024 (а.с.36), за відступлення права вимоги згідно реєстру прав вимоги №1 від 31.07.2024 та договору факторингу №31/0724-01 від 31.07.2024 ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" перерахувало ТОВ "Таліон Плюс" 2 712 261 грн 67 коп.

14.03.2025 між ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" (клієнт) та ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" (фактор) укладено договір факторингу №140325-У (а.с.64-68), відповідно до п. 1.1 якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику) пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.

Згідно з п. 1.2 договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно з Додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

14.03.2025 сторони підписали акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №140325-У від 14.03.2025 (а.с.61), відповідно до якого клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників в кількості 803, після чого, з врахуванням п. 1.2 договору факторингу №140325-У від 14.03.2025, від клієнта до фактора перешли права вимоги щодо заборгованостей до боржників.

Як вбачається із змісту Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №140325-У від 14.03.2025 (а.с.62), ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" відступило ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором за кредитним договором №619570401 від 14.04.2023 в сумі 82 341 грн 00 коп., з яких 17 500 грн - заборгованість за тілом кредиту та 64 841 грн - заборгованість за відсотками.

Відповідно до платіжної інструкції №327 від 17.03.2025 ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" перерахувало на рахунок ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" 284 723 грн 32 коп. як оплату за право грошової вимоги згідно договору факторингу №140325-У від 14.03.2025.

Як вбачається із виписки з особового рахунку за кредитним договором №619570401 (а.с. 56), сума заборгованості ОСОБА_1 складає 82 341 грн 00 коп.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з статтями 626, 627, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

В ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як вбачається з матеріалів справи договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV79UN3.

За приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами ч.ч. 1-3 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В ч. 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

В договорі кредитної лінії №619570401 від 14.04.2023 сторони погодили суму кредитного ліміту - 17 500 грн; процентні ставки за користування кредитом: дисконтна процентна ставка - 0,53% за кожен день та після закінчення дисконтного періоду - 2,98 % в день; строк дії договору та строк користування кредитом - протягом 5 років.

Як встановлено судом, ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" належним чином виконав свої договірні зобов`язання, надавши відповідачу суму кредитного ліміту в розмірі 17 500 грн.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 120 Кодексу України з процедур банкрутства, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, строк виконання всіх грошових зобов`язань боржника вважається таким, що настав.

З огляду на викладене, строк виконання грошових зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором №619570401 від 14.04.2023 вважається таким, що настав.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" відступило ТОВ "Таліон Плюс" за договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №619570401 від 14.04.2023 в сумі 39 578 грн 00 коп., з яких 17 500 грн - заборгованість за тілом кредиту та 22 078 грн - заборгованість за відсотками, ТОВ "Таліон Плюс" відступило ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №619570401 від 14.04.2023 в сумі 82 341 грн 00 коп., з яких: 17 500 грн - заборгованість за тілом кредиту та 64 841 грн - заборгованість за відсотками, а ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" відступило це право вимоги за договором факторингу №140325-У від 14.03.2025 ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ".

Отже, станом на 30.09.2024 (дата відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №619570401 від 14.04.2023 становить 82 341 грн 00 коп., з яких: 17 500 грн - заборгованість за тілом кредиту та 64 841 грн 00 коп. - заборгованість за відсотками.

Згідно із ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ст. 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідач доводів позивача не спростував, доказів виконання зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитами суду не надав.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 82 341 грн 00 коп. заборгованості належать до задоволення.

Судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір, у відповідності до ст. 129 ГПК України, суд покладає на відповідача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Згідно з попереднім (орієнтовним) розрахунком, сума судових витрат на професійну правничу допомогу позивача становить 7 000 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу подано такі докази:

- договір про надання правничої допомоги №17/03/25-02 від 17.03.2025 (а.с.54);

- додаток №1 до договору про надання правничої допомоги №17/03/25-02 від 17.03.2025 (Протокол погодження вартості послуг) (а.с.54 на звороті);

- додаткову угоду №5 від 17.03.2025 до договору про надання правничої допомоги №17/03/25-02 від 17.03.2025 (а.с.52-53);

- акт прийому-передачі наданих послуг від 17.03.2025 (а.с.51).

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з договору про надання правничої допомоги №17/03/25-02 від 17.03.2025, укладеного між Адвокатським бюро "ТАРАНЕНКО ТА ПАРТНЕРИ" (Адвокатське бюро) та ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" (клієнт), клієнт доручив, а Адвокатське бюро прийняло на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбаченим цим договором (п.1.1).

Згідно з п. 2.3 договору, конкретне доручення клієнта визначається в окремій Додатковій угоді, в якій сторони визначають зміст конкретного доручення/доручень.

Відповідно до п. 3.1 договору, отримання винагороди адвокатським бюро за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару.

За змістом п. 3.3 договору, гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в Протоколі погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №17/03/25-02 від 17.03.2025 (Додаток №1 до цього договору).

В п. 3.6 договору визначено, що сума гонорару, якщо вона буде стягнута на користь клієнта сплачується на користь адвоката не пізніше 10 числа місяця наступного за місцем фактичного отримання коштів на рахунок клієнта.

Відповідно до Додатку №1 до договору про надання правничої допомоги №17/03/25-02 від 17.03.2025 (Протокол погодження вартості послуг) за 1 год:

- усна консультація - 500 грн;

- підготовка адвокатського запиту - 500 грн;

- вивчення матеріалів справи - 500 грн;

- аналіз судової практики - 500 грн;

- складання позовної заяви - 2500 грн;

- участь у судовому засіданні - 1 200 грн;

- участь у відеоконференції - 700 грн;

- підготовка та подача клопотань/заяв та інших процесуальних документів до суду - 500 грн;

- складання апеляційної скарги - 3000 грн;

- складання касаційної скарги - 4000 грн;

- підготовка та укладення мирової угоди - 3000 грн;

- відзив на позовну заяву/відповідь на відзив на позовну заяву - 700 грн;

- заперечення/додаткові пояснення у справі - 700 грн;

- відзив на апеляційну скаргу/ відповідь на відзив на апеляційну скаргу - 1000 грн.

17.03.2025 між Адвокатським бюро "ТАРАНЕНКО ТА ПАРТНЕРИ" (Адвокатське бюро) та ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" (клієнт) укладено додаткову угоду №5 до договору про надання правничої допомоги №17/03/25-02 від 17.03.2025, відповідно до п. 1 якої клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту його прав та інтересів з питань, що відносяться до юрисдикції господарських судів, судів загальної юрисдикції, адміністративних судів по справах про стягнення заборгованості зокрема, за кредитним договором №619570401 від 14.04.2023, укладеним з Александрів Аліною Михайлівною.

Як вбачається з акту прийому-передачі наданих послуг від 17.03.2025, який є невід`ємною частиною договору про надання правничої допомоги №17/03/25-02 від 17.03.2025, виконавець надав, а клієнт отримав наступні послуги:

1) складання позовної заяви ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" до боржника, яким є ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №619570401 від 14.04.2023 - 5000 грн (2 год.);

2) вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника, яким є ОСОБА_1 , за кредитним договором №619570401 від 14.04.2023 - 1000 грн (2 год.);

3) підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №619570401 від 14.04.2023 на рахунок боржника, яким є ОСОБА_1 - 500 грн (1 год.);

4) підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №619570401 від 14.04.2023 на рахунок боржника, яким є ОСОБА_1 - 500 грн (1 год.).

Всього 7 000 грн.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Отже, надання адвокатом правничої допомоги в порядку представництва у суді здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, положення щодо якого містяться, зокрема у Главі 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору. Згідно з положеннями цієї статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити такі висновки:

(1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені у частині другій статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність");

(2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

(3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

(4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

(5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як положеннями цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";

(6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті у порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у договорі таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Аналогічні правові висновки Верховного Суду викладені у постановах від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19, від 16.02.2023 у справі № 911/1779/21, від 16.01.2025 у справі № 921/112/24.

Надання адвокатом послуг на професійну правничу допомогу при розгляді цієї справи підтверджується договором про надання правничої допомоги №17/03/25-02 від 17.03.2025, додатком №1 до договору (Протокол погодження вартості послуг), додатковою угодою №5 від 17.03.2025 до договору про надання правничої допомоги №17/03/25-02 від 17.03.2025 та актом прийому-передачі наданих послуг від 17.03.2025.

У Додатку №1 до договору про надання правничої допомоги №17/03/25-02 від 17.03.2025 (Протокол погодження вартості послуг) сторони погодили вартість кожної послуги, яка надається Адвокатським бюро.

В акті прийому-передачі наданих послуг від 17.03.2025 сторони вказали, що Адвокатським бюро надано клієнту таку професійну правничу допомогу:

1) складання позовної заяви - 5000 грн (2 год.);

2) вивчення матеріалів справи - 1000 грн (2 год.);

3) підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором - 500 грн (1 год.);

4) підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором - 500 грн (1 год.).

За змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування витрат на правничу допомогу, суд вважає за доцільне додатково звернутися до практики ЄСПЛ з цього питання. Зокрема, у рішення від 18.02.2022 у справі "Чоліч проти Хорватії" ЄСПЛ зазначив (п. 77), що згідно з практикою ЄСПЛ скаржник має право на відшкодування витрат у випадку, якщо такі витрати були дійсними, необхідними а також були розумними у своєму розмірі.

Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).

Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно з частинами 1-2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши вказані в акті прийому-передачі наданих послуг від 17.03.2025 надані адвокатським бюро послуги: вивчення матеріалів справи; підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором; підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором, суд вважає, що усе це складові частини єдиного процесу складання позовної заяви.

Тому попри формальне розмежування на чотири окремі види, надані послуги фактично становлять єдиний комплекс дій, спрямованих на підготовку позовної заяви. Позивач не довів обґрунтованості поділу цього процесу на самостійні етапи. Такий підхід свідчить про штучне дроблення послуг, що призвело до безпідставного збільшення вартості правничої допомоги.

Подібні правові висновки Верховного Суду наведені у додатковій постанові від 08.04.2021 у справі № 922/2321/20, від 14.07.2021 у справі № 916/1914/20, від 28.04.2021 у справі № 902/1051/19, від 26.09.2024 у справі № 910/11903/23.

З огляду на викладене, суд встановив, що надані послуги адвоката, які зазначені в акті прийому - передачі наданих послуг від 17.03.2025 під номерами 2, 3, 4 поглинаються послугою під номером 1 - складання позовної заяви ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №619570401 від 14.04.2023, за яку визначено вартість в сумі 5 000 грн.

Таким чином, доведеним та обґрунтованими є витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5 000 грн.

Керуючись статтями 2, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238, 241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" (01024, вул. Рогнідинська, будинок 4, літера А, офіс 10, м. Київ, ) 82 341 (вісімдесят дві тисячі триста сорок одну) грн 00 коп. заборгованості, 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору та 5 000 (п`ять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено та підписано 15.01.2026.

Суддя О.В. Рочняк