УХВАЛА

14 січня 2026 року

м. Київ

cправа № 927/219/25

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Студенця В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Управління транспорту, транспортної інфраструктури та зв`язку Чернігівської міської ради

на рішення Господарського суду Чернігівської області

(суддя - Белов С.В.)

від 06.08.2025

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий суддя - Мальченко А.О., судді: Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.)

від 13.11.2025

у справі № 927/219/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Експрес"

до Управління транспорту, транспортної інфраструктури та зв`язку Чернігівської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Чернігівська міська військова адміністрація Чернігівського району Чернігівської області

за участю: Чернігівської окружної прокуратури

про стягнення 4 717 564,54 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 06.08.2025 у справі №927/219/25 позов задоволено частково. Стягнуто з Управління транспорту, транспортної інфраструктури та зв`язку Чернігівської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Експрес" 2 889 006,22 грн заборгованості за надані транспортні послуги за Договором №04 від 07.07.2023 про організацію пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах загального користування міста Чернігова, 1 731 527,10 грн заборгованості за надані транспортні послуги за Договором №12 від 28.08.2024 на компенсацію втрат доходу перевізника за виконання безоплатних перевезень окремих категорій пасажирів на 2024 рік, 26 572,48 грн - 3% річних, 55 765,28 грн судового збору та 27 581,81 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2025 рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.08.2025 у справі №927/219/25 залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Чернігівської області від 06.08.2025 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2025 у справі №927/219/25, Управління транспорту, транспортної інфраструктури та зв`язку Чернігівської міської ради подало касаційну скаргу на зазначені судові рішення, в якій також клопоче про зупинення виконання рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 17.12.2025 відмовлено у задоволенні клопотання Управління транспорту, транспортної інфраструктури та зв`язку Чернігівської міської ради про відстрочення сплати судового збору. Касаційну скаргу Управління транспорту, транспортної інфраструктури та зв`язку Чернігівської міської ради на рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.08.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2025 у справі №927/219/25 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, а саме: надання суду документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 111 530, 54 грн.

На виконання ухвали Верховного Суду від 17.12.2025 Управління транспорту, транспортної інфраструктури та зв`язку Чернігівської міської ради подало заяву про усунення недоліків касаційної скарги з доданою до неї платіжною інструкцією №384 від 24.12.2025 про сплату судового збору у розмірі 111 530, 54 грн.

Разом з тим, при вивченні матеріалів касаційної скарги та вирішення питання щодо можливості відкриття касаційної провадження у даній справі судом встановлено, що касаційна скарга Управління транспорту, транспортної інфраструктури та зв`язку Чернігівської міської ради не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України, оскільки управлінням чітко не визначено підстави касаційного оскарження рішення судів попередніх інстанцій, які передбачено ч. 2 ст. 287 ГПК України.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні, та скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування вказаного висновку (п. 5 ч.2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування конкретної норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (п. 5 ч.2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України).

При поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України скаржник повинен чітко зазначити норму права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній.

У разі оскарження судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга має містити зазначення обставин, наведених у частинах 1, 3 статті 310 ГПК. Якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Крім того, заявник касаційної скарги повинен враховувати, що за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій статті 287 Господарського процесуального кодексу України, є вичерпним, тому суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Разом з тим у касаційній скарзі не зазначено конкретної з підстав касаційного оскарження рішення судів попередніх інстанцій, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Лише посилання скаржника, як на підставу для відкриття касаційного провадження, на порушення норм процесуального та матеріального права, неврахування висновків Верховного Суду, без зазначення конкретних норм права (пункт, частина, стаття), які, на думку скаржника, неправильно чи з порушенням застосовано судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень, не можна вважати таким, що відповідає вимогам пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи викладене та те, що у касаційній скарзі не зазначено конкретної підстави касаційного оскарження рішення судів попередніх інстанцій, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, то така касаційна скарга вважається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, і підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, суд касаційної інстанції зазначає, що клопотання про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення буде розглянуто після усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Управління транспорту, транспортної інфраструктури та зв`язку Чернігівської міської ради на рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.08.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2025 у справі №927/219/25 залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

2. Управлінню транспорту, транспортної інфраструктури та зв`язку Чернігівської міської ради усунути недоліки, встановлені в даній ухвалі у такий спосіб:

- навести підстави касаційного оскарження рішення судів попередніх інстанцій, які передбачено пунктами 1, 2, 3, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач В. Студенець