ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

"14" січня 2026 р.м.ОдесаСправа № 916/3866/25

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

при секретарі судового засідання Чолак Ю. В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом Комунального некомерційного підприємства Херсонська міська клінічна лікарня імені О.С.Лучанського Херсонської міської ради (73005, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Кримська, буд. 138; )

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю АЛСВІТ ПЛЮС (01103, м. Київ, вул. Менделєєва, буд. 12, офіс 94/1; )

про стягнення 3 861 469,20 грн;

представники сторін:

від позивача не з`явився,

від відповідача Сідліченко В. В., Кисіль А. В. (в режимі відеоконференції),

ВСТАНОВИВ:

Комунальне некомерційне підприємство «Херсонська міська клінічна лікарня імені О.С.Лучанського» Херсонської міської ради (далі - Позивач, Лікарня) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛСВІТ ПЛЮС» (далі - Відповідач, Товариство) грошових коштів у розмірі 3 861 469,20 грн.

Ухвалою від 06.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/3866/25, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 05.11.2025.

15.10.2025 до суду надійшла заява представника Позивача про забезпечення участі головного бухгалтера Лікарні Волкової Т. М. та юрисконсульта Романової М. Ю. у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 22.10.2025 частково задоволено заяву представника Позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, забезпечено представнику Лікарні Романовій М. Ю. можливість взяти участь у судовому засіданні, яке призначено на 05.11.2025, та в усіх подальших судових засідань у справі № 916/3688/25 в режимі відеоконференції. У задоволенні заяви в частині забезпечення участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції Волкової Т. М. відмовлено.

23.10.2025 від представника Відповідача надійшло клопотання про передачу справи за підсудністю.

У підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 05.11.2025, суд в порядку ч. 5 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) запропонував представнику Позивача надати письмові пояснення щодо клопотання Відповідача про передачу справи за підсудністю, з огляду на що підготовче судове засідання було відкладено на 03.12.2025.

27.11.2025 від представника Позивача надійшли клопотання про долучення доказів, клопотання про об`єднання справ в одне провадження та письмові заперечення проти клопотання Відповідача про передачу справи за підсудністю.

У підготовче судове засідання, яке було призначено на 03.12.2025, учасники справи явку своїх представників у судове засідання не забезпечили.

Протокольною ухвалою від 03.12.2025 суд відклав підготовче судове засідання на 15.12.2025.

15.12.2025 від представника Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У підготовче судове засідання, яке було призначено на 15.12.2025, представники учасників справи не з`явилися. Водночас суд протокольною ухвалою задовольнив клопотання представника Відповідача про відкладення розгляду справи та призначив наступне судове засідання на 14.01.2026.

13.01.2026 представник Позивача подав до суду клопотання про долучення доказів, а від представників Відповідача надійшли заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та додаткові письмові пояснення по справі.

У судовому засіданні, яке було призначено на 14.01.2026 о 10 год. 00 хв., приймали участь представники Відповідача.

Позивач явку свого представника не забезпечив, в той час як про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить довідка вих. № 916/3866/25/73701/25 від 17.12.2025 про доставку до електронного кабінету Лікарні ухвали від 15.12.2025, постановленої в порядку ст. 120 ГПК України.

Секретар судового засідання неодноразово запрошував представника Позивача до участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції (о 10 год.10 хв. 08 сек. та о 10 год. 10 хв. 34 сек.). Втім, встановити відеоконференцзв`язок не виявилось можливим, оскільки представник Позивача перебував у режимі «офлайн», що вбачається із протоколу судового засідання від 14.01.2026.

При цьому, секретарем судового засідання 14.01.2026 о 10 год. 11 хв. була здійснена спроба зв`язатися з представником Позивача за номером телефону , який було вказано як контактний номер телефону у заяві про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. № 32280/25 від 15.10.2025).

Проте, спроба встановити зв`язок з представником Позивача за вказаним номером телефону виявилася невдалою, оскільки абонент знаходився не в мережі, про що секретарем судового засідання складено інформаційну довідку (телефонограму) від 14.01.2026.

Разом з тим, Позивач не подавав до суду клопотань про розгляд справи без його участі, а також не повідомляв суд про причини неявки свого представника.

14.01.2026 суд оголосив вступну та резолютивну частини ухвали про залишення позову без розгляду, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і в той же час учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою. Крім цього, учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, а також надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.

При цьому п. 2 ч. 2 ст. 42 ГПК України визначено обов`язок учасників справи сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

В рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

Частиною 2 статті 202 ГПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

При цьому поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об`єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов`язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 ГПК України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст.226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Отже, учасник справи має право: а) брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника); б) не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою.

Аналіз зазначених норм процесуального права свідчить про те, що учасник справи не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано. У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, нормами статей 202, 226 ГПК передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто, право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності (аналогічна позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 17 жовтня 2023 року у справі № 910/25456/15).

У постанові від 18 листопада 2022 року у справі № 905/458/21 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначив про таке:

Дії суду у випадку неявки в судове засідання учасника справи визначені у статті 202 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до частини четвертої якої у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. У системно-логічному зв`язку з цією нормою перебуває норма, закріплена у пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Системний аналіз змісту частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що процесуальним наслідком неявки позивача в судове засідання є залишення позову без розгляду. Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом. Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин, так звані умови для залишення позову без розгляду у випадку неявки позивача в судове засідання: 1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання; 2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання; 3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

При цьому зміст частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що передбачена цими нормами процесуального права така процесуальна дія суду як залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання та неповідомлення про причини своєї неявки не залежить від того, чи була визнана судом явка позивача в судове засідання обов`язковою. Проаналізувавши положення частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначає про те, що у цих нормах законодавець не застосував слова може, має право, за власної ініціативи та інші подібні у своєму значенні слова. Зазначені норми процесуального права не передбачають можливості інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду. Формулювання суд залишає позов без розгляду, що міститься у частині четвертій статті 202 Господарського процесуального кодексу України, та формулювання суд залишає позов без розгляду, що міститься у пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, виражає імперативну вказівку суду (судді) щодо заборони продовження розгляду справи, щодо завершення судового провадження без винесення рішення.

З огляду на викладене Верховний Суд зазначає про те, що повноваження суду залишити позов без розгляду, передбачені цими нормами процесуального права відносяться до імперативних. Господарський суд, розглядаючи господарські справи, зобов`язаний вчиняти лише ті процесуальні дії і ухвалювати ті процесуальні рішення, які прямо встановлені процесуальним законом, і не може посилатися на те, що у процесуальному законі відсутня пряма чи імперативна заборона на вчинення певної процесуальної дії чи ухвалення певного процесуального рішення у вигляді формулювання, що суд не має права продовжити розгляд справи, якщо позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Отже, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначає про те, що норми, закріплені у частині четвертій статті 202 та у пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, за методом правового регулювання є імперативними, що означає те, що відповідно до цих норм процесуального права у разі неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини його неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду..

Отже, ч. 1 ст. 226 ГПК України визначає перелік рівнозначних підстав, за наявності будь-якої з них у суду виникає імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду. Однією із таких підстав є нез`явлення позивача (його представника) у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомлення позивачем про причини неявки, крім випадку якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

При цьому суд наголошує, що ГПК України максимально забезпечує можливість для учасників справи добросовісно і ефективно реалізовувати свої процесуальні права та обов`язки, зокрема, учасники судового процесу завчасно повідомляються судом про час і місце судового засідання (мінімум за 5 днів); учасники справи мають процесуальне право дистанційно подати до суду документи в паперовій формі через установи зв`язку (Укрпошта, кур`єрські служби тощо); учасники справи мають процесуальне право дистанційно подати до суду документи в електронній формі у будь-який час за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля); учасники справи можуть залучити до представництва декількох представників або приймати участь у справі в порядку самопредставництва; учасники справи мають право дистанційно приймати участь в судовому засіданні поза межами суду або в приміщенні іншого суду в режимі відеоконференції.

Таким чином, з урахуванням вищевказаних норм законодавства та висновків Верховного Суду, у разі нез`явлення позивача (його представника) у судове засідання або не повідомлення позивачем про причини неявки та неподання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності, суд зобов`язаний залишити позов без розгляду, адже іншого процесуальним законом не передбачено.

У зв`язку із неодноразовим незабезпеченням Позивачем явки свого представника у судові засідання, які були призначені на 03.12.2025, 15.12.2025 та 14.01.2026, неповідомленням при цьому про причини неявки, з урахуванням неподання Позивачем заяв про розгляд справи без його участі, зважаючи водночас на належне повідомлення Позивача про дату, час та місце судового засідання, суд залишає позов Лікарні про стягнення з Товариства 3 861 469,20 грн без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

В цей же час, суд роз`яснює Позивачу, що згідно з ч. 4 ст. 226 ГПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Відповідно до ч. 2 ст. 226 ГПК України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Отже, у даному випадку, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що у разі залишення позову без розгляду у зв`язку із неодноразовою неявкою представника Позивача, сплачена сума судового збору поверненню не підлягає.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 226, ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Комунального некомерційного підприємства Херсонська міська клінічна лікарня імені О.С.Лучанського Херсонської міської ради (73005, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Кримська, буд. 138; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю АЛСВІТ ПЛЮС (01103, м. Київ, вул. Менделєєва, буд. 12, офіс 94/1; ) про стягнення 3 861 469,20 грн - залишити без розгляду.

Вступну та резолютивну частини ухвали оголошено у судовому засіданні 14.01.2026. Повну ухвалу складено та підписано 15.01.2026.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги в строк, визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Р.В. Волков