АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

13 січня 2026 рокум. ОдесаСправа № 915/769/25
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Принцевської Н.М., Філінюка І.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Державної установи Снігурівська виправна колонія (№ 5)

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.09.2025 (повний текст складено та підписано 11.09.2025, суддя Семенчук Н.О.)

у справі №915/769/25

за позовом Державної установи Снігурівська виправна колонія (№ 5)

до Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська енергопостачальна компанія

про стягнення 33 422,24 грн

ВСТАНОВИВ

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 02.09.2025 по справі №915/769/25 в задоволенні позову відмовлено.

17.11.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Державної установи Снігурівська виправна колонія (№ 5) на вищевказане рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.09.2025.

Також скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що після ухвалення рішення суду в установі тривала підготовка квартальної звітності, що вимагала залучення єдиного працівника юридичного відділу. У цей же період відбувалася реорганізація системи контролю - функції координації та погодження діяльності установи були передані від департаменту до Південно Центрального між регіонального управління з питань виконання кримінальних покарань, що спричинило необхідність додаткових погоджень та уточнень при підготовці процесуальних документів.

Крім того, за твердженням апелянта, відповідно до внутрішнього порядку роботи установи, подання апеляційної скарги вимагало письмового дозволу (візи) керівника установи. Однак 08 вересня 2025 року керівник установи подав рапорт про звільнення, у зв`язку з чим підготовка та погодження апеляційної скарги були тимчасово призупинені до призначення нового керівника та лише 27.09.2025 був призначений тимчасово виконуючим обов`язки начальника установи, після чого процедура погодження документів була відновлена.

У сукупності, як вважає скаржник, зазначені обставини - кадрові зміни, службова завантаженість, підготовка звітності та реорганізаційні процеси - об`єктивно унеможливили своєчасне подання апеляційної скарги у межах строку, встановленого ст. 256 ГПК України. Установа діяла добросовісно, мала намір реалізувати своє право на апеляційне оскарження, а пропуск строку стався з незалежних від неї причин.

Ухвалою суду від 19.12.2025 апеляційну скаргу Державної установи Снігурівська виправна колонія (№ 5) на рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.09.2025 по справі №915/769/25 залишено без руху, визначено Державній установі Снігурівська виправна колонія (№ 5) усунути встановлені судом при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме надати докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому законом порядку та розмірі, а також вказати інші причини для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.09.2025 по справі №915/769/25, протягом 10 днів з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

В названій ухвалі суд апеляційної інстанції встановив, наступне.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, оскаржуване рішення складено та підписано судом першої інстанції 11.09.2025.

Отже, останнім днем строку подання апеляційної скарги на вказане рішення є 01.10.2025.

Втім, апеляційна скарга Державної установи Снігурівська виправна колонія (№ 5) на рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.09.2025 по справі №915/769/25 була подана апелянтом до суду апеляційної інстанції 17.11.2025 засобами електронного зв`язку через систему Електронний суд, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

При цьому, як вбачається з відомостей, які містяться у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, Державна установа Снігурівська виправна колонія (№ 5) має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

У наявних матеріалах справи міститься довідка про доставку електронного документу, а саме оскаржуваного рішення, до електронного кабінету Державної установи Снігурівська виправна колонія (№ 5) у відповідності до якої оскаржуване рішення вручено апелянту 11.09.2025 о 16:30.

Відповідно, з цієї дати апелянт вважається обізнаним про прийняття оскаржуваного рішення. У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, скаржник не заперечував отримання оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Однак, з апеляційною скаргою Державна установа Снігурівська виправна колонія (№ 5) звернулась до суду лише 17.11.2025, тобто зі спливом більш ніж двох місяців з моменту отримання оскаржуваного рішення.

Щодо посилання апелянта на наявність об`єктивних причин, що перешкоджали своєчасному зверненню до суду апеляційної інстанції, а саме кадрові зміни, службова завантаженість, підготовка звітності та реорганізаційні процеси, суд зазначив, що неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у підприємстві для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настають у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, у тому числі і щодо вчасного подання апеляційної скарги (правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 03.11.2022 у справі № 560/15534/21, від 28.11.2022 у справі № 560/10645/21).

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що своєчасне оскарження рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.09.2025 у даній справі, з огляду на наведені скаржником доводи, які не підтверджені належними у розумінні статті 76 Господарського процесуального кодексу України доказами, не зумовлене обставинами, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення особи та пов`язаними з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення зазначеної процесуальної дії, натомість подання апеляційної скарги з істотним пропуском визначеного процесуальним законом строку зумовлене виключно власною недбалістю апелянта, який, будучи належним чином обізнаним про існування даної справи, не виявив жодного інтересу до цієї справи, хоча, діючи розумно та обачливо, повинен був розуміти наслідки своєї пасивної поведінки.

За висновками суду апеляційної інстанції, у даному випадку, причини пропуску позивачем строку на апеляційне оскарження є суб`єктивними, тобто такими, що залежали виключно від поведінки скаржника, а не об`єктивними причинами пропуску встановленого законом процесуального строку, та не можуть вважатися поважними причинами пропуску позивачем на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки скаржник не проявив особистої старанності при захисті власних інтересів та при прийнятті рішення про ініціювання процедури апеляційного оскарження судового рішення.

У даному випадку апелянтом не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наявності об`єктивних перешкод, що унеможливили своєчасне звернення з даною апеляційною скаргою.

З огляду на таке, колегія суддів, залишаючи апеляційну скаргу без руху, дійшла висновку, що наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки апелянт об`єктивно не був позбавлений можливості своєчасно звернутись з апеляційною скаргою.

За приписами ст. 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Так, ухвала суду апеляційної інстанції від 19.12.2025 про залишення апеляційної скарги без руху була доставлена до електронного кабінету Державної установи Снігурівська виправна колонія (№ 5) 19.12.2025 о 17:00, що підтверджується відповідною довідкою від 23.12.2025, а також представнику апелянта Якушеву Сергію Віталійовичу - 19.12.2025 о 17:04.

Частиною 6 ст. 242 ГПК України визначено, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, ухвала суду про залишення апеляційної скарги без руху вважається такою, що отримана апелянтом 19.12.2025 та його представником 22.12.2025 (з урахуванням вихідних, не робочих днів), а строк на усунення недоліків сплив.

Проте, станом на час прийняття даної ухвали недоліки встановлені судом апеляційної інстанції при поданні апеляційної скарги скаржником не усунуті, зокрема не вказано інші причини для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.09.2025 по справі №915/769/25.

Відповідно до ч.ч.2-4 ст.260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього кодексу. Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Таким чином процесуальне законодавство встановлює певний порядок дій суду при виявленні недоліків, зокрема, апеляційної скарги. Як у випадку невиконання вимог щодо форми та змісту скарги, так і вимог щодо дотримання строку апеляційного оскарження, зокрема, відсутності відповідного клопотання чи визнання вказаних у ньому підстав неповажними, - апеляційна скарга залишається без руху.

Водночас неусунення певних недоліків скарги передбачають різні правові наслідки, а саме:

- повернення судом апеляційної інстанції скарги - у разі неусунення недоліків щодо її форми та змісту, при цьому скаржник не позбавлений права знову подати апеляційну скаргу з дотриманням встановлених до неї законом вимог;

- відмова судом апеляційної інстанції у відкритті апеляційного провадження - у разі неусунення недоліків, пов`язаних із недотриманням вимог щодо дотримання строку та ініціюванням перед судом питання про його поновлення, що також є передумовою для відмови в подальшому у відкритті провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 28.04.2021 у справі №640/3393/19 до поданої з пропуском строку скарги (без клопотання про його поновлення чи з визнанням судом вказаних у ньому підстав неповажними), яка, крім цього, має інші недоліки, і ці недоліки скарги після залишення її судом без руху не усунуто, зокрема й не подано відповідного клопотання із зазначенням інших причин для його поновлення, слід застосовувати наслідки, передбачені пунктом 4 частини першої статті 299 КАС. Приписи пункту 4 частини першої статті 299 КАС є імперативними та зобов`язують суд, у разі якщо особою у визначений строк не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або у поданій заяві будуть наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, визнані судом неповажними, відмовити у відкритті апеляційного провадження. Наявність передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС підстави для повернення скарги, а саме не усунення її окремих недоліків щодо форми та змісту (не пов`язаних з недотриманням процесуального строку) після залишення скарги без руху, поряд з відсутністю передумов для поновлення строку, не виключає відмову у відкритті провадження за такою скаргою саме з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 299 КАС.

Враховуючи те, що апелянтом у встановлений судом апеляційної інстанції строк не усунуто недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі суду від 19.12.2025, зокрема, не подано суду апеляційної інстанції заяву із зазначенням інших причин для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.09.2025 по справі №915/769/25, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 234, 242, 255, 256, 261 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної установи Снігурівська виправна колонія (№ 5) на рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.09.2025 по справі №915/769/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Принцевська Н.М.

Суддя Філінюк І.Г.