УХВАЛА

м. Київ

07.01.2026Справа № 910/16436/25

Господарський суд міста Києва у складі судді ДЖАРТИ В. В., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Державної митної служби України (04119, Україна, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 11Г; ідентифікаційний ) в особі Одеської митниці як відокремленого підрозділу (65078, Україна, місто Одеса, вулиця Лип Івана та Юрія, будинок 21 А; ідентифікаційний )

до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "САЙРУС-ГРУП" (02160, Україна, місто Київ, проспект Возз`єднання, будинок 19; ідентифікаційний )

про стягнення заборгованості за договорами оренди нерухомого майна в розмірі 21 967,22 грн,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2025 року Державна митна служба України в особі Одеської митниці як відокремленого підрозділу (далі - позивач, Служба) звернулася до Господарського суду міста Києва із позовом до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "САЙРУС-ГРУП" (далі - відповідач, Товариство) про стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №24 від 22.06.2016 та № 89 від 10.10.2016 в сумі 21 967,22 грн, з яких: 1 197,19 грн заборгованість з орендної плати за період січень 2020 - лютий 2020 року та 95,94 грн пеня за період січень 2020 - лютий 2020 року за Договором №24 від 22.06.2016, а також 19 391,13 грн заборгованість з орендної плати за період грудень 2019 - вересень 2020 року та 1 282,96 грн пеня за період грудень 2019 - вересень 2020 року за Договором № 89 від 10.10.2016.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав передати її за підсудністю до Господарського суду Одеської області на підставі пункту 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, зважаючи на наступні обставини.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Згідно з частиною 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

У параграфі 3 глави 2 розділу І Господарського процесуального кодексу України сформульовані правила територіальної юрисдикції (підсудності). У вказаному параграфі Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги щодо визначення загальної підсудності (стаття 27), особливості визначення підсудності справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя (стаття 28), правила альтернативної підсудності (стаття 29) та правила виключної підсудності (стаття 30).

Позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом (частини 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України).

Правила ж виключної територіальної підсудності передбачені у статті 30 Господарського процесуального кодексу України, перелік категорій справ у якій розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 Господарського процесуального кодексу України.

Приписами частини 1 статті 29 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Предметом переданого на розгляд суду спору є стягнення заборгованості з Товариства, яка виникла внаслідок неналежного, за твердженнями позивача, виконання умов договорів оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №24 від 22.06.2016 та № 89 від 10.10.2016. Пунктами 1.1 вказаних правочинів передбачено, що Служба передає, а Товариство бере в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: асфальтове покриття в пункті пропуску через державний кордон "Рені-Джурджулешти" (автомобільний), загальною площею 25,00 кв.м. та павільйон митника, інв. № 10300034, реєстровий № 394410717.13.ОЛДВСТ012, загальною площею 7,80 кв.м., за адресою Одеська область, м. Рені, вул. Дорога Дружби, 20.

Словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 Господарського процесуального кодексу України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного Господарського процесуального кодексу України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 Господарського процесуального кодексу України. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18.

Оскільки правила виключної підсудності поширюються на спір щодо стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за користування нерухомим майном, розташованим у Одеської області, то спір у цій справі підлягає скеруванню на розгляд до Господарського суду Одеської області.

Відповідно до пункту 1 частини 1 та частини 3 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що матеріали позовної заяви з додатками (№ 910/16436/25) підлягають передачі за підсудністю до Господарського суду Одеської області.

Керуючись статтями 1, 4, 27, 29, 30-31, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Державної митної служби України в особі Одеської митниці як відокремленого підрозділу до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "САЙРУС-ГРУП" про стягнення заборгованості за договорами оренди нерухомого майна в розмірі 21 967,22 грн та додані до неї документи передати за підсудністю до Господарського суду Одеської області (65119, місто Одеса, проспект Шевченка 29).

2. Ухвала набирає законної сили 07.01.2026 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

СУДДЯ ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ