РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.01.2026Справа № 910/13576/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Привалова А.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи

справу №910/13576/25

за позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового

фонду Солом`янського району м.Києва"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАЛІ"

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації

про виселення з нежитлового приміщення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАЛІ" про виселення з нежитлового приміщення.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 782, 785 Цивільного кодексу України ст. 25 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", якими визначено, що у разі припинення договору оренди, в орендаря виникає обов`язок повернути майно з оренди орендодавцю. Оскільки Договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 12 від 15.01.2021, укладений між сторонами, припинив свою дію 26.07.2025, внаслідок чого відповідач втратив право на користування об`єктом оренди - нежитловим приміщенням загальною площею 24,3 кв.м., розташованого за адресою: вул. Донецька,53 у м. Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2025 відкрито провадження у справі № 910/13576/25, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Солом`янську районну в місті Києві державну адміністрацію. При цьому, вказаною ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

10.11.2025 від третьої особи до суду через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшли пояснення по справі, в яких остання підтримує позовні вимоги та зазначає, що у відповідача існує заборгованість за оренду нежитлового приміщення, а отже, виходячи з умов п. 12.7. Договору, позивач в односторонньому порядку мав право припинити договір оренди. Таким чином, у разі припинення цього договору, у відповідача виникає обов`язок повернути майно з оренди, оскільки договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 12 від 15.01.2021 припинив свою дію, внаслідок чого орендар втратив право на користування об`єктом оренди. У зв`язку з чим, орендар безпідставно займає спірне нежитлове приміщення.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України, до Єдиного державного реєстру, зокрема, вносяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Невід`ємною архівною складовою частиною Єдиного державного реєстру є Реєстр документів дозвільного характеру, Єдиний реєстр громадських формувань, Реєстр громадських об`єднань та Єдиний реєстр підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 05.11.2025 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: просп. Голосіївський, буд. 9, м. Київ, 03039.

Втім, ухвала суду була повернута відділенням поштового зв`язку без вручення відповідачу з відміткою « за закінченням терміну зберігання».

У той же час судом, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, установлено відповідність адреси місцезнаходження відповідача, зазначеній на конвертах, що повернулися.

Інші дані (адреси), за якими можна встановити місцезнаходження відповідача, матеріали справи не містять та суду невідомі.

Суд зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Беручи до уваги конкретні обставини справи, вимоги процесуального законодавства та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на адресу, що відповідає місцезнаходженню відповідача згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, постанові від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/9, постанові від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/18).

Окрім того, згідно пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) містяться, зокрема, відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

При цьому судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення та підписання.

Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи наведе, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою суду у справі №910/13576/25 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

З огляду на вищевикладене суд констатує, що ним вчинено всі необхідні та можливі заходи з метою встановлення місцезнаходження відповідача та повідомлення його про розгляд справи судом.

Разом з цим, у відповідності до вимог статей 165, 251 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Втім, відповідач у визначений законом строк не подав ні відзиву на позовну заяву, ні клопотання про продовження строку на його подання.

Приписами ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За приписами ч. 2, 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на вищевикладене, оскільки відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, зокрема, відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, будь-яких письмових пояснень та інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті у строки, визначені ст. 178, 252 ГПК України, суд, на підставі частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про можливість розгляду даної справи виключно за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва" (надалі - позивач) засновано на комунальній власності територіальної громади міста Києва та віднесено до сфери управління Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації (п. 1.1. Статуту Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва", затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.01.2015 № 9 (у редакції розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.01.2020 № 157) (надалі - Статут).

Предметом діяльності позивача згідно п. 2.2.1. Статуту, є утримання житлового та нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва та закріплені за позивачем на праві господарського відання, а також обслуговування житлового та нежитлового фонду, що не належить до комунальної власності міста Києва, на договірних засадах у встановленому порядку.

Розпорядженням Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації №279 від 06.05.2015 «Про передачу та закріплення майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передано до сфери управління Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації за Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» закріплено на праві господарського відання будинок № 53 по вул. Донецькій у м. Києві.

15.01.2021 між Солом`янською районною в місті Києві державною адміністрацією (за договором - орендодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІТАЛІ" (за договором - орендар) та Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського районну м. Києва" (за договором - балансоутримувач) було укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва № 12 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 незмінюваних умов Договору орендодавець і балансоутримувач передають, а орендар приймає у строкове платне користування майно, зазначене у пункті 4 Умов, вартість якого становить суму, визначену у пункті 6 Умов.

Згідно п. 4.1 змінюваних умов договору (далі - Умов) об`єктом оренди є нежитлове приміщення, розташоване за адресою: вул. Донецька, 53, загальною площею 23,60 кв. м, на першому поверсі.

Відповідно до п. 12 змінюваних Умов договору, строк договору встановлено 2 роки 364 дні (з 15.01.2021 по 14.01.2024).

Згідно з п. 2.1 незмінюваних умов Договору, орендар вступає у строкове платне користування майно у день підписання акта приймання-передачі майна, який є додатком до цього договору (додаток 2). Акт приймання-передачі підписується між орендарем і балансоутримувачем одночасно з підписанням цього договору.

15.01.2021 між балансоутримувачем та орендарем було підписано Акт приймання-передачі в оренду нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва - нежитлового приміщення площею 23,6 кв. м за адресою: м. Київ, вул. Донецька, 53.

У п. 3.1 незмінних мов Договору зазначено, що орендна плата становить суму, визначену у п. 9 Умов. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.

Згідно з п. 9.1 Умов, місячна орендна плата становить 1442,90 грн без ПДВ.

Відповідно до п. 3.3 незмінюваних умов, Договору орендар сплачує орендну плату до місцевого бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні, визначеному у пункті 16 Умов, щомісяця до 15 числа поточного місяця оренди.

Згідно п. 16 Умов, орендар сплачує 100 відсотків суми орендної плати балансоутримувачу.

22.12.2023 між Солом`янською районною в місті Києві державною адміністрацією, Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІТАЛІ" та Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського районну м. Києва" було підписано Додаткову угоду про внесення змін до договору № 12 від 15.01.2021 оренди нерухомого майна, належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, відповідно до умов якої, зокрема, внесено зміни до пунктів 4.1., 6.1., 9.1. змінюваних Умов договору.

Так, виходячи з умов Додаткової угоди від 22.12.2023, об`єктом оренди є нежитлове приміщення, розташоване за адресою: вул. Донецька, 53, загальною площею 24,30 кв. м, на першому поверсі. При цьому, місячна орендна плата становить 1485,70 грн без ПДВ.

На виконання умов Додаткової угоди від 22.12.2023, між балансоутримувачем та орендарем було підписано Акт приймання-передачі в оренду нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва - нежитлового приміщення площею 24,3 кв. м за адресою: м. Київ, вул. Донецька, 53.

Позивач зазначає, що відповідач договірні зобов`язання в частині здійснення платежів з орендної плати виконує неналежним чином, не сплачує їх вчасно і в повному обсязі.

У зв`язку з неналежним виконанням умов договору балансоутримувач звертався до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАЛІ" заборгованості, яка задоволена судом та видано судовий наказ у справі № 910/8025/25 від 30.06.2025.

Як зазначено у підпункті 12.7.1 незмінюваних умов Договору, договір може бути достроково припинений на вимогу балансоутримувача та/або орендодавця, якщо орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців або сумарна заборгованість з орендної плати більша, ніж плата за три місяці.

Пункт 12.8 незмінюваних умов Договору передбачає, що при наявності цієї підстави для дострокового припинення договору з ініціативи балансоутримувача/орендодавця, передбачених пунктом 12.7. цього договору, балансоутримувач повідомляє орендареві та іншій стороні договору листом. У листі повинен міститись опис порушення і вимогу про його усунення в строк не менш як 15 та не більш як 30 робочих днів з дати реєстрації листа (у строк п`яти робочих днів, якщо порушення стосується прострочення сплати орендної плати або перешкоджання у здійсненні орендодавцем або балансоутримувачем контролю за використанням Майна). Лист пересилається на адресу електронної пошти орендаря і поштовим відправленням із повідомленням про вручення і описом вкладення за адресою місцезнаходження орендаря, а також за адресою орендованого майна.

Якщо протягом встановленого у приписі часу орендар не усунув порушення, балансоутримувач надсилає орендарю лист, у якому повідомляє орендареві про дострокове припинення договору на вимогу орендодавця. У листі зазначається підстава припинення договору, посилання на вимогу про усунення порушення, а також посилання на обставини, які свідчать про те, що порушення триває після закінчення строку, відведеного для його усунення.

Договір вважається припиненим на п`ятий робочий день після надіслання балансоутримувачем орендарю листа про дострокове припинення цього договору. Балансоутримувач надсилає орендарю лист про дострокове припинення цього договору електронною поштою, а також поштовим відправленням із повідомленням про вручення і описом вкладення за адресою місцезнаходження орендаря, а також за адресою орендованого майна. Дата дострокового припинення цього договору на вимогу балансоутримувача та/або орендодавця встановлюється на підставі штемпеля поштового відділення на поштовому відправленні балансоутримувача.

23.06.2025 балансоутримувачем було направлено відповідачу припис щодо усунення порушень № 108/38-3251 від 23.06.2025, в якому було надано термін до 30.06.2025 для сплати заборгованості в сумі 14437,42 грн і повідомлено, що у разі не усунення зазначеного в приписі порушення у встановлений строк, будуть здійснені заходи щодо дострокового припинення договору.

Даний припис було направлено на електронну пошту та рекомендованою кореспонденцією на юридичну та орендовану адреси відповідача, що підтверджується описами вкладення у цінний лист, фіскальними чеками та накладними Укрпошти, доданими до справи.

22.07.2025 позивач направив відповідачу лист № 108/38-3711 від 21.07.2025, в якому повідомлено відповідача про дострокове припинення договору з вимогою про звільнення приміщення та передачу його по акту повернення з оренди майна представникам балансоутримувача. Вказаний лист було направлено рекомендованою кореспонденцією на юридичну та орендовану адреси відповідача, що підтверджується описами вкладення у цінний лист, фіскальними чеками та накладними Укрпошти, доданими до справи.

З огляду на положення п. 12.8 незмінюваних умов Договору, останній вважається припиненим з 30.07.2025, а не з 26.07.2025, як помилково зазначено позивачем.

Припинення договору оренди свідчить про відсутність у орендаря правових підстав для подальшого користування об`єктом оренди.

Згідно з п. 4.3 незмінюваних умов Договору, майно вважається повернутим з оренди з моменту підписання балансоутримувачем та орендарем акт повернення з оренди орендованого майна.

Відповідно до п. 4.1 незмінюваних умов Договору, у разі припинення договору орендар зобов`язаний звільнити протягом трьох робочих днів орендоване майно від належних орендарю речей і повернути його відповідно до акта повернення з оренди орендованого майна в тому стані, в якому майно перебувало на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, а якщо орендарем були виконані невід`ємні поліпшення або проведено капітальний ремонт, - то разом із такими поліпшеннями/капітальним ремонтом.

З огляду на викладене, відповідач мав звільнити приміщення у строк до 01.08.2025 включно.

Як свідчать обставини справи, після припинення договору об`єкт оренди відповідач балансоутримувачу у визначений строк не повернув, що стало підставою звернення позивача до суду даним позовом про виселення орендаря із займаних ним приміщень у примусовому порядку.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно з частиною 1 статті 763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Частиною 2 статті 759 ЦК України прямо визначено, що законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до статті 782 ЦК України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Отже, внаслідок укладення договору № 12 від 15.01.2021, між сторонами, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, виникли правовідносини, пов`язані з орендною (наймом) нерухомого майна.

Водночас, оренда державного та комунального майна з 01.02.2020 регулюються Законом України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 №157-ІХ (надалі - Закон № 157-ІХ від 03.10.2019).

Згідно з пунктом 61 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №157-IX від 03.10.2019 під час дії воєнного стану Кабінет Міністрів України може встановити інші правила передачі в оренду державного та комунального майна, ніж ті, що передбачені цим Законом.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 27.05.2022 №634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану", відповідно до абзацу 1 пункту 5 якої (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин - направлення листа про одностороннє розірвання договору) договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, крім випадку, коли балансоутримувач з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди повідомив орендодавцю та орендарю про непродовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону. Норма щодо продовження договору, встановлена цим пунктом, не застосовується до договорів, щодо яких рішення про їх продовження прийнято на аукціоні і аукціон оголошено до дати набрання чинності цією постановою. Для продовження договору оренди на строк, передбачений цим пунктом, заява орендаря та окреме рішення орендодавця не вимагаються.

Як зазначено вище, згідно з пунктом 12 змінюваних Умов договору, строк договору встановлено 2 роки 364 дні (з 15.01.2021 по 14.01.2024).

Судом встановлено, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в України" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022.

Отже, вважалося, що договір оренди вважається продовженим з 15.01.2024 на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану.

Оскільки об`єктом оренди є майно, яке належить до комунальної власності, тому на спірні правовідносини, зокрема в частині дострокового припинення договору, поширюються положення Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 №157-ІХ.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону №157-ІХ від 03.10.2019 договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його укладено; укладення з орендарем договору концесії такого майна; приватизації об`єкта оренди орендарем (за участю орендаря); припинення юридичної особи - орендаря або юридичної особи - орендодавця (за відсутності правонаступника); смерті фізичної особи - орендаря; визнання орендаря банкрутом; знищення об`єкта оренди або значне пошкодження об`єкта оренди.

Договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором (частина 2 статті 24 Закону №157-ІХ від 03.10.2019).

Оскільки в силу вимог частини 2 статті 9 ЦК України та частини 1 статті 2 Закону України №157-ІХ у спірних правовідносинах у співвідношенні із загальним законом (частина 2 стаття 651 і стаття 782 ЦК України та частина 3 статті 291 ГК України) спеціальним законом є Закон України № 157-ІХ, частина 2 статті 24 якого підлягає пріоритетному застосуванню до спірних правовідносин дострокового припинення (розірвання) договору оренди державного та комунального майна.

Така правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.03.2023 у справі №926/4092/21.

Також за сформованою практикою Верховного Суду питання щодо розірвання договірних орендних відносин має вирішуватися із застосуванням Закону України "Про оренду державного та комунального майна" №157-IX від 03.10.2019, який є спеціальним нормативним актом у сфері регулювання правовідносин оренди державного та комунального майна, на відміну від положень статті 782 ЦК України, оскільки не можна ототожнювати односторонню відмову наймодавця від договору найму, можливість якої передбачена частиною 1 статті 782 ЦК України, та дострокове розірвання договору оренди за рішенням суду, оскільки вказана відмова є правом, а не обов`язком наймодавця, яке може бути реалізоване в позасудовому порядку (постанова Верховного Суду від 24.11.2021 у справі №914/1396/20).

Як установлено судом вище, відповідно до підпункті 12.7.1 незмінюваних умов Договору, договір може бути достроково припинений на вимогу балансоутримувача та/або орендодавця, якщо орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців або сумарна заборгованість з орендної плати більша, ніж плата за три місяці.

Пункт 12.8 незмінюваних умов Договору передбачає, що при наявності цієї підстави для дострокового припинення договору з ініціативи балансоутримувача/орендодавця, передбачених пунктом 12.7. цього договору, балансоутримувач повідомляє орендареві та іншій стороні договору листом. У листі повинен міститись опис порушення і вимогу про його усунення в строк не менш як 15 та не більш як 30 робочих днів з дати реєстрації листа (у строк п`яти робочих днів, якщо порушення стосується прострочення сплати орендної плати або перешкоджання у здійсненні орендодавцем або балансоутримувачем контролю за використанням Майна). Лист пересилається на адресу електронної пошти орендаря і поштовим відправленням із повідомленням про вручення і описом вкладення за адресою місцезнаходження орендаря, а також за адресою орендованого майна.

Якщо протягом встановленого у приписі часу орендар не усунув порушення, балансоутримувач надсилає орендарю лист, у якому повідомляє орендареві про дострокове припинення договору на вимогу орендодавця. У листі зазначається підстава припинення договору, посилання на вимогу про усунення порушення, а також посилання на обставини, які свідчать про те, що порушення триває після закінчення строку, відведеного для його усунення.

Договір вважається припиненим на п`ятий робочий день після надіслання балансоутримувачем орендарю листа про дострокове припинення цього договору. Балансоутримувач надсилає орендарю лист про дострокове припинення цього договору електронною поштою, а також поштовим відправленням із повідомленням про вручення і описом вкладення за адресою місцезнаходження орендаря, а також за адресою орендованого майна. Дата дострокового припинення цього договору на вимогу балансоутримувача та/або орендодавця встановлюється на підставі штемпеля поштового відділення на поштовому відправленні балансоутримувача.

23.06.2025 балансоутримувачем було направлено відповідачу припис щодо усунення порушень № 108/38-3251 від 23.06.2025, в якому було надано термін до 30.06.2025 для сплати заборгованості в сумі 14437,42 грн і повідомлено, що у разі не усунення зазначеного в приписі порушення у встановлений строк, будуть здійснені заходи щодо дострокового припинення договору.

Даний припис було направлено на електронну пошту та рекомендованою кореспонденцією на юридичну та орендовану адреси відповідача, що підтверджується описами вкладення у цінний лист, фіскальними чеками та накладними Укрпошти, доданими до справи.

22.07.2025 позивач направив відповідачу лист № 108/38-3711 від 21.07.2025, в якому повідомлено відповідача про дострокове припинення договору з вимогою про звільнення приміщення та передачу його по акту повернення з оренди майна представникам балансоутримувача. Вказаний лист було направлено рекомендованою кореспонденцією на юридичну та орендовану адреси відповідача, що підтверджується описами вкладення у цінний лист, фіскальними чеками та накладними Укрпошти, доданими до справи.

З огляду на положення п. 12.8 незмінюваних умов Договору, останній вважається припиненим з 30.07.2025

Отже, умовами договору закріплено за Департаментом комунальної власності право на односторонню відмову від договору як підстава дострокового припинення договору, що відповідає положенням частини 2 статті 24 Закону від 03.10.2019 №157-ІХ.

Оскільки матеріалами справи підтверджується, й відповідачем у встановленому законом порядку не спростовано факту порушення ним обов`язку з оплати орендної плати більше трьох місяців підряд, а також враховуючи наявні в матеріалах справи належні докази реалізації позивачем права на односторонню відмову від укладеного з відповідачем правочину, в порядку п. 12.7., 12.8., договору та статті 782 ЦК України, суд дійшов висновку про те, що на час розгляду даного спору Договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва № 12 від 15.01.2025 є розірваним.

Відповідно до статті 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до статті 25 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Приписами частини 1 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні належні докази повернення спірного орендованого комунального майна після закінчення строку дії вказаного договору оренди.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про виселення відповідача із займаних ним орендованих приміщень є обґрунтованою, а відтак підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що виселення полягає у поверненні (звільненні) орендованого майна від боржника та його майна, слід дійти висновку, що позивачем обрано ефективний спосіб захисту порушеного права і задоволення такої вимоги призведе до дійсного захисту його порушеного права та законного інтересу без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії).

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, виходячи з того, що позов доведений позивачем, обґрунтований матеріалами справи та відповідачем не спростований, суд доходить висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 129, 233, 236-240, 252 Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІТАЛІ" (03039, м. Київ, просп. Голосіївський (колишній 40-річчя Жовтня), 9; ) з нежилого приміщення загальною площею 24,3 кв. м., за адресою: м. Київ‚ вул. Донецька, 53, передавши його Комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» (03186, м. Київ, вул. Левка Мацієвича, 6; ).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАЛІ" (03039, м. Київ, просп. Голосіївський (колишній 40-річчя Жовтня), 9; ) на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва" (03186, м. Київ, вул. Левка Мацієвича, 6, ідентифікаційний ) судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп.

4. Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено та підписано: 06.01.2026.

Суддя А.І. Привалов