ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

08.01.2026м. СумиСправа № 920/214/23(920/1727/25)

Господарський суд Сумської області у складі судді Ковтуна В.М., розглянувши заяву ліквідатора ТОВ "Світ Агротехніки" арбітражного керуючого Бандоли Олександра Олексійовича від 19.12.2025 (вх. №6512 від 22.12.2025) про забезпечення позову у справі №920/214/23(920/1727/25)

за позовом: ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки" (вул. Терещенків, буд. 44, м. Глухів, Шосткинський район, Сумська область, 41400, ) арбітражного керуючого Бандоли Олександра Олексійовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідачів: 1. Фізичної особи-підприємця Адинцева Олексія Володимировича ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 )

2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 )

3. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 )

про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, скасування державної реєстрації та витребування транспортного засобу

без виклику сторін,

УСТАНОВИВ:

19.12.2025 ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки" арбітражним керуючим Бандолою О.О. подано до суду позовну заяву до Фізичної особи-підприємця Адинцева Олексія Володимировича, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, скасування державної реєстрації та витребування транспортного засобу від 19.12.2025 (вх. №6510 від 22.12.2025), та заяву про забезпечення позову від 19.12.2025 (вх. №6512 від 22.12.2025).

У відповідності до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.12.2025 справу №920/214/23(920/1727/25) призначено судді Соп`яненко О.Ю.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.01.2026 справу №920/214/23(920/1727/25) призначено судді Ковтуну В.М.

Відповідно до ухвали суду від 08.01.2026 у справі №920/214/23(920/1727/25) позовну заяву ліквідатора ТОВ "Світ Агротехніки" арбітражного керуючого Бандоли Олександра Олексійовича від 19.12.2025 (вх. №6510 від 22.12.2025) залишено без руху.

Отже, господарський суд розглядає заяву ліквідатора ТОВ "Світ Агротехніки" арбітражного керуючого Бандоли Олександра Олексійовича про забезпечення позову.

Відповідно до вимог заяви про забезпечення позову, просить суд:

- застосувати до ОСОБА_2 (код НОМЕР_4 , АДРЕСА_4 ) захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2007 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_6 .

Розглянувши заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки" арбітражного керуючого Бандоли О.О. про забезпечення позову у справі №920/214/23(920/1727/25) суд встановив наступне.

Постановою суду від 20.05.2024 ТОВ "Світ Агротехніки" (41400, Сумська область, Шосткинський район, м. Глухів, вул. Терещенків, буд. 44, ) визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців, ліквідатором банкрута, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Бандолу Олександра Олексійовича.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право:

1) звертатися до суду у випадках, передбачених цим Кодексом;

2) скликати збори і комітет кредиторів та брати в них участь з правом дорадчого голосу;

2-1) проводити збори і засідання комітету кредиторів у разі їх бездіяльності або за їхнім дорученням;

3) отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом;

4) залучати для забезпечення виконання своїх повноважень на договірних засадах інших осіб та спеціалізовані організації з оплатою їхньої діяльності за рахунок боржника, якщо інше не встановлено цим Кодексом чи угодою з кредиторами;

5) звертатися із запитами арбітражного керуючого, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, у тому числі банків, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей, депозитарних установ та інших професійних учасників ринків капіталу, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб;

5-1) отримувати від банків, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей, депозитарних установ та інших професійних учасників ринків капіталу інформацію про наявність рахунків та/або залишок коштів на рахунках боржника (у тому числі на рахунках у цінних паперах) / електронних гаманцях, рух коштів та операції на рахунках боржника (у тому числі на рахунках у цінних паперах) / електронних гаманцях, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа;

6) отримувати інформацію з державних реєстрів;

7) подавати до господарського суду заяву про дострокове припинення своїх повноважень;

8) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

У частині третій ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено).

Згідно із ст. 61 Кодексу, ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження:

приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження;

виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;

проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута;

аналізує фінансовий стан банкрута, складає висновок про наявність або відсутність ознак доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій під час провадження у справі про банкрутство за результатом його проведення;

виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута;

формує ліквідаційну масу;

заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості;

має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, які звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Кодексом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута;

з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту;

заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими;

подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника;

вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;

передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових актів підлягають обов`язковому зберіганню;

продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом;

подає відомості (інформацію), необхідні для ведення Єдиного реєстру боржників, відносно яких відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства;

у разі провадження банкрутом діяльності, пов`язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу;

веде реєстр вимог кредиторів;

подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформацію до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення;

здійснює дії щодо скасування реєстрації випуску акцій, передбачені законодавством, якщо організаційно-правовою формою юридичної особи - банкрута є акціонерне товариство;

здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Арбітражний керуючий Бандола О.О. з моменту призначення його ліквідатором у справі №920/214/23 про банкрутство ТОВ "Світ Агротехніки" виконує повноваження керівника товариства-банкрута з правом на відчуження майнових активів боржника.

Особливістю у реалізації повноважень арбітражного керуючого у ліквідаційній процедурі є обов`язок ліквідатора здійснити повноту дій, спрямовану на виявлення та повернення активів боржника (частина 1 статті 65 КУзПБ).

Позивач - ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки" арбітражний керуючий Бандола Олександр Олексійович звернувся до суду із позовною заявою та просить суд:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу № 5616/21/006147 від 14.12.2021, що укладений між ФОП Адинцевим Олексієм Володимировичем (код НОМЕР_2 ), який діє на підставі договору комісії № 5616/21/006147 від 13.12.2021 укладеного з ТОВ «СВІТ АГРОТЕХНІКИ» (, вул. Терещенків, буд. 44, м. Глухів, Шосткинський р-н, Сумська обл., 41400) та ОСОБА_1 (код НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ), відповідно до якого відчужено транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2007 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_7 , ціна продажу 6 000,00 грн;

- витребувати у ОСОБА_2 (код НОМЕР_4 , АДРЕСА_4 ) на користь ТОВ «СВІТ АГРОТЕХНІКИ» (, вул. Терещенків, буд. 44, м. Глухів, Шосткинський р-н, Сумська обл., 41400) транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2007 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_6 ;

- скасувати державну реєстрацію VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2007 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_6 за ОСОБА_2 (код НОМЕР_4 , АДРЕСА_4 );

судовий збір покласти на відповідачів.

Вказана заява обгрунтована тим, що в ході ліквідаційної процедури у справі №920/214/23 встановлено, що відповідно до наданої територіальним сервісним центром МВС інформації та документів, які стали підставами для перереєстрації на нових власників транспортних засобів, які належали юридичній особі ТОВ «СВІТ АГРОТЕХНІКИ», а саме: 13.12.2021 між ТОВ «СВІТ АГРОТЕХНІКИ» (, комітент) та ФОП Адинцевим Олексієм Володимировичем (код НОМЕР_2 , комісіонер), укладено договір комісії №5616/21/006147, відповідно до якого комісіонер зобов`язаний за дорученням комітента виконати в інтересах останнього, але від свого імені дії пов`язані з продажом транспортного засобу VOLKSWAGEN TRANSPORTER.

На підставі договору комісії ФОП Адинцев Олексій Володимирович здійснив відчуження транспортного засобу VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2007 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_7 , що належав ТОВ «СВІТ АГРОТЕХНІКИ» на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_3 ), відповідно до укладеного договору купівлі-продажу транспортного засобу №5616/21/006147 від 14.12.2021, по заниженій ціні, а саме: 6 000,00 грн, яка не відповідає ринковій вартості транспортного засобу.

Відповідно до проведеної оцінки транспортного засобу ринкова вартість рухомого майна (VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2007 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_7 ) становить 172 599,00 грн. Зокрема, у транспортному засобі VOLKSWAGEN TRANSPORTER державний номер НОМЕР_7 змінено на НОМЕР_6 (лист Головного сервісного центру МВС від 31.03.2025 № 31/10497-7639-2025, реєстраційна картка Т3).

Таким чином вбачається, що ТОВ «СВІТ АГРОТЕХНІКИ» здійснив відчуження рухомого майна за ціною нижче ніж на 97% від ринкової вартості, що в свою чергу прямо вказує на недобросовісну поведінку відповідача по справі та вчинення останнім дій спрямованих на ухилення від виконання грошових зобов`язань перед кредиторами.

Разом з тим, у справі №920/214/23 про банкрутство ТОВ "Світ Агротехніки" загальний розмір кредиторської заборгованості боржника складає 596 691 008,75 грн.

Отже, у момент існування боргу перед кредиторами у справі № 920/214/23 на загальну суму 596 691 008,75 грн. та в межах сумнівного періоду, встановленого ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, за 3 роки до моменту відкриття провадження у справі про банкрутство, товариство-боржник здійснив відчуження наявного у його власності транспортного засобу за ціною, яка є нижчою за ринкову.

З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми цього Кодексу мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Кодексом України з процедур банкрутства, як спеціальним законом визначено особливі різновиди заходів на забезпечення вимог кредиторів боржника, які є учасниками провадження у справі про банкрутство та надано право їх застосування як за клопотанням кредитора, ліквідатора так і за ініціативою суду. Разом з тим загальні принципи застосування забезпечувальних заходів (на будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх незастосування може ускладнити ефективний захист порушених прав учасника провадження), дотримання доцільності, адекватності та співмірності застосованих заходів мають застосовуватися як загальні забезпечувальні норми відповідно до ст.136 ГПК України.

Частиною першою статті 138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими Господарським процесуальним кодексом України для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими Господарським процесуальним кодексом України; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно з статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 Господарського процесуального кодексу України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

4) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

5) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

7) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

8) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини першої статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до статті 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може бути захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення вищезазначених обставин.

Забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовуються судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

При цьому обґрунтування особою, яка просить вжити заходів до забезпечення позову, необхідності їх застосування полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Враховуючи зазначене, судом встановлено, що в ході ліквідаційної процедури у справі №920/214/23 на адресу ліквідатора надійшов лист територіального сервісного центру МВС № 8041 за № 31/26-1733 від 16.05.2024 з копіями документів, що стали підставами для перереєстрації на нових власників транспортних засобів, які належали юридичній особі ТОВ «СВІТ АГРОТЕХНІКИ» (). Так, 13.12.2021 між ТОВ «СВІТ АГРОТЕХНІКИ» та ФОП Адинцевим Олексієм Володимировичем, укладено договір комісії №5616/21/006147, на підставі якого ФОП Адинцев Олексій Володимирович здійснив відчуження транспортного засобу VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2007 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_7 .

Як вбачається з матеріалів справи, договір купівлі-продажу транспортного засобу №5616/21/006147 від 14.12.2021 укладений між ФОП Адинцевим Олексієм Володимировичем та ОСОБА_1 (код НОМЕР_3 ) вказаний транспортний засіб було продано по заниженій ціні, яка не відповідає ринковій вартості транспортного засобу.

Згідно проведеної оцінки транспортного засобу ринкова вартість рухомого майна (VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2007 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_7 ) становить 172 599,00 грн, що є на 97% більше за ціну, вказану у договорі купівлі-продажу (договір №17-Д/25 від 24.02.2025 р. на надання послуг з професійної оціночної діяльності та звіту про оцінку № 17-Д/25/1). Окрім того, у транспортному засобі VOLKSWAGEN TRANSPORTER державний номер НОМЕР_7 змінено на НОМЕР_6 (лист Головного сервісного центру МВС від 31.03.2025 № 31/10497-7639-2025).

Відповідно до листа Головного сервісного центру МВС від 31.03.2025 за №31/10497-7639-2025 та наданою реєстраційною картою ТЗ, транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2007 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_7 зареєстровано за ОСОБА_2 (номерний знак змінено на НОМЕР_6 ).

Отже, відчуження майна відбулось у період існування прострочених грошових зобов`язань та наявності відкритих судових проваджень про стягнення заборгованості з ТОВ «СВІТ АГРОТЕХНІКИ», що в свою чергу приводить до висновку, про протиправну поведінку боржника й такою, що спрямована на ухилення від виконання зобов`язань перед кредиторами, шляхом його унеможливлення у зв`язку із відчуженням майна за заниженою ціною на користь третіх осіб.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено правовий висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових Інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачам.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 12 липня 2022 року по справі № 910/8482/18 (910/4866/21) зазначає, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись грошовими коштами або майном, а тому може застосуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів. При цьому такий вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним…. Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові 7 квітня 2023 року по справі № 910/15043/21 (910/10070/22), зазначив, що «за своєю суттю арешт майна - це тимчасовий захід, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження та який триває до визначення подальшої долі відповідного майна. При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх. Отже накладення арешту на майно не завдасть шкоди та збитків Відповідачу-2, не позбавить його конституційних прав на володіння та користування вказаним нерухомим майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплату податків тощо, а лише тимчасово обмежить право відповідача реалізувати вказане майно третім особам».

Отже, суд погоджується, що до закінчення судового розгляду справи за позовом ліквідатора ТОВ "Світ Агротехніки" існують ризики у подальшому неможливості наповнення ліквідаційної маси боржника та отримання задоволення вимог кредиторів.

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору. Учасник справи, який звертається із заявою про забезпечення позову, повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення.

Положення статей 136, 137 ГПК України пов`язують вжиття господарським судом заходів забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 ГПК України як гарантії ефективності задоволення вимог позивача (заявника) за результатами розгляду спору по суті.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Такий правовий висновок викладено в пункті 9.2.4. постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.08.2019 у справі №910/16586/18.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача (кредиторів та інших учасників справи про банкрутство) від можливих недобросовісних дій із боку відповідача (боржника) чи інших учасників справи про банкрутство з тим, щоб забезпечити позивачам (кредиторам у справі про банкрутство) реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом (заявою у справі про банкрутство), в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову за своєю суттю є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника), або пов`язаних із ним інших осіб, в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя та задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справу про банкрутство.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення із заявленими позивачем (ліквідатором) вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний встановити наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову та предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову. Отже, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №911/3871/17.

Складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції, є виконання рішення господарського суду. Право на суд було б ілюзорним, якби судові рішення залишалися не виконуваними. Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до статтею 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може бути захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Ліквідатор ТОВ "Світ Агротехніки", звертаючись із вимогою про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу та його повернення покупцем боржнику (у ліквідаційну масу), просить суд у якості заходу забезпечення позову накласти арешт на спірний транспортний засіб (тобто, транспортний засіб, що є предметом договору купівлі-продажу).

Суд приходить до висновку, що накладення арешту на спірне майно є адекватним та достатнім заходом забезпечення позову у контексті позовних вимог, сприятиме збереженню вказаного транспортного засобу та унеможливить його відчуження під час розгляду справи, проте не є надмірним заходом по відношенню до відповідача (власника) у справі.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишилось невиконаним стосовно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатись як невід`ємна частина "процесу" в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 63 рішення від 23.07.1999 у справі " Іммобільяре Саффі проти Італії".

Отже, заходи забезпечення позову (вимог), без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь заявника вже не призведе до захисту прав або інтересів заявника, за яким він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені "правом на суд".

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши норми діючого законодавства та дослідивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою, оскільки невжиття такого заходу може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі в разі задоволення заявлених вимог, а тому заява ліквідатора про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до частини шостої статті 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 136-140, 144, 234, 235, 254-256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву ліквідатора ТОВ "Світ Агротехніки" арбітражного керуючого Бандоли Олександра Олексійовича від 19.12.2025 (вх. №6512 від 22.12.2025) про забезпечення позову у справі №920/214/23(920/1727/25) - задовольнити.

2. Застосувати до ОСОБА_2 (код НОМЕР_4 , АДРЕСА_4 ) захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2007 року випуску, колір сірий, VIN НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_6 .

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 08.01.2026 та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст.ст. 255-257 ГПК України.

4. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання (частина восьма статті 140 Господарського процесуального кодексу України).

5. Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження (частина перша статті 144 Господарського процесуального кодексу України).

6. Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом.

7. Стягувачем за цією ухвалою є ліквідатор ТОВ "Світ Агротехніки" арбітражний керуючий Бандола Олександр Олексійович ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Боржником за цією ухвалою є ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 ).

8. Ухвала дійсна для пред`явлення протягом трьох років з наступного дня після набрання нею законної сили.

9. Ухвалу надіслати заявнику, а належним чином засвідчену копію ухвали надіслати сторонам у справі.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: htps://court.gov.ua/sud5021/.

Ухвалу підписано 08.01.2026.

СуддяВ.М. Ковтун