ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16 січня 2026 рокуСправа № 912/87/26

Cуддя Господарського суду Кіровоградської області Тимошевська В.В., розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕКТОР", вул. Дарвіна, 50, м. Кропивницький, 25014

до: Фізичної особи-підприємця Годунко Олександра Юрійовича, АДРЕСА_1

про стягнення 590 981,08 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕКТОР", яка містить вимоги до Фізичної особи-підприємця Годунко Олександра Юрійовича про стягнення 590 981,08 грн заборгованості за договором купівлі-продажу № 01 від 07.07.2025, з покладенням на відповідача судових витрат.

Статтями 162 та 164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено вимоги щодо оформлення позовної заяви та комплектність документів, які повинні додаватися до неї.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Окрім того, згідно з п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

З наведеним кореспондується обов`язок позивача, передбачений ч. 2 ст. 164 ГПК України додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відправлених доказів).

За змістом позову в обґрунтування заявлених вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу № 01 від 07.07.2025 в частині неповної оплати поставленого товару.

Так, позивач зазначає, що відповідачем здійснено попередню оплату товару на суму 935 000,04 грн, однак таких доказів (виписки по рахунку, платіжних інструкцій тощо) суду не надано.

Також, позивачем зазначено, що попередня оплата здійснювалась на підставі заявки та рахунку-фактури, однак таких доказів до матеріалів позовної заяви також не надано, як і не надано інших рахунків, посилання на які зазначено у виписці по рахунку за 31.10.2025.

Позивач зазначає, що відповідачем перераховано на рахунок позивача кошти в сумі 83 855,00 грн по договору, однак виписка по рахунку за 31.10.2025 містить відомості щодо перерахування коштів ФОП Годунко Олександром Юрійовичем коштів в сумі 76 445,00 грн.

Також, позивач заявляє до стягнення штрафні санкції та зазначає, що період прострочення становить 48 днів, однак не наводить чіткого періоду нарахування таких санкцій.

З огляду на викладене, суд зазначає, що позивачем не виконано вимог ст. 162 ГПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру підлягає сплаті судовий збір в розмірі 1,5 відсотка від ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" з 1 січня 2026 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3 328,00 грн.

Враховуючи позовні вимоги, позивач мав сплати 8 864,72 грн судового збору за вимогу майнового характеру (590 981,08 грн х 1,5%).

Однак, як встановлено судом, позивачем в якості доказів сплати судового збору надано платіжну інструкцію № 3189 від 01.10.2025 про сплату 9 032,88 грн, в якій в графі "Призначення платежу" вказано: "8199; Судовий збір, за позовом ТОВ "ВЕКТОР", Господарський суд Кіровоградської області".

Водночас, відповідно до довідки загального відділу (канцелярії) Господарського суду Кіровоградської області від 13.01.2026 № б/н, вказана платіжна інструкція квитанція № 3189 від 01.10.2025 про сплату 9 032,88 грн вже надходила до Господарського суду Кіровоградської області разом з позовною заявою ТОВ "ВЕКТОР" до ФОП Годунко О.Ю. про стягнення 674 836,08 грн та зареєстровано у судовій справі № 912/2894/25.

Як вбачається з КП "Діловодство спеціалізованого суду", ухвалою від 02.01.2026 у справі № 912/2894/25 позовну заяву ТОВ "Вектор" до ФОП Годунко О.Ю. про стягнення 674 836,08 грн залишено без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Позивач не звертався до суду з заявою згідно п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" про повернення судового збору сплаченого за платіжним дорученням № 3189 від 01.10.2025 на суму 9 032,88 грн.

Водночас, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Та обставина, що позивач станом на даний момент не звернувся до суду із клопотанням про повернення судового збору у справі №912/2894/25 не є гарантією неподання ним такого клопотання у майбутньому.

У разі прийняття судом платіжного доручення №3189 від 01.10.2025 на суму 9 032,88 грн, як належного доказу оплати судового збору за подання позову у справі № 912/87/26 позивач, після ухвалення судом рішення у цій справі, не буде позбавлений можливості подати клопотання про повернення судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у справі №912/2894/25.

Аналогічна позиція викладена у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 28.03.2023 у справі №904/4585/22.

Питання повторного використання платіжного документа при повторному поданні позовної заяви за умови повернення без розгляду попередньо поданої заяви також розглядалося Верховним Судом.

У постанові від 13 лютого 2019 року у справі №1540/3297/18 Верховний Суд звернув увагу, що певний час редакція частини четвертої статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала таке право, що якщо сума судового збору підлягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору (друге речення цієї норми закону).

Проте, Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" це речення було виключено з цієї норми (підпункт 4 пункт 4 цього Закону) і станом на час розгляду заяви стаття 6 Закону України "Про судовий збір" передбачала, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Тому, заявник/позивач, коли подає повторно заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної заяви, яку суд залишив без розгляду. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав заявника / позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки за законом такий заявник / позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної заяви, яка була залишена без розгляду.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.10.2023 у справі №160/554/23.

За таких обставин прийняття судом платіжного доручення №3189 від 01.10.2025 на суму 9 032,88 грн, як належного доказу оплати судового збору за подання позову у справі № 912/87/26 з високою імовірністю буде мати наслідком безпідставне повернення позивачу з Державного бюджету України грошових коштів у розмірі 9 032,88 грн за подання позовної заяви.

Водночас, за відсутності дієвого державного механізму, що гарантуватиме фактичну наявність у Державному бюджеті України грошових коштів у розмірі 8 864,72 грн за подання цього позову, судове рішення не може ґрунтуватись на ймовірності добросовісної поведінки позивача.

За таких обставин платіжне доручення №3189 від 01.10.2025 на суму 9 032,88 грн не може бути прийнята судом в якості належного доказу оплати судового збору за подання позову у даній справі.

Недоплата судового збору за подання позову у справі № 912/87/26 у даній справі становить 8 864,72 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Керуючись ст. 162, 164, 174, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕКТОР" залишити без руху.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю "ВЕКТОР" усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки в строк не більше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме подати до суду:

- докази здійснення попередньої оплати товару на суму 935 000,04 грн та здійснення оплати на суму 83 855,00 грн;

- всі докази, на які позивач посилається у позові в обґрунтування позовних вимог, у тому числі але не виключно рахунки, з посиланням на які здійснено платежі, заявки, посилання на які зазначено в матеріалах позовної заяви;

- обґрунтований розрахунок суми основного боргу, яка стягується (із зазначенням всіх сум здійснених поставок та оплат, дати);

- розрахунок штрафних санкцій із зазначенням чіткого періоду, за який здійснено відповідні нарахування (дата початку періоду нарахування та дата закінчення періоду нарахування);

- докази сплати судового збору в установленому порядку та розмірі.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "ВЕКТОР", що у відповідності до ч. 3, 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Копію ухвали надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "ВЕКТОР" до електронного кабінету.

Суддя В.В.Тимошевська