СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

14 січня 2026 року м. Харків Справа №922/489/22

Східний апеляційний господарський суд у складі судді Хачатрян В.С.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги першого відповідача Харківської міської ради, м. Харків (вх.№78Х/1) на рішення Господарського суду Харківської області від 22.12.2025 року у справі №922/489/22,

за позовом Керівника Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області, м. Харків,

до 1. Харківської міської ради, м. Харків,

2. Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради, м. Харків,

3. Товариства азербайджанських жінок м. Харкова «Айнур Хатун», м. Харків,

про визнання недійсним договору купівлі-продажу та зобов`язання повернути нежитлові приміщення

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року Керівник Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідачів 1. Харківської міської ради, м. Харків, 2. Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради, м. Харків, 3. Товариства азербайджанських жінок м. Харкова «Айнур Хатун», м. Харків, в якому просив суд:

- визнати незаконним та скасувати пункт 3 додатку до рішення 7 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова» від 06.07.2016 року №283/16;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 19.04.2017 року №5472-В-С, укладений між територіальною громадою м. Харкова в особі Харківської міської ради, від імені якої діяло Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та Товариством азербайджанських жінок м. Харкова «Айнур Хатун», посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Тихоновою І.В. (реєстровий №160);

- скасувати державну реєстрацію права власності Товариства азербайджанських жінок м. Харкова «Айнур Хатун» на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01, зареєстрованого на підставі договору купівлі-продажу від 19.04.2017 року (номер запису про право власності: 20711597), припинивши вказане право;

- зобов`язати Товариство азербайджанських жінок м. Харкова «Айнур Хатун» (РНОКПП: 23145988) повернути (шляхом складання та підписання акта прийому-передачі) Харківській міській об`єднаній територіальній громаді в особі Харківської міської ради () нежитлові приміщення другого поверху № 4-7, 4-8 площею 24,8 кв.м, в житловій будівлі літ. "А-2" розташовані за адресою: м. Харків, вул. Конєва, 3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 01).

26.09.2025 року через систему «Електронний суд», Новобаварською окружною прокуратурою м.Харкова Харківської області подано заяву (вх.№22427) про зміну предмету позову, в якій прокурор просив:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 19.04.2017 року №5472-В-С, укладений між територіальною громадою м.Харкова в особі Харківської міської ради, від імені якої діяло Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та Товариством азербайджанських жінок м.Харкова «Айнур Хатун», посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Тихоновою І.В. (реєстровий №160);

- зобов`язати Товариство азербайджанських жінок м.Харкова «Айнур Хатун» (РНОКПП: 23145988) повернути (шляхом складання та підписання акта прийому-передачі) Харківській міській об`єднаній територіальній громаді в особі Харківської міської ради () нежитлові приміщення другого поверху № 4-7, 4-8 площею 24,8 кв.м, в житловій будівлі літ. "А-2" розташовані за адресою: м. Харків, вул. Конєва, 3 (на теперішній час - бульвар Гончарівський, 3) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 01).

Вказана заява була прийнята до провадження, а розгляд справи здійснювався судом з її урахуванням.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.12.2025 року у справі №922/489/22 (повний текст складено 25.12.2025 року, суддя Хотенець П.В.) позов задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 19.04.2017 року №5472-В-С, укладений між територіальною громадою м.Харкова в особі Харківської міської ради, від імені якої діяло Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та Товариством азербайджанських жінок м.Харкова «Айнур Хатун», посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Тихоновою І.В. (реєстровий №160).

Зобов`язано Товариство азербайджанських жінок м.Харкова «Айнур Хатун» (РНОКПП: 23145988) повернути (шляхом складання та підписання акта прийому-передачі) Харківській міській об`єднаній територіальній громаді в особі Харківської міської ради () нежитлові приміщення другого поверху № 4-7, 4-8 площею 24,8 кв.м, в житловій будівлі літ. "А-2" розташовані за адресою: м. Харків, вул. Конєва, (на теперішній час бульвар Гончарівський), 3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 01).

Стягнуто з Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції,7, ) на користь Харківської обласної прокуратури (61001, м. Харків, вул. Б. Хмельницького, 4; , банк отримувача: Державна казначейська служба України, код 820172, рахунок UA0007171, код класифікації видатків бюджету - 2800) 1654,00 грн судового збору.

Стягнуто з Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 16, ) на користь Харківської обласної прокуратури (61001, м. Харків, вул. Б. Хмельницького, 4; , банк отримувача: Державна казначейська служба України, код 820172, рахунок UA0007171, код класифікації видатків бюджету - 2800) 1654,00 грн судового збору.

Стягнуто з Товариства азербайджанських жінок м.Харкова «Айнур Хатун» (61052, м.Харків, вул. Конторська, 46, кв. 17, ) на користь Харківської обласної прокуратури (61001, м. Харків, вул. Б. Хмельницького, 4; , банк отримувача: Державна казначейська служба України, код 820172, рахунок UA0007171, код класифікації видатків бюджету - 2800) 1654,00 грн судового збору.

Вирішено повернути Харківській обласній прокуратурі з Державного бюджету 4962,00 грн судового збору, про що слід постановити окрему ухвалу.

Перший відповідач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області області від 22.12.2025 року по справі №922/489/22 та прийняти рішення, яким у задоволенні позову відмовити; судові витрати покласти на позивача.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суд дійшов висновку про залишення її без руху з наступних підстав.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (ст. 1 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, за подання до господарського суду позовної заяви, яка містить вимогу майнового характеру розмір судового збору становить: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви, яка містить вимогу немайнового характеру розмір судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Враховуючи характер вимог апеляційної скарги, а також вимоги діючого законодавства щодо порядку сплати судового збору у відповідних категоріях справ, слід відзначити, що судовий збір за подання наразі позивачем апеляційної скарги на рішення суду у даній справі становить 7443,00 грн, а з урахуванням ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» - 5954,40 грн.

Проте, апелянтом до апеляційної скарги не надано доказів про сплату судового збору в порядку та розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Разом з тим, апелянтом заявлено клопотання, в якому останній просить суд відстрочити йому сплату судового збору до ухвалення судом апеляційної інстанції постанови у даній справі, посилаючись на приписи ст.8 Закону України «Про судовий збір», а також на те, що Харківська міська рада є бюджетною організацією та має змогу сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги лише після надходження відповідних коштів на дані потреби, які наразі не надходили.

Заявник зазначає, що за даними служби бухгалтерського обліку та звітності міської ради, рахунки Харківської міської ради перебувають під арештом у зв`язку із чим кошти з бюджету міста до Управління казначейства не надходили. Зазначене свідчить, що Харківська міська рада на момент подання касаційної скарги позбавлена можливості сплатити судовий збір. У той час, оригінал платіжного доручення про сплату судового збору буде надано до суду додатково до прийняття рішення у справі, негайно після здійснення оплати судового збору.

Розглянувши клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або

2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або

4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Так, з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд відстрочити сплату судового збору (звільнити від сплати, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Суд вважає за необхідне зазначити, що ч.2 статті 6 та ч.2 статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8 вказаного Закону, то вони диференційовані.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8 вказаного Закону, можуть застосовуватися до заявників - фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до заявників, що мають певний соціальний статус - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Слід зазначити, що встановлений у статті 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 вказаного Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 року у справі №940/2276/18).

Предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відтак, Харківська міська рада не відноситься до переліку осіб, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір» та зазначені нею у заяві підстави не передбачені вказаною нормою.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі»).

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади.

Оцінивши доводи, наведені апелянтом в обґрунтування вимог заявленого ним клопотання, суд апеляційної інстанції не вбачає, у даному випадку, наявності обставин, які відповідали б зазначеним вище критеріям, узгоджувались з наведеними законодавчими приписами в контексті визначених законодавцем умов та підстав для відстрочення сплати судового збору, що могли б зумовити вчинення такої процесуальної дії. При цьому будь-яких доказів на підтвердження доводів, викладених у клопотання заявником не надано.

Враховуючи вищенаведене, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо заявник не усунув недоліки у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається заявнику (ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга першого відповідача Харківської міської ради на рішення Господарського суду Харківської області від 22.12.2025 року у справі №922/489/22 підлягає залишенню без руху, з наданням апелянту строку для усунення вказаних недоліків.

У прохальній частині апеляційної скарги апелянт просить поновити Харківській міській раді строк на апеляційне оскарження.

Згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Перевіркою матеріалів апеляційної скарги на відомостей справи, судом встановлено, що оскаржуване рішення прийнято 22.12.2025 року, повний текст рішення складено 25.12.2025 року.

Таким чином строк на апеляційне оскарження рішення з урахуванням ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України добігає кінця 14.01.2026 року. Апеляційну скаргу надано до суду засобами електронного зв`язку через підсистему «Електронний суд» 12.01.2026 року. Тобто апеляційну скаргу подано з межах строків, що зумовлює недоцільність розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки строк не є пропущеним.

Керуючись чч. 1, 2 ст. 174, ст. 234, п.2 ч.3 ст. 258, ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу першого відповідача Харківської міської ради на рішення Господарського суду Харківської області від 22.12.2025 року у справі №922/489/22 залишити без руху.

2. Харківській міській раді усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки (надати докази сплати судового збору у належному порядку та розмірі) протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити апелянту про можливість надання заяви про усунення недоліків апеляційної скарги з доказами через особистий кабінет в системі «Електронний суд».

4. Роз`яснити заявнику, що наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 174, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Хачатрян