ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" січня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/4362/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи №916/4362/25

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю БІЗНЕС ЦЕНТР УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ (79024, Львівська обл., м. Львів, вул. Промислова, буд. 50/52, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю НОВІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПРОЕКТИ (65101, м. Одеса, вул. Михайла Комарова, 10, )

про стягнення 161 002,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ЦЕНТР «УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ» звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю НОВІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПРОЕКТИ про стягнення 161 002,71грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.11.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/4362/25. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Згідно ч.5 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Пунктом 5.8 розділу І Положення про ЄСІТС передбачено, що офіційна електронна адреса - це сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів.

Таким чином, у розумінні Положення офіційною електронною адресою є адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Подібна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28.06.2022 у справі №761/21436/20.

У пункті 5.6. Положення про ЄСІТС визначено, що користувач ЄСІТС - особа, що пройшла процедуру реєстрації в підсистемі "Електронний кабінет" (Електронний кабінет ЄСІТС), пройшла автентифікацію та якій надано доступ до підсистем ЄСІТС відповідно до її повноважень.

Особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (пункт 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС).

Згідно з п. 37 наведеного розділу підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя.

Таким чином, особи, які зареєстровані в ЄСІТС, мають змогу знайомитися з матеріалами справи в електронному вигляді, оскільки всі внесені до автоматизованої системи діловодства судів документи та повідомлення по справі надсилаються до Електронних кабінетів користувачів в автоматичному порядку.

Відповідно до відомостей, наявних у матеріалах справи, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю НОВІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПРОЕКТИ є користувачем ЄСІТС, зареєстрований в Електронному суді та має власний кабінет в Електронному суді.

Так, згідно Довідки суду про доставку електронного документа вих. № 916/4362/25/63603/25 від 04.11.2025 Документ в електронному вигляді "Ст.176 Ухвала про відкриття провадження у справі (спрощене)" від 03.11.2025 по справі № 916/4362/25 (суддя Погребна К.Ф.) було надіслано одержувачу - Товариству з обмеженою відповідальністю НОВІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПРОЕКТИ в його електронний кабінет, та документ доставлено до електронного кабінету 03.11.25р о 21:30.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю НОВІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПРОЕКТИ повідомлено про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.

Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 252 ГПК України ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учассуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи суд встановив.

12.06.2024р. між Товариством з обмеженою відповідальністю НОВІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПРОЕКТИ (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес центр «Український капітал» (споживач) було укладено договір про постачання природнього газу № 2/ГПХ-2024, за умовами якого постачальник передає споживачу у період дії договору фіксований обсяг природного газу, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах цього договору. Газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем для власних потреб в якості палива та/або в якості сировини, а не для продажу.

Відповідно до п. 2.1. договору загальна орієнтована вартість фіксованого обсягу природного газу за цим договором складає 199 934,55грн. без ПДВ, сума ПДВ 20% 39 986,91грн., вартість з ПДВ 20% 239 921,46грн., та оплачується споживачем на умовах стовідсоткової передплати до 14.06.2024р.. Загальна орієнтована вартість фіксованого обсягу природнього газу за цим договором визначається, як сума ціни закупівлі газу постачальником, Тариф оператора ГС на послуги закачування до ПСГ (чинного на момент укладання договору), Тариф оператора ГТС на послуги транспортування природного газу для точок виходу з ГТС до ГРТ, Тариф оператора ГС на послуги відбору з ПСТ, помножена на фіксованих обсяг природного газу за цим договором. У разі не оплати споживачем обсягу природного газу у зазначений тернім, постачальник має право не постачати природний газ та звільняється від усіх обов`язків, передбачених договором.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що приймання-передача газу, поставленого постачальником та прийнятого споживачем у розрахунковому місяці, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою (за наявності) акту приймання-передачі природного газу (далі Акт), в якому зазначається фактичні обсяги спожитого газу та його вартість. Зазначений Акт є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Згідно з п. 5.5. договору, цей договір вступає в дію з моменту його підписання сторонами за допомогою кваліфікованого електронного підпису (КЕП) та печаткою (за наявності), але не раніше виконання споживачем обов`язку з повної оплати фіксованого обсягу природного газу зазначеного у розділі 2 цього договору та діє протягом періоду постачання, але в будь якому випадку до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Додатком 2 до Договору №2/ГПХ-2024 від 12.06.2024 р. сторони уклали Угоду про врегулювання відносин електронного документообігу згідно умов якої домовились про те, що обмін документами між сторонами буде здійснюватися електронним способом, а саме через електронний сервіс оператора електронного документообігу ПТАХ, який об`єднує платформи M.E.Doc, СОТА, Flydoc та Fredo ДокМен, відтак, як зазначає позивач, через цей сервіс сторони підписували усі первинні документи, і здійснювали листування.

За посиланнями позивача, 12.06.2024р. на виконання умов договору, ним було здійснено стовідсоткову передоплати за товар на загальну суму 239 921,46грн., що підтверджується платіжною інструкцією №7794 від 12.06.2024р.

Як вказує позивач, протягом січня 2025 р. відповідач поставив товар на загальну суму 69 575,5 грн. що підтверджується підписаний сторонами Акт № прийому-передачі природного газу між ТОВ «БУ «Український капітал» та ТОВ «НЕП» у січні 2025 р. від 31.01.2025р

31.01.2025р. між Товариством з обмеженою відповідальністю НОВІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПРОЕКТИ (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес центр «Український капітал» (споживач) було укладено Додаткову угоду про припинення (розірвання) договору постачання природного газу №2/ГПХ-2024 від 12.06.2024р., за умовами якого сторони вирішили припинити (розранити) договір за згодою сторін з 01.02.2025р. (п.1 Додаткової угоди).

Відповідно до п.2 додаткової угоди, у зв`язку з припиненням договору сторони провели звірку взаєморозрахунків, за результатами якої станом на 31.01.2025р. були підписані Акти звірок взаєморозрахунків.

Пунктом 2.1 додаткової угоди передбачено, що заборгованість постачальника перед споживачем за постачання природного газу, зменшена на вартість зберігання природного газу у розмірі 9 3436,25грн. складає 161 002,71грн.

Згідно п. 3 додаткової угоди, постачальник зобов`язується сплатити на користь споживача 161 002,71грн.

З моменту підписання цієї угоди всі зобов`язання сторін, окрім фінансових розрахунків за Договором припиняється, сторони не мають матеріальних чи інших претензій одна до одної (п.4 додаткової угоди).

Як зазначає позивач, 21.02.2025р. листом №06/02 він звернувся до відповідача з проханням повернути кошти в розмірі 161 002,71грн., проте відповіде звернення позивача було залишено відповідачем без відповіді та задоволення.

Отже, посилаючись на вищенаведені обставини, Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ЦЕНТР «УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ» звернулось до Господарського суду Одеської області з відповідним позовом за захистом свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як встановлено судом, 12.06.2024р. між Товариством з обмеженою відповідальністю НОВІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПРОЕКТИ (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес центр «Український капітал» (споживач) було укладено договір про постачання природнього газу № 2/ГПХ-2024, за умовами якого постачальник передає споживачу у період дії договору фіксований обсяг природного газу, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах цього договору. Газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем для власних потреб в якості палива та/або в якості сировини, а не для продажу.

У відповідності зі статтею 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 1 статті 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно зі ст.663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 2.1. договору загальна орієнтована вартість фіксованого обсягу природного газу за цим договором складає 199 934,55грн. без ПДВ, сума ПДВ 20% 39 986,91грн., вартість з ПДВ 20% 239 921,46грн., та оплачується споживачем на умовах стовідсоткової передплати до 14.06.2024р..

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання пункту 2.1 договору, здійснив стовідсоткову передоплату в розмірі 239 921,46грн., що підтверджується платіжною інструкцією №7794 від 12.06.2024р.

В той же час, відповідачем протягом січня 2025р. поставив позивачу товар на загальну суму 69 575,50грн., що підтверджується підписаним між сторонами Актом № прийому-передачі природнього газу від 31.01.2025р.

Частиною 2 статті 693 ЦК України встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Так, аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (такий висновок був викладений у постанові ВП ВС від 02.09.2020 у справі № 918/631/19).

Судом встановлено, що 31.01.2025р. між Товариством з обмеженою відповідальністю НОВІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПРОЕКТИ (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес центр «Український капітал» (споживач) було укладено Додаткову угоду про припинення (розірвання) договору постачання природного газу №2/ГПХ-2024 від 12.06.2024р., за умовами якого сторони вирішили припинити (розранити) договір за згодою сторін з 01.02.2025р. (п.1 Додаткової угоди).

Відповідно до п.2 додаткової угоди, у зв`язку з припиненням договору сторони провели звірку взаєморозрахунків, за результатами якої станом на 31.01.2025р. були підписані Акти звірок взаєморозрахунків.

Пунктом 2.1 додаткової угоди передбачено, що заборгованість постачальника перед споживачем за постачання природного газу, зменшена на вартість зберігання природного газу у розмірі 9 3436,25грн. складає 161 002,71грн.

Згідно п. 3 додаткової угоди, постачальник зобов`язується сплатити на користь споживача 161 002,71грн.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Враховуючи вищезазначене, оскільки належних доказів, які б підтвердили повернення відповідачем суми попередньої оплати у розмірі 161 002,71грн. на користь позивача, згідно приписів ст.ст.74, 76-77 ГПК України, суду не надано, наявність такої заборгованості підтверджується матеріалами справи, а також враховуючи, що відповідач не спростував обставини наявності заборгованості перед позивачем у вищевказаному розмірі, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю БІЗНЕС ЦЕНТР УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю БІЗНЕС ЦЕНТР УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ є обґрунтованими, підтверджені належними доказами наявними в матеріалах справи, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю БІЗНЕС ЦЕНТР УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ (79024, Львівська обл., м. Львів, вул. Промислова, буд. 50/52, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю НОВІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПРОЕКТИ (65101, м. Одеса, вул. Михайла Комарова, 10, ) задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю НОВІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПРОЕКТИ (65101, м. Одеса, вул. Михайла Комарова, 10, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю БІЗНЕС ЦЕНТР УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ (79024, Львівська обл., м. Львів, вул. Промислова, буд. 50/52, ) суму попередньої оплати в розмірі 161 002 (сто шістдесят одна тисяча дві)грн.71коп. та судовий збір в сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім)грн.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13 січня 2026 р.

Суддя К.Ф. Погребна