ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"13" січня 2026 р. м. Київ Справа № 911/1888/25
Суддя Господарського суду Київської області Смірнов О.Г., розглянувши без повідомлення (виклику) учасників справи розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Шляхово-будівельне управління № 41» про ухвалення додаткового рішення у справі №911/1888/25
За позовом Приватного підприємства «Ернерінг Борг»
до Приватного акціонерного товариства «Шляхово-будівельне управління № 41»
про стягнення 266 098, 23 грн
На розгляді Господарського суду Київської області перебувала справа № 911/1888/25 за позовом Приватного підприємства «Ернерінг Борг» до Приватного акціонерного товариства «Шляхово-будівельне управління № 41» про стягнення 266 098, 23 грн.
Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Київської області № 30-АР від 10.06.2025 призначено повторного автоматизованого розподілу справи №911/1888/25.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2025 наведену вище заяву передано для розгляду судді Сокуренко Л.В.
Рішенням Господарського суду Київської області від 27.10.2025 у справі № 911/1888/25 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

30.10.2025 через систему "Електронний суд"від Приватного акціонерного товариства «Шляхово-будівельне управління № 41» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якому відповідач просить суд стягнути з позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн., а також долучив до заяви докази понесення адвокатських витрат.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Київської області №98-АР від 02.12.2025 призначено повторну автоматизовану передачу заяви про ухвалення додаткового рішення по справі №911/1888/25, у зв`язку з перебуванням судді Сокуренко Л.В. на лікарняному.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2025 наведену вище заяву передано для розгляду судді Конюх О.В.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Київської області №100-АР від 03.12.2025 призначено повторну автоматизовану передачу заяви про ухвалення додаткового рішення по справі №911/1888/25.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2025 наведену вище заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 10.12.2025 прийнято заяву Приватного акціонерного товариства «Шляхово-будівельне управління № 41» від 30.10.2025 про ухвалення додаткового рішення по справі №911/1888/25 до розгляду без повідомлення (виклику) учасників справи та запропоновано Приватному підприємству «Ернерінг Борг» подати до суду упродовж семи днів з дня вручення даної ухвали заперечення на подану Приватним акціонерним товариством «Шляхово-будівельне управління № 41» заяву від 30.10.2025 про ухвалення додаткового рішення по справі №911/1888/25.

У встановлений судом строк позивач своїм правом на подачу заперечень чи пояснень на заяву Приватного акціонерного товариства «Шляхово-будівельне управління № 41» про ухвалення додаткового рішення у справі №911/1888/25 не скористався, заперечення чи пояснення на подану заяву та інших документів до суду не надав.

10.12.2025 о 21:50 ухвала суду про прийняття заяви Приватного акціонерного товариства «Шляхово-будівельне управління № 41» від 30.10.2025 про ухвалення додаткового рішення по справі №911/1888/25 до розгляду без повідомлення (виклику) учасників справи від 10.12.2025 була доставлена сторонам у їх електронні кабінети (електронну пошту).

Тобто, позивача було повідомлено про прийняття заяви Приватного акціонерного товариства «Шляхово-будівельне управління № 41» від 30.10.2025 про ухвалення додаткового рішення по справі №911/1888/25 до розгляду без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розглянувши вказану вище заяву, суд дійшов наступного висновку.

З клопотання відповідача про ухвалення додаткового рішення по справі №911/1888/25, вбачається, що останній просить суд стягнути з позивача на свою користь 15000,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно із ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому судом враховано, що поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність № 5076-VI від 05.07.2012 року, де зазначено, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою відповідно до рівня, визначеного згідно із Законом України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Приписами ч. 3 ст. 233 ГПК України визначено, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

В якості підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надану адвокатом Дев`яткою О.Г. відповідач надав суду Договір про надання правничої (правової) допомоги №28/03/25 від 28.03.2025, Доповнення до договору про надання правничої (правової) допомоги №28/03/25 від 16.07.2025 та Акт приймання-передачі наданих послуг від 28.10.2025.

Так, 28.03.2025 між адвокатом Дев`яткою Олександром Григоровичем (надалі Адвокат) та ПрАТ «Шляхово-будівельне управління №41» в особі голови правління Лучковського Олександра Вікторовича (надалі - Клієнт) укладено Договір про надання правової допомоги №28/03/25 (далі Договір), відповідно до п. 1.1. якого Адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво Клієнта або надати інші види правової допомоги Клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а саме:

здійснювати представництво та захист прав і інтересів Клієнта у ході досудового врегулювання господарських спорів та здійснювати представництво Клієнта в судах усіх інстанцій, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання Адвокатом цього Договору.

Цей Договір набирає чинності з 01 квітня 2025 року і діє до 31 грудня 2026 року (п. 3.1. Договору).

Згідно до п. 4.4. Договору, гонорар Адвоката за виконання Договору, а також порядок та умови його сплати може також визначатися додатковою угодою, яка невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до Доповнення до договору про надання правничої (правової) допомоги №28/03/25 від 16.07.2025, Адвокат Дев`ятка Олександр Григорович (надалі Адвокат) з однієї сторони та ПрАТ «Шляхово-будівельне управління №41» в особі голови правління Лучковського Олександра Вікторовича (надалі - Клієнт), з другої сторони, разом іменовані Сторони, за взаємною згодою доповнили Договір №14/11/23 про надання правничої (правової) допомоги наступними умовами щодо оплати гонорару.

За представництво та захист прав і інтересів Клієнта в судах всіх інстанцій у ході розгляду справи №911/1888/25 за позовом Приватного підприємства «Ернерінг Борг» (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 33-Б, ідентифікаційний код 45382707) сторони домовилися встановити такий порядок обчислення гонорару Адвоката, як погодинна оплата. Враховуючи складність справи, кваліфікацію і досвід адвоката, сторони встановили вартість однієї години роботи адвоката в розмірі 3000 грн. (три тисячі грн.). Загальна вартість наданих послуг зазначається в Акті приймання-передачі наданих послуг.

З Акту приймання-передачі наданих послуг від 28.10.2025 вбачається, що Адвокат Дев`ятка Олександр Григорович (надалі Адвокат) з однієї сторони та ПрАТ «Шляхово-будівельне управління №41» в особі голови правління Лучковського Олександра Вікторовича (надалі Клієнт), з другої сторони, разом іменовані Сторони, склали цей Акт про те, що на підставі укладеного між сторонами Договору № 28/03/25, Виконавцем були надані, а Замовником були прийняти такі послуги у ході судового вирішення спору у справі №911/1888/25 за позовом ПП «Ернерінг Борг» (ідентифікаційний код 32826328) до Клієнта на стадії розгляду справи в суді першої інстанції:

ознайомлення з позовною заявою та доданими до позову документами 1500 грн (0,5 * 3000 грн/год);

пошук правових позицій Верховного суду застосованих до спірних правовідносин 1500 грн (0,5 * 3000 грн/год);

складання та подання відзиву (на 11 стор.) 10500 грн (3,5 год * 3000 грн/год);

ознайомлення з відповіддю на відзив, складання та подання заперечення (на 3 стор) 1500 грн (0,5 * 3000грн/год);

подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу.

Вартість наданих послуг відповідно до Договору складає 15000 грн.

В якості підтвердження оплати наданих послуг з правової допомоги відповідач надав платіжну інструкцію №1 від 29.10.2025 на суму 15000,00 грн., в призначенні платежу зазначено оплата юрид.послуги за дог.№28/03/25 з доповн.від 16.07.25р. в сумі 15000,00грн.без ПДВ за представництво інтересів ПрАТ в ході розгл.справи №911/1888/25 в Господарському суді Київської області.

Згідно із ч. 3-6 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Статтею 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Такої позиції також притримується Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, з огляду на предмет розгляду справи та її обставини, справа є не складною, і підготовка до її розгляду не потребує аналізу великої кількості доказів, законодавства, судової практики, значних затрат часу та зусиль.

Справа №911/1888/25 розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та містить не великий обсяг документів, тому суд оцінюючи заявлений до відшкодування розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу адвоката та виходить з того, щоб відповідні витрати не мали надмірний характер, а також відповідали критеріям співмірності, розумності та обґрунтованості такого розміру з урахуванням обставин справи.

Враховуючи критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за доцільне визначити розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають відшкодуванню Приватним підприємством «Ернерінг Борг» на користь Приватного акціонерного товариства «Шляхово-будівельне управління № 41», у зменшеному розмірі 9000,00 грн. Вказану суму витрат на професійну правничу допомогу адвоката належить стягнути з Приватного підприємства «Ернерінг Борг».

При цьому витрати відповідача на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. не підлягають відшкодуванню за рахунок позивача.

За таких обставин, заява відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі №911/1888/25 підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 126, 129, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Заяву Приватного акціонерного товариства «Шляхово-будівельне управління № 41» про ухвалення додаткового рішення у справі №911/1888/25 задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Ернерінг Борг» (01054, місто Київ, вул.Ярославів Вал, будинок 33-Б, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Шляхово-будівельне управління № 41» (08132, Київська обл., Бучанський р-н, місто Вишневе, вул.Київська, будинок 31, ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 (дев`ять тисяч) грн. 00 коп., видавши наказ.

3. У задоволенні іншої частини вимог заяви Приватного акціонерного товариства «Шляхово-будівельне управління № 41» про ухвалення додаткового рішення у справі №911/1888/25 відмовити.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 13.01.2026.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.