ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"05" січня 2026 р. Справа № 902/207/25(902/1101/25)

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Миханюк М.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги розпорядника майна ТОВ "НЕМИРІВ НАФТОБАЗА" арбітражного керуючого Бобрука Тараса Володимировича на рішення господарського суду Вінницької області, ухваленого 28.11.25р. у справі №902/207/25(902/1101/25)

за заявою: розпорядника майна ТОВ "НЕМИРІВ НАФТОБАЗА" (вул. Литвиненко-Вельгемут Марії, буд. 31А, м. Вінниця, 21018, код 24898750) арбітражного керуючого Бобрука Тараса Володимировича (вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21037)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "САНПАРК - В" (вул. Литвиненко-Вольгемут Марії, буд. 31-А, м. Вінниця, 21018, код 42777749)

про визнання недійсним правочину

в межах справи № 902/207/25

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРОІЛСИСТЕМ" (вул. Велика Кільцева, буд. 4Б, с. Петропавлівська Борщагівка, Бучанський рн., Київська обл., 08130, код 45488700)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕМИРІВ НАФТОБАЗА" (вул. Литвиненко-Вельгемут Марії, буд. 31А, м. Вінниця, 21018, код 24898750)

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 28.11.2025 у справі №902/207/25(902/1101/25) відмовлено у задоволенні заяви розпорядника майна ТОВ "НЕМИРІВ НАФТОБАЗА" арбітражного керуючого Бобрука Т.В. про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 09.12.2024, укладеного між ТОВ "НЕМИРІВ НАФТОБАЗА" та ТОВ "САНПАРК - В", в порядку ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства та витребування у власність ТОВ "НЕМИРІВ НАФТОБАЗА" з незаконного володіння ТОВ "САНПАРК - В" комплексу будівель і споруд.

Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою господарського суду Вінницької області від 22.08.2025 у справі № 902/207/25(902/1101/25) шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, а саме: комплекс будівель та споруд загальною площею 617.1 кв.м., розташований за адресою: вул. Польова. 3. м. Немирів, Вінницький район, Вінницька область (зареєстрований номер об`єкта нерухомого майна: 230), право власності на яке зареєстровано за ТОВ САНПАРК-В ().

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕМИРІВ НАФТОБАЗА" (вул. Литвиненко-Вельгемут Марії, буд. 31А, м. Вінниця, 21018, код 24898750) в дохід Державного бюджету України 86 253,78 грн. судового збору (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві / м. Київ / 22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Не погодившись із винесеним рішенням, позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить відстрочити заявнику сплату судового збору за подання даної апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду до ухвалення рішення у даній справі. Поновити арбітражному керуючому Бобрук Тарасу Володимировичу пропущений процесуальний строк на подання додаткових письмових доказів та долучити до матеріалів справи № 902/207/25(902/1101/25) копії банківських документів (виписок) ПП ТРІМ, ТОВ САНПАРК-В та ТОВ НЕМИРІВ НАФТОБАЗА. Скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 28.11.2025р. у справі 902/207/25(902/1101/25) та ухвалити нове, яким задовольнити позовну заяву арбітражного керуючого про визнання недійсним правочину боржника у повному обсязі.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя дійшла висновку, що подана апелянтом апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу (ГПК) України з огляду на таке.

Так, вимоги до форми і змісту апеляційної скарги встановлено статтею 258 ГПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно з ч.2 ст.123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок сплати судового збору, повернення і звільнення від сплати, розміри судового збору визначені Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011.

Частина 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачає, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" станом на 01.01.2025 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розрахунку на місяць складає 3028,00 грн.

Згідно з п. 2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пп. 3. 4 п. 2-1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання позову немайнового характеру в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) встановлено ставку судового збору у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір").

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивачем при зверненні до суду заявлено 2 вимоги немайнового характеру (про визнання недійсними договорів купівлі-продажу), а також 1 вимогу майнового характеру (про витребування комплексу будівель та споруд).

Відповідно до п.п.6 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", ставки судового збору за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами; встановлюються у таких розмірах - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно із ч. 3 ст. 4 Закону визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення Господарського суду Вінницької області від 28.11.2025 у справі №902/207/25(902/1101/25) становить 103 504,54 грн (86 253,78 грн судовий збір, що підлягав сплаті за подачу позову х150%х0,8).

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, скаржником не додано доказів сплати судового збору.

Разом з тим, апелянт просить суд відстрочити сплату судового збору за подання даної апеляційної скарги до суду до ухвалення рішення у даній справі. Зокрема, з посиланням на Закон України "Про судовий збір" вказує, що однією із підстав для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір» є врахування ним, що заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

На думку заявника, у даному випадку наявні об`єктивні та виняткові підстави для відстрочення сплати судового збору, а саме:

- підприємство перебуває у процедурі банкрутства (неплатоспроможності);

- господарська діяльність боржника фактично не здійснюється, поточні доходи відсутні;

- активи боржника є вкрай обмеженими та не забезпечують можливості одноразової сплати значної суми судового збору;

- сплата судового збору у повному обсязі на даному етапі унеможливить реалізацію права на апеляційний перегляд судового рішення, що суперечитиме принципам доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду.

Розглянувши подане апелянтом клопотання про відстрочення від сплати судового збору, суддя апеляційної інстанції дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або 2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або 4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Згідно з частиною другою цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому слід зазначити, що за приписами норм вказаної статті відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати є правом, а не обов`язком суду, з огляду на що відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених стороною обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент подання апеляційної скарги та підтвердження цих обставин належними доказами.

Отже, звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи.

Відтак, встановлення державою обов`язку щодо сплати судового збору за звернення до господарського суду з апеляційною скаргою на судове рішення місцевого суду, у порядку та розмірі, що встановлені Законом України "Про судовий збір", є допустимим обмеженням скаржника у доступі до суду та не становить порушення гарантованого йому пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "права на суд".

Суддя зауважує, що Закон №3674-VI не містить вичерпного й чітко визначеного переліку документів, які можливо вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд установлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про відстрочення сплати судового збору, суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 63, 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Проте обґрунтованих доказів скаржником до апеляційної скарги подано не було.

Зважаючи на викладене, оцінюючи фінансове становище скаржника на підставі наданих доказів, суддя дійшла висновку про відсутність підстав для відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, у зв`язку з неподанням доказів на підтвердження обставин щодо відсутності грошових коштів для сплати судового збору.

Також, в рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Зокрема, такими обмеженнями є сплата судового збору при зверненні особи до суду.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Крім того, суддя апеляційної інстанції звертає увагу, що звертаючись до суду апеляційної інстанції із клопотанням про відстрочення сплати судового збору, скаржником не наведено та не надано доказів на підтвердження того, що його матеріальне становище зміниться протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду апеляційної скарги.

У зв`язку з викладеним та зважаючи на те, що у даному випадку відсутні умови, передбачені статтею 8 Закону України "Про судовий збір" для відстрочення сплати судового збору, заявлене клопотання не підлягає задоволенню.

Частиною 2 статті 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ч.2 ст.174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суддя апеляційної інстанції дійшла висновку, що скаржником не виконано належним чином вимоги ст.258 ГПК України, що відповідно до ст.260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

З огляду на вказане, суддя вважає за необхідне надати можливість апелянту усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки шляхом надання належних доказів сплати судового збору в розмірі 103 504,54 грн.

Таким чином, клопотання про поновлення строку на подання додаткових письмових доказів наразі не розглядається.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання розпорядника майна ТОВ "НЕМИРІВ НАФТОБАЗА" арбітражного керуючого Бобрука Тараса Володимировича про відстрочення сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу розпорядника майна ТОВ "НЕМИРІВ НАФТОБАЗА" арбітражного керуючого Бобрука Тараса Володимировича на рішення господарського суду Вінницької області, ухваленого 28.11.25р. у справі №902/207/25(902/1101/25) - залишити без руху.

3. Зобов`язати апелянта усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме надати суду:

- докази сплати судового збору в розмірі 103 504,54 грн.

4. Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

6. Ухвалу направити апелянту.

Суддя Миханюк М.В.